РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.08.2015Справа №916/1667/15
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ів-Іммобільє»

до Публічного акціонерного товариства «ВТБ банк»

про визнання переважного права на викуп частки майна та заборону доступу до нього.

Суддя Сташків Р.Б.

Представники сторін:

від позивача - не з'явилися;

від відповідача - Кокольський С.І. (представник за довіреністю).

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Ів-Іммобільє» (далі - Позивач) до Публічного акціонерного товариства «ВТБ банк» (далі - Відповідач) про визнання переважного права на викуп частки майна та заборону доступу до нього представникам Відповідача, які вимагають доступу поза передбаченим умовами Договору оренди № 2 від 05.04.2013 порядком та способом доступу (адреса: м. Одеса, вул. Грецька, 5). При цьому суд приймає до уваги, що друга позовна вимога стосується саме Відповідача та працівників його філій, що конкретизовано у другій частині другого абзацу прохальної частини позову.

Позовні вимоги мотивовані порушенням Відповідачем переважного права Позивача, як сумлінного орендаря, на викуп орендованого майна відповідно до ч. 2 ст. 777 ЦК України.

Позивач вимоги ухвали суду в частині надання документів не виконав, у судові засідання представників не направляв, хоча судом були вчинені всі дії щодо належного повідомлення Позивача про призначення справи до розгляду в засіданнях, про час і місце їх проведення, оскільки ухвали суду надсилалася на адресу місцезнаходження Позивача згідно відомостей, які містяться у ЄДРЮО та ФОП та у матеріалах справи, тому будь-які несприятливі наслідки ненаправлення представників покладаються на Позивача відповідно.

Відповідач подав відзив на позов, у якому позов не визнає, зокрема з тих підстав, що на даний час Позивачем не надано доказів здійснення Відповідачем продажу об'єкту оренди, а не одних лише роздумів та намірів, зі з'ясуванням запиту та купівлю цього майна. І також Відповідач вказує на недоведеність здійснення Відповідачем (його представниками та працівниками) дій по доступу до об'єкту оренди поза передбаченим умовами Договору оренди № 2 від 05.04.2013 порядком та способом доступу (адреса: м. Одеса, вул. Грецька, 5).

Судом враховано викладену у п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» правову позицію, що у випадку нез'явлення в засідання суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо така неявка не перешкоджає вирішенню спору.

Явка представників сторін у засідання обов'язковою не визнавалась, і перед судом не доведено обставин, які б перешкоджали чи не дозволяли розглянути спір у даному судовому засіданні. Отже, суд дійшов висновку про відсутність встановлених ст. 77 ГПК України підстав для відкладення розгляду справи та відповідно до ст. 75 ГПК України, здійснює розгляд справи за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 26.08.2015 також розглядалася заява Позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на об'єкт оренди за Договором оренди № 2 від 05.04.2013 та про заборону будь-яким особам доступу до приміщення, та судом за наслідками її розгляду було оголошено про залишення заяви без задоволення, оскільки Позивачем, всупереч ст. 66-67 ГПК України, не доведено суду (не надано письмових та інших доказів), що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду по даній справі, а одні лише припущення Позивача щодо дій Відповідача належними доказами не являються. Судовий збір за розгляд заяви Позивачу не відшкодовується.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника Відповідача, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

05.04.2013 між Позивачем, як орендарем, та Відповідачем, як орендодавцем, було укладено Договір № 2 (далі - Договір) оренди частини приміщення загальною площею 750,4 кв.м., розташованого за адресою: м. Одеса, гул. Грецька, 5, III-й поверх (далі - Об'єкт оренди), і факт передачі його у користування Позивачу підтверджено актом від 05.04.2013.

Відповідно до Договору №1 від 25.10.2013 про внесення змін до Договору, до Об'єкту оренди було добавлено частину площі загального користування на цокольному, І-му, ІІ-му та ІІІ-му поверхах площею 323 кв.м., тому загальна площа об'єкту оренди склала 1073,4 кв.м., із яких 165,5 кв.м. залишились у користування як сторін Договору, так і третіх осіб (п. 1.1).

Право власності Відповідача на Об'єкт оренди підтверджено витягом про державну реєстрацію права власності на нежитлові приміщення літ «А», площею 2653,30 кв.м., в м. Одеса, вул. Грецька, 5. Підстава виникнення права - Договір іпотеки 5403 / 27.06.2008.

Позивач вбачає порушення своїх прав у тому, що орендоване ним приміщення демонструється посередниками в інтересах Відповідача з метою його продажу не Позивачу, а іншим особам. Виставлення приміщення на продаж Позивач підтверджує роздруківкою інформаційної об'яви, яка була розміщена на сайті Відповідача за адресою http://vtb.ua/about/mortgage_property/rzLcomm_re/0000201/?ready=Y.

Позивач вважає протиправним не повідомлення його Відповідачем про намір продажу об'єкта оренди, оскільки, виконувавши умови Договору належним чином, Позивач вважає, що на підставі ч. 2 ст. 777 ЦК України набув переважне право на придбання Об'єкту оренди. Тому Позивач вважає, що Відповідачем було порушено право Позивача, як добросовісного орендаря, щодо переважного права викупу об'єкта оренди, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. І також, оскільки сторонні особи з боку Відповідача всупереч умовам Договору намагаються потрапити у орендовані Позивачем приміщення, Позивач просить суд заборонити цим представникам Відповідача вчиняти такі дій в примусовому порядку.

Однак до обґрунтування Позивачем порушення на даний час Відповідачем прав Позивача, як на підставу подання даного позову, суд ставиться критично з огляду на наступне.

Обґрунтовуючи порушення своїх прав Позивач посилається на ч. 2 ст. 777 ЦК України, та вказує що було порушено його права, як сумлінного орендаря, який належним чином виконував умови Договору, на викуп орендованого майна відповідно.

Разом із цим, за приписами ч. 2 ст. 777 ЦК України переважне право наймача, який належно виконує свої обов'язки за договором найму, перед іншими особами на придбання орендованого майна, виникає саме у разі продажу речі, переданої у найм.

Проте на даний час Позивачем не надано доказів саме здійснення Відповідачем продажу Об'єкту оренди, а саме по собі виникнення у Відповідача наміру продати річ та з'ясування запиту на предмет продажу серед потенційних покупів не є у розумінні ч. 2 ст. 777 ЦК України продажем Об'єкту оренди іншій ніж Позивач особі.

При цьому матеріали справи не містять доказів, що Позивач був позбавлений Відповідачем права та можливості подати Відповідачу свою пропозицію щодо викупу приміщення та доведення, що був сумлінним наймачем (у повному обсязі та в строк виконував умови Договору).

Відтак оскільки на даний час Відповідачем не здійснено продажу Об'єкту оренди іншій ніж Позивач особі, та взагалі продажу Об'єкту оренди не здійснено (матеріали справи не містять доказів протилежного), то не вбачається навіть підстав виникнення у Позивача переважного права на його купівлю - за відсутності пропозиції протилежної сторони щодо його продажу.

Доказів, що Позивачем було заявлено, а Відповідачем не визнано переважне право на викуп Об'єкту оренди, матеріали справи також не містять.

Отже, через не доведення Позивачем порушення Відповідачем його охоронюваних законом прав та інтересів на викуп на підставі ч. 2 ст. 777 ЦК України орендованого майна, підстави для задоволення позову у суду відсутні - оскільки ще не порушене станом на час звернення до суду з позовом та винесення рішення право та інтерес заявника у такому разі судовому захисту не підлягають, натомість захисту підлягають тільки вже порушені права та порушені охоронювані законом інтереси.

З огляд на вищенаведене, питання належного чи неналежного виконання Позивачем умов Договору, а також оцінка умов Договору з урахуванням різних норм ГК та ЦК України, які регулюють питання наявності переважного права викупу майна його наймачем - у даному випадку не впливає на вирішення даного спору.

У частині другої вимоги щодо заборони доступу до Об'єкту оренди представникам (працівникам) Відповідача, які вимагають доступу поза передбаченим умовами Договору оренди № 2 від 05.04.2013 порядком та способом доступу, до суд у позові також відмовляє, оскільки Позивачем не надано належних та допустимих доказів в розумінні ст.ст. 32-34 ГПК України щодо здійснення Відповідачем (його представниками та працівниками) таких дій (наприклад доказів виклику працівників правоохоронних органів щодо намагання сторонніх осіб потрапити у приміщення, складення за участю незацікавлених осіб актів про за фіксацію таких фактів, інших відеодоказів тощо), а одні лише твердження Позивача, за умови не визнання їх Відповідачем, належними доказами не є.

До того ж, у складі орендованих Позивачем площ, наявні місця загального користування, та Позивачем згідно з Договором була надана згода на перебування там третіх осіб.

Позаяк Позивачем із наведених ним обґрунтувань не доведено порушення його охоронюваних законом прав та інтересів, у суду відсутні підстави для задоволення позову.

Судовий збір відповідно до статті 49 ГПК України, покладається на Позивача.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32-34, 43, 44, 49, 67, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 11.09.2015

Суддя Сташків Р.Б.