ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2015 р. Справа № 923/1337/15

Господарський суд Херсонської області у складі судді Гридасова Ю.В. при секретарі Зуденко Є.С., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом ОСОБА_1, смт. Каланчак, Каланчацького району Херсонської області,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Заказник Думузла", смт. Каланчак, Каланчацького району Херсонської області,

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Херсонполімет", м. Херсон,

про визнання недійсним статуту,

за участю представників:

позивача - ОСОБА_1, паспорт серії НОМЕР_1, виданий Каланчацьким РС УДМС України у Херсонській обл., від 15.02.13р.;

відповідача - не прибув;

третьої особи - не прибув.

Позивач звернувся до господарського суду Херсонської області з позовною заявою у якій просить визнати недісним Статут ТОВ «Заказник Думузла» (нова редакція) від 31.07.2008 року № 5000070, внаслідок застосування нікчемного правочину - протоколу загальних зборів засновників ТОВ «Заказник Думузла» № 2 від 10.07.2008 року. В обґрунтування позовних вимог позивач також посилається на положення ст. ст. 203, 215, 216, 258 ЦК України.

Представник позивача в ході судового засідання підтримав вимоги, викладені у позовній заяві.

Відповідач, повідомлений про час, дату і місце проведення засідання господарського суду належним чином, відповідно до ст. 64 Господарського процесуального кодексу України, не скористався своїм правом на участь у вирішенні спору, про причини неявки господарський суд не повідомив. Відзив на позовну заяву до дня засідання суду не представив.

Відповідно до положень ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними у ній матеріалами.

У судовому засіданні 17.09.15 оголошено вступну та резолютивну частини рішення по справі.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні матеріали справи, господарський суд

в с т а н о в и в :

Оспорюваний позивачем Статут ТОВ «Заказник Думузла» (нова редакція) від 31.07.2008 року № 5000070 затверджений рішенням загальних зборів учасників ТОВ «Заказник Думузла», оформленим протоколом № 2 від 10.07.2008 року.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги нікчемністю правочину - протоколу загальних зборів засновників ТОВ «Заказник Думузла» № 2 від 10.07.2008 року, посилаючись на норми матеріального права про недійсність (нікчемність) правочину. Однак, рішення загальних зборів товариства - відповідача, оформлене вказаним протоколом, є актом ненормативної дії, а не правочином.

Позивач також посилається на порушення його корпоративних прав під час скликання та проведення вказаних зборів учасників товариства - відповідача, разом з тим, надає докази порушення корпоративних прав інших учасників товариства - відповідача, які не є позивачами у справі, та не можуть бути залучені у якості співпозивачів після відкриття провадження у справі, згідно з вимогами розділу IV ГПК України.

Відповідно до доданих позивачем до позовної заяви копій документів (не засвідчених належним чином), оригінали яких оглянуті у судовому засіданні 17.09.15р., позивач особисто приймав участь (у якості секретаря зборів) у загальних зборах учасників ТОВ "Заказник Думузла", оформлених протоколом № 2 від 10.07.08р. та голосував "за", щодо затвердження оспорюваної ним же нової редакції Статуту зазначеного Товариства.

Відсутність підпису позивача на оспорюваній редакції Статуту товариства - відповідача не свідчить про протиправність (незаконність) положень зазначеної редакції Статуту та може бути проставлена позивачем у будь-який час.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24 жовтня 2008 року "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" до корпоративних належать спори за позовами учасників (засновників, акціонерів) господарського товариства, пов'язані з вимогами про визнання недійсними установчих документів господарського товариства та припинення юридичної особи у зв'язку з порушеннями вимог законодавства щодо порядку їх прийняття та затвердження (ч. 2 п. 12 постанови Пленуму ВСУ).

Відповідно до вимог статей 88, 143, 154 ЦК, статей 57, 82 ГК, статей 4, 37, 51, 65, 67, 76 Закону про господарські товариства, статей 27, 30 Закону про державну реєстрацію суди вправі визнати недійсними установчі документи товариства за одночасної наявності таких умов:

- на момент розгляду справи установчі документи не відповідають вимогам законодавства;

- порушення, допущені при прийнятті та затвердженні установчих документів, не можуть бути усунені;

- відповідні положення установчих документів порушують права чи охоронювані законом інтереси позивача.

Положення установчих документів господарських товариств, які не відповідають вимогам законодавства, не застосовуються (п. 13 постанови Пленуму ВСУ).

При вирішенні спорів про визнання установчих документів господарського товариства недійсними господарським судам необхідно розмежовувати правову природу статуту та установчого (засновницького) договору товариства.

Статут юридичної особи за змістом частини другої статті 20 ГК є актом, який визначає правовий статус юридичної особи, оскільки він містить норми, обов'язкові для учасників товариства, його посадових осіб та інших працівників, а також визначає порядок затвердження та внесення змін до статуту.

Підставами для визнання акта, в тому числі статуту, недійсним є його невідповідність вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав (затвердив) цей акт, а також порушення у зв'язку з його прийняттям прав та охоронюваних законом інтересів позивача.

Статут не є одностороннім правочином, оскільки затверджується (змінюється) загальними зборами учасників (засновників, акціонерів), які не є ні суб'єктом права, ні органом, який здійснює представництво товариства. Не є статут і договором, тому що затверджується (змінюється) не за домовленістю всіх учасників (засновників, акціонерів) товариства, а більшістю у 3/4 голосів акціонерів чи простою більшістю голосів учасників товариства (статті 42, 59 Закону про господарські товариства).

У зв'язку з цим при вирішенні спорів щодо визнання статуту недійсним не застосовуються норми, які регламентують недійсність правочинів (п. 14 постанови Пленуму ВСУ).

Судам необхідно враховувати, що з набранням чинності ЦК (статті 142, 153) договір про створення (заснування) АТ, ТОВ та ТДВ не регулює відносини між учасниками (акціонерами) товариства при здійсненні його діяльності і припиняє свою дію після досягнення мети - створення та державної реєстрації товариства. Зазначені договори мають відповідати загальним вимогам, що пред'являються до правочинів, і при розгляді спорів про визнання їх недійсними суди повинні керуватися відповідними нормами про недійсність правочинів.

У справах про визнання недійсним статуту відповідачем є господарське товариство, залучати до участі у справі всіх учасників (акціонерів) товариства немає необхідності. У справах щодо визнання недійсним установчого (засновницького) договору мають залучатися всі учасники (засновники) товариства як сторони договору (п. 15 постанови Пленуму ВСУ).

Судам необхідно враховувати, що рішення загальних зборів учасників (акціонерів) та інших органів господарського товариства є актами, оскільки ці рішення зумовлюють настання правових наслідків, спрямованих на регулювання господарських відносин, і мають обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

У зв'язку з цим підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів (учасників) господарського товариства можуть бути:

- порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства;

- позбавлення акціонера (учасника) товариства можливості взяти участь у загальних зборах;

- порушення прав чи законних інтересів акціонера (учасника) товариства рішенням загальних зборів (ч. ч. 2 та 3 п. 17 постанови Пленуму ВСУ).

При розгляді справ судам слід враховувати, що не всі порушення законодавства, допущені під час скликання та проведення загальних зборів господарського товариства, є підставою для визнання недійсними прийнятих на них рішень.

Безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв'язку з прямою вказівкою закону є:

- прийняття загальними зборами рішення за відсутності квоуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення (статті 41, 42, 59, 60 Закону про господарські товариства);

- прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів товариства (частина четверта статті 43 Закону про господарські товариства);

- прийняття загальними зборами рішення про зміну статутного капіталу товариства, якщо не дотримано процедури надання акціонерам (учасникам) відповідної інформації (статті 40, 45 Закону про господарські товариства).

При вирішенні питання про недійсність рішень загальних зборів у зв'язку з іншими порушеннями, допущеними під час скликання та проведення загальних зборів, господарський суд повинен оцінити, наскільки ці порушення могли вплинути на прийняття загальними зборами відповідного рішення (п. 18 постанови Пленуму ВСУ).

З огляду на вказані обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки позивачем, відповідно до приписів ст. 33 ГПК України, не доведено порушення його корпоративних прав під час скликання та проведення загальних зборів учасників ТОВ "Заказник Думузла", оформлених протоколом № 2 від 10.07.08р., а також незаконності положень нової редакції Статуту товариства - відповідача від 31.07.2008 року № 5000070.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі зазначених вище норм матеріального права, керуючись ст. ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України,

в и р і ш и в :

1. В задоволенні позовних вимог відмовити.

(Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом).

Повне рішення складено 21 вересня 2015 р.

Суддя Ю.В. Гридасов