ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

15 вересня 2015 р. ОСОБА_1 № 903/912/15

за позовом: Публічного акціонерного товариства Лантманнен Акса, Київська обл.,

м. Бориспіль

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю НОВА ОСОБА_1, м. Луцьк

про стягнення 76 204,84 грн.

Суддя Дем'як В.М.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2 довіреність №126/010-00 від 10.09.2015р.

від відповідача: не прибув

Суть спору: позивач Публічне акціонерне товариство Лантманнен Акса звернувся з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю НОВА ОСОБА_1 та просить стягнути 76 204,84 грн. заборгованості за договором поставки №П 1 від 02.01.2012р., в т.ч. 69 806,71грн. основного боргу та 6 398,99грн. пені.

В підтвердження позовних вимог посилається на договір поставки №П1 від 02.01.2012р., додаткову угоду №2 від 04.12.2013р., №3 від 18.05.2015р., видаткову накладну №1190 від 15.05.2015р., №1264 від 2.05.2015р., товарно-транспортну накладну №1190 від 15.05.2015р., №1264 від 22.05.2015р., довіреність №00000069 від 15.05.2015р., №00000070 від 22.05.2015р., виписку з ЄДРПОУ Публічного акціонерного товариства Лантманнен Акса, претензію-повідомлення від 10.07.2015р. №90/010-00.

Представник позивача на вимогу ухвали суду від 18.08.2015р. через канцелярію за вх. №01-54/9183/15 від 15.09.2015р. подала клопотання про приєднання матеріалів до справи додаткових доказів, а саме:

- баланс (звіт про фінансовий стан) на 30.06.2015р.;

- звіт про фінансові результати за 1 півріччя 2015р.;

- оборотно - сальдову відомість по рахунку 36 за 1 півріччя 2015р.;

- оборотно - сальдову відомість по рахунку 38 за 1 півріччя 2015р.;

- акт №27 від 12.06.2015р. , №26 від 12.06.2015р.;

- оборотно - сальдову відомість по рахунку 361 за 16.06.2015р. 14.09.2015р., за 01.04.2015р. 16.06.2015р.;

- картку рахунку 361 за червень вересень 2015р.;

- акт звірки взаєморозрахунків з ПАТ Лантманнен Акса за період з 01.04.2015р. по 16.06.2015р.;

- додаткову угоду №4 від 23.06.2015р.;

- власне письмове підтвердження того, що у провадженні судів України або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує спір, немає справи з спору між цими сторонами, про цей предмет і з цих підстав та відсутнє рішення вище перелічених органів з даного спору;

- витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців по Товариству з обмеженою відповідальністю НОВА ОСОБА_1;

- лист №5-5/0751 від 10.09.2015р.

- докази надіслання позовної заяви з додатками на юридичну адресу відповідача.

В судовому засіданні представник позивача подала заяву за вх. №01-54/9213/15 від 15.09.2015р. , якою долучила до матеріалів справи наступні документи:

- акт №26 від 12.06.2015р.;

- акт №27 від 12.06.2015р.;

- акт звірки взаєморозрахунків з ПАТ Лантманнен Акса за період з 01.04.2015р. по 16.06.2015р.;

- додаткову угоду №4 від 23.06.2015р.

В судовому засіданні представник Публічного акціонерного товариства Лантманнен Акса подала клопотання про забезпечення позову за вх. №01-67/56/15 від 15.09.2015р. в якому просить накласти арешт на майно відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю НОВА ОСОБА_1.

Заява про забезпечення позову за вх. № №01-67/56/15 від 15.09.2015р. до задоволення не підлягає, оскільки остання не сплачена судовим збором відповідно до приписів п.3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обємі.

Відповідач вимог ухвали суду від 18.08.2015р. не виконав, письмових пояснень по суті заявленої позовної заяви суду не подав, в судове засідання явку повноважного представника не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений про час та дату розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення № 282.

Згідно приписів ст.75 ГПК та п.2 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2010р. № 01-08/140 "Про деякі питання запобігання зловживанню процесуальними правами у господарському судочинстві" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Суд вважає, що неявка представника відповідача в судове засідання, не є підставою для відкладення розгляду справи, оскільки Господарський процесуальний кодекс України не містить вимог щодо відповідальних осіб, які можуть представляти інтереси сторін в господарському суді. Надання повноважень на представництво інтересів сторін в процесі не обмежено будь-яким певним колом осіб, а тому неможливість явки в судове засідання конкретного представника, не є правовою підставою для відкладення розгляду справи. Стаття 22 ГПК України передбачає широке коло процесуальних прав сторін, поряд із цим встановлює для сторін обовязок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Оскільки, в матеріалах справи є всі достатні документи, необхідні для розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про судовий розгляд справи без участі представника відповідача.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд,-

в с т а н о в и в:

02 січня 2012 року між Публічним акціонерним товариством Лантманнен Акса (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю НОВА ОСОБА_1 (постачальник) укладено договір № П1 на поставку продуктів харчування сухих сніданків під торгівельними марками «START», «AXA», «AMO» і сніданки зернові ТМ Кукурушки (а.с.7-11 ).

У п. 1.2. вказаного договору покупець зобовязався прийняти товар і оплатити його на умовах даного договору.

Відповідно до Додаткової угоди № 2 від 04.12.2013 року, покупцю було збільшено термін відстрочки платежу за поставлений товар - розрахунки між постачальником і покупцем здійснюються шляхом перерахування зазначеної в накладній суми на розрахунковий рахунок постачальника не пізніше 35 календарних днів із дня поставки.

Відповідно до Додаткової угоди № 3 від 18.05.2015 року, розрахунки між постачальником і покупцем здійснюються шляхом перерахування зазначеної в накладній суми на розрахунковий рахунок постачальника не пізніше 14 календарних днів із дня поставки.

Згідно п. 6.3. Договору - у випадку недотримання термінів і умов розрахунків, покупець зобов'язаний сплатити постачальникові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний прострочений день від неоплаченої суми.

Керуючись пунктом 11.1 договору позивач направив 10.07.2015 р. відповідачу претензію із проханням сплатити суму боргу, а також суму неустойки (а.с.22-23).

Станом на 07.08.2015 року позивач не отримав жодної відповіді від відповідача і сума заборгованості не погашена. Таким чином, пропозиції добровільного виконання грошового зобовязання залишені відповідачем без розгляду.

Пунктом 11.2. передбачено, у випадку неможливості вирішення господарських суперечок мирним шляхом, вони будуть передані на розгляд Господарського суду за місцем перебування відповідача.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач на виконання умов договору поставки поставив товар відповідачу на загальну суму 83 679,48грн., що підтверджується видатковими №1190 від 15.05.2015р. та №1264 від 22.05.2015р.

Згідно акту звірки взаєморозрахунків за період з 01.04.2015р. по 16.06.2015р., проведеного між Публічним акціонерним товариством Лантманнен Акса та Товариством з обмеженою відповідальністю НОВА ОСОБА_1 заборгованість відповідача становить 83 379,96грн., яка не погашена, що свідчить про порушення відповідачем умов п.6.1 договору № П1 від 02.01.2012р., ст. 526 ,527 Цивільного Кодексу України.

Відповідно до ст. 144 Господарського кодексу України, ст.11 Цивільного кодексу України обовязки субєктів господарювання виникають з угод, передбачених законом, а також з угод, непередбачених законом, але таких які йому не суперечать.

Як встановлено, між сторонами виникли цивільні права та обовязки на підставі договору на поставку №П1 від 02.01.2012р.

Відповідно до ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено законом або договором, не випливає із суті зобовязання. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності із ст.ст.610, 611, ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи викладене, позовна вимога про стягнення з відповідача 69 806,71 грн. основної заборгованості підставна та підлягає до задоволення в повному обємі.

Водночас, позивач просив стягнути з відповідача пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ з урахуванням індексу інфляції за весь період прострочення оплати послуг.

Нарахована позивачем пеня на підставі п.6.3 договору на поставку № П1 від 02.01.2012р. за період з19.06.2015р. по 07.08.2015р. в сумі 2 734,82грн. та з період з 08.06.2015р. по 07.08.2015р в сумі 3 663,31грн. підлягає до задоволення.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 43 ГПК України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Відповідач вимог ухвали суду не виконав, доказів які б спростували заборгованість не подав, нарахування пені не заперечив, власних контрозрахунків не подав.

Оцінюючи подані стороною докази, що ґрунтуються на повному, всебічному й обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про те, що заявлені позивачем вимоги щодо стягнення з відповідача за договором поставки №П1 від 02.01.2012р. підтверджені матеріалами справи, відповідачем не спростовані та підлягають задоволенню в сумі 76 204,84грн., в т.ч.: 69 806,71грн. основного боргу та 6 398,99грн. пені.

Оскільки розгляд справи в суді доведено з вини відповідача, то судові витрати по справі, на підставі ст. 44,49 ГПК України, слід покласти на нього.

Керуючись ст.ст. 144, 193Господарського кодексу України, ст.ст. 11, 526, 527, 530, 610, 611, 612, 712 Цивільного кодексу України, ст.ст.22, 33,43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

вирішив:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю НОВА ОСОБА_1 (43023, Волинська обл., м.Луцьк, вул. Карбишева,2, ) на користь Публічного акціонерного товариства Лантманнен Акса (08300, Київська обл., м. Бориспіль, вул. Привокзальна,3, ) 76 204,84грн. заборгованості, в т.ч.: 69 806,71грн. основного боргу, 6 398,99грн. пені та 1 827, 00 грн. в повернення витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду, у відповідності до ст.85 ГПК України, набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його прийняття, а у разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, воно набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст.84 цього Кодексу.

Повний текст

рішення складено

17.09.2015р.

Суддя В. М. Дем`як