УХВАЛА

про повернення позовної заяви

02.09.2015Справа № 910/22609/15

Суддя Господарського суду міста Києва Чинчин О.В., розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали

за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль»

до про Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» стягнення страхового відшкодування в розмірі 113 000 грн. 00 коп.

ВСТАНОВИВ

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Одночасно, відповідно до п.3 ч.1 ст.57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються, зокрема, документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно із ст.ст.1, 2 Закону України "Про судовий збір" судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів і включається до складу судових витрат. Платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду.

Статтею 4 вказаного Закону України встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За приписами статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір встановлюється у розмірі 2% ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати (1827 грн.) та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат (73080 грн.). З позовних заяв немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 мінімальної заробітної плати (1218 грн.).

Судом враховано рекомендації, викладені у пункті 2.21. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013, стосовно того, що платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» заявлено позовні вимоги про визнання відмови у виплаті страхового відшкодування неправомірною та стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» страхового відшкодування в розмірі 113 000 грн. 00 коп.

Таким чином, Суд зазначає, що Позивачем одночасно заявлено вимоги майнового характеру та немайнового характеру.

Як встановлено Судом, до матеріалів вказаної позовної заяви додано платіжне доручення №415020 від 29.05.2015 р. про сплату судового збору в розмірі 2 260 грн. 00 коп., як вимог майнового характеру. Проте, Суд зауважує, що Позивачем не додано до матеріалів позовної заяви доказів сплати судового збору при зверненні до суду з вимогами немайнового характеру в розмірі 1218 грн. 00 коп.

З огляду на викладене, позивачем не надано належних доказів сплати судового збору у встановлених Законом України «Про судовий збір» порядку та розмірі.

Враховуючи вищевикладене, Суд приходить до висновку, що дана позовна заява підлягає поверненню на підставі пункту 4 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, Суд звертає увагу заявника на те, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Керуючись пунктом 4 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України, Суд -

УХВАЛИВ:

1. Позовні матеріали повернути заявникові без розгляду.

2. Дана ухвала може бути оскаржена у порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Суддя О.В. Чинчин