ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2015 р. Справа № 909/726/15

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Грица Ю. І. , секретар судового засідання Дребот Н. Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", вул. Хмельницького, 6, м. Київ, 01001

до відповідача: Дирекції теплопостачання, вул. Шевченка, 3А, м. Тлумач, Івано-Франківська область, 78000

про стягнення заборгованості в сумі 19592,83 грн.

за участю:

Від позивача: ОСОБА_1 - головний юрисконсульт, довіреність №14-90 від 18.04.14р

Від відповідача: ОСОБА_2 - представник, (довіреність №13 від 18.08.14)

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулося до господарського суду з позовом до Дирекції теплопостачання про стягнення заборгованості в сумі 19592,83 грн.

Ухвалою суду від 03.08.2015 призначено розгляд справи на 13.08.2015, за результатами якого розгляд справи відкладено на 15.09.2015.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив позов задоволити, з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача просив суд в задоволенні позовних вимог відмовити та подав суду відзив на позов (вх.№13980/15 від 15.09.2015), в якому зазначив, що позивач звернувся з позовом до суду про стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат за спожитий природний газ з порушенням строків позовної давності, посилаючись на п. 6 ст. 232 ГК України.

Відповідно до п. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Пунктом 9.3 Договору купівлі-продажу природного газу №13/2605-БО-15 від 28.12.2012 передбачено, що строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим Договором (строк позовної давності), в тому числі щодо стягнення основної заборгованості, штрафів, пені, відсотків річних, інфляційних нарахувань, встановлюються тривалістю у 5 (п'ять) років.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позивач не порушив строків позовної давності щодо звернення до суду для захисту своїх прав за вказаним Договором.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, дослідивши подані докази в обґрунтування заявлених вимог та заперечень, суд прийшов до висновку про задоволення позову, виходивши з наступного:

28.12.2012 року між публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (продавець та Дирекцією теплопостачання (покупець, споживач) було укладено договір №13/2605-БО-15 купівлі-продажу природного газу.

Відповідно до п. п. 1.1, 1.2 Договору продавець зобов'язався передати у власність покупцю у 2013 році імпортний природний газ, виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетним установами та організаціями та іншими споживачами, а покупець зобов'язався прийняти та оплатити цей газ на умовах договору.

На виконання умов договору позивачем протягом січня-жовтня 2013 року поставлено, а відповідач прийняв природний газ в обсязі 466,217 тис. куб.м. на суму 2171557,85 грн., що підтверджується доданими до матеріалів справи актами приймання-передачі природного газу від 31.01.2013, 28.02.2013, 31.03.2013, 30.04.2013, 31.05.2013, 30.06.2013, 31.07.2013, 31.08.2013, 30.09.2013, 31.10.2013.

При дослідженні зазначених вище доказів судом встановлено факт поставки відповідачу природного газу на суму 2171557,85 грн.; отримання відповідачем товару відбулося в рамках договору №13/2605-БО-15 купівлі-продажу природного газу від 28.12.2012 року.

Порядок та умови проведення розрахунків визначені в розділі 6 Договору.

Відповідно до п. 6.1 Договору сторонами погоджено, що оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Однак, відповідач свої зобов'язання за Договором не виконав належним чином, за поставлений природний газ розрахувався з порушенням термінів, визначених змістом зобов'язання, чим порушив умови п. 6.1 Договору.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином, вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання зобовязання.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом зокрема у вигляді сплати неустойки.

Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до п. 7.2 Договору у разі невиконання покупцем умов п. 6.1 Договору він зобов'язується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Виходячи з умов договору відповідачу нарахована пеня в розмірі 16062,72 грн.

Частина 2 статті 625 Цивільного кодексу України визначає, що боржник, який прострочив виконання зобовязання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлено інший розмір відсотків.

Суд, на підставі ст. 55 Господарського процесуального кодексу України, перевірив нарахування позивачем відповідачу пені, 3% та інфляційних втрат та дійшов висновку про задоволення зазначених вимог за розрахунком позивача, який наявний в матеріалах справи та є арифметично вірним .

Отже, вимога про стягнення з відповідача 16062,72 грн. пені, 188,24 грн. інфляційних втрат та 3341,87 грн. 3% річних обгрунтована та підлягає задоволенню.

Судові витрати понесені позивачем, у відповідності до ст.49 ГПК України, слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.124 Конституції України, ст.ст. 22, 49, 75, 82, 83-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов задоволити.

Стягнути з Дирекції теплопостачання (вул. Шевченка, 3А, м. Тлумач, Івано-Франківська область; ) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (вул. Б.Хмельницького, 6, м. Київ, 01001; код 20077720) - 188,24 грн. (сто вісімдесят вісім гривень двадцять чотири копійки) - інфляційних втрат, 3341,87 грн. (три тисячі триста сорок одну гривню вісімдесят сім копійок) - 3% річних; 16062,72 грн. (шістнадцять тисяч шістдесят дві гривні сімдесят дві копійки) - пені та 1827,00 грн. (одну тисячу вісімсот двадцять сім гривень) - судового збору.

Наказ видати позивачу після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 18.09.15

Суддя Грица Ю. І.

Виготовлено в КП "Діловодство спеціалізованого суду"

________________ ОСОБА_3 18.09.15