ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.15 Справа№ 914/2539/15

За позовом: Золочівської міської ради Львівської області, м. Золочів, Львівська область

до відповідача: Обласного комунального підприємства «Центральна районна аптека №85 м. Золочів», м. Золочів, Львівська область

про: стягнення 32 811,98 грн.,

Суддя О. Долінська

При секретарі Н.Вашкевич

За участю представників:

позивача: ОСОБА_1 дов. №963 від 03.06.2015 року,

відповідача: не зявився.

Представникам сторін розяснено права та обовязки передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України. Заяв про відвід судді не подавалось. Клопотань про технічну фіксацію судового процесу не поступало.

На розгляд господарського суду Львівської області поступив позов Золочівської міської ради Львівської області до Обласного комунального підприємства «Центральна районна аптека №85 м. Золочів» про стягнення 32 811,98 грн. Ухвалою від 27.07.2015 р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 04.08.2015р.

Рух справи відображено у відповідних ухвалах суду, які містяться в матеріалах справи.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідач в порушення умов договору №3 оренди від 10.02.2012 р., не здійснив в повному обсязі орендну плату, внаслідок чого виникла основна заборгованість відповідача перед позивачем за період з лютого 2014 року до січня 2015 року включно в сумі 30011,70 грн. Крім того, позивачем відповідачу нараховано 2800,28 грн. пені та просить стягнути з відповідача на його користь судовий збір 1827,00 грн.

В судове засідання 15.09.2015 р. представник позивача зявився, позов підтримав, вимоги ухвали суду виконав частково.

В судове засідання 15.09.2015 р. представник відповідача не зявився, незважаючи на те, що належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи судом, причини неявки в судове засідання не повідомив, вимоги ухвал суду не виконав.

Крім того, відповідно до ч. 1 та 2 ст.43 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обгрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Згідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 15.09.2015 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, оглянувши оригінали документів, суд встановив.

10.02.2012 р. між Золочівською міською радою Львівської області (далі - Позивач) та Обласним комунальним підприємством «Центральна районна аптека №85 м. Золочів» (надалі відповідач) було укладено договір №3 оренди нерухомого майна (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. даного Договору, орендодавець передає, а орендар бере у тимчасове користування наступне майно нежитлове приміщення: (далі «обєкт, що орендується»), яке розташоване в м. Золочеві по вул. Шашкевича, 9 загальною площею 309,7 м.кв.

Вартість обєкта, що орендується з урахуванням індексації: вартість орендованого майна, визначена шляхом проведення незалежної оцінки, станом на 31.08.2011 року становить 706 244,00 грн.

Мета оренди виготовлення та реалізація ліків.

Відповідно п. 3.1. Договору, приймання-передача обєкта, що орендується, здійснюється актом здачі-приймання.

Сторони повинні призначити своїх представників у двосторонню комісію та приступити до передачі обєкта, що орендується, протягом 10- ти днів з моменту підписання даного Договору (пункт 3.2. Договору).

Згідно п. 3.5. Договору обєкт оренди, що орендується, вважається переданим в оренду з моменту підписання акту здачі-приймання.

Термін оренди складає складає два роки одинадцять місяців з моменту прийняття обєкта, що орендується, з 10.02.2012 року до 10.01.2015 року (п. 4.1. Договору).

Відповідно п. 5.1. Договору, розмір орендної плати за весь обєкт, що орендується, визначається на підставі Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду комунального майна, затвердженої Золочівською міською радою від 29.02.2008 року №110 і становить без ПДВ за перший (базовий) місяць оренди 2368,30 грн. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць і нараховується після 10 числа, наступного за звітний. Розмір орендної плати переглядається на вимогу однієї із Сторін у разі зміни Методики її розрахунку, істотні зміни стану обєкта оренди з незалежних від Сторін причин та в інших випадках, передбачених чинним законодавством.У разі припинення (розірвання) Договору оренди Оренди сплачує орендну плату до дня повернення майна за актом приймання-передачі включно. Закінчення строку дії Договору оренди не звільняє Орендаря від обовязку сплати заборгованості за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі, враховуючи штрафні санкції.

На виконання умов договору, орендодавець передав, а орендар прийняв у тимчасове користування наступне майно нежитлове приміщення: (далі «обєкт, що орендується»), яке розташоване в м. Золочеві по вул. Шашкевича, 9, загальною площею 309,7 м.кв., про що складено відповідний акт приймання-передачі від 10.02.2012 р. Однак, позивач стверджує, що відповідач свої зобовязання за договором не виконував належним чином, орендну плату не сплачував за період з лютого 2014 року до січня 2015 року включно, а тому у відповідача перед позивачем виникла основна заборгованість в сумі 30011,70 грн. за цей період, згідно виставлених рахунків і актів виконаних робіт та з врахуванням здійснених відповідачем проплат за спірний період.

Пунктом 5.3. Договору сторони погодили, що орендна плата передбачена п. 5.1., 5.2. сплачується в безготівковому порядку на розрахунковий рахунок орендодавця зазначений в п. 11 Цього договору, щомісячно до 15 числа місяця, наступного за звітним.

Станом на день розгляду справи відповідач заборгованість у сумі 30011,70 грн. основного боргу, 2800,28 грн. пені не погасив. Протилежного суду не довів. Дані факти матеріалами справи підтверджується та документально не спростовувались. Відповідач відзиву не подав. Не заперечив у визначеному законом порядку проти заявленого позову. Зворотнього відповідачем суду не доведено.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку; зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязанння повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про оренду державного та комунального майна» одностороння відмова від договору оренди не допускається.

Відповідно до ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобовязується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Розмір орендної плати визначається згідно п.5.1. вищевказаного Договору.

Згідно ч. 3 ст. 18 «Про оренду державного та комунального майна» орендар зобовязаний вносити орендну плату своєчасно і в повному обсязі.

Згідно з ч. 1 ст. 19 «Про оренду державного та комунального майна» орендар за користування обєктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Як підтверджується матеріалами справи та не спростовано відповідачем, позивач належним чином виконав свої зобовязання по договору оренди № 3 від 10.02.2012 р. Це підтверджується підписаним сторонами договору прийняття передачі.

Однак відповідач виконав взяті на себе зобовязання по сплаті оренди не виконував. У звязку в останнього виникла заборгованість на загальну суму 30011,70 грн. Відтак, невиконаними залишились зобовязання відповідача по оплаті наданих послуг на суму 30011,70 грн. на даний час.

Перевіривши розрахунок проведений позивачем, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача пені в сумі 30011,70 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню у заявленому до стягнення розмірі.

Окрім цього, згідно поданого розрахунку позивач просить стягнути з відповідача 2800,28 грн. пені.

Щодо позовних вимог позивача про стягнення пені, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 9.1. Договору, орендар несе відповідальність за даним договором у випадку прострочення по сплаті орендних платежів пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожен день прострочення.

На доводи позивача стосовно умови договору про сплату пені за кожний день прострочки та відсутність скорочення строку нарахування пені, або його обмеження, слід зауважити, що згідно п. 2.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" №14 від 17.12.2013р., щодо пені за порушення грошових зобов'язань застосовується припис частини шостої статті 232 ГК України. Даним приписом передбачено період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов'язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов'язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

З огляду на те, що в договорі не було передбачено більшу тривалість періоду нарахування пені, суд враховує ч. 6 ст. 232 ГК України. Тобто, позивач при обрахунку пені має право обрати іншу дату, ніж перший день прострочки, однак, нарахування має бути здійснено в межах шестимісячного періоду, початок перебігу якого починається з першого дня прострочки і закінчується через шість місяців.

Здійснивши перерахунок пені, з врахуванням приписів ч. 6 ст. 232 ГК України, суд вважає що позовні вимоги про стягнення 2800,28 грн. пені підлягають до задоволення в межах заявлених позовних вимог.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ст. 34 ГПК України, Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 43 ГПК України, передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на викладені обставини, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджені належними та допустимими доказами у справі, відповідачем не спростовані, а тому підлягають до задоволення, а саме 30011,70 грн. основної заборгованості та 2 800,28 грн. пені.

Відповідно до ст.49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача, так як спір виник з його вини.

Керуючись ст.ст. 12, 22, 27, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85, 116, 117 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задоволити повністю.

2. Стягнути з Обласного комунального підприємства «Центральна районна аптека №85 м. Золочів» (адреса: 80700, Львівська область, м. Золочів, вул. М. Шашкевича, 9 «б», Ідентифікаційний код: 01973975) на користь Золочівської міської ради Львівської області (адреса: 80700, Львівська область, м. Золочів, вул. М. Шашкевича, 22,Ідентифікаційний код: 01186030) 30011,70 грн. основного боргу, 2 800,28 грн. пені та 1827,00 грн. понесених витрат на сплату судового збору.

3. Наказ видати згідно ст.116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст. ст. 91- 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 21.09.2014 р.

Суддя Долінська О.З.