ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" серпня 2015 р. Справа № 911/2645/15

Розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 альянс ОСОБА_2», м.Київ

до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Провіта», м.Вишгород

про стягнення 243564,76 грн.

Суддя А.Ю.Кошик

Представники:

Від позивача: ОСОБА_3

Від відповідача: ОСОБА_1

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 альянс ОСОБА_2» (далі позивач) до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Провіта» (далі відповідач) про стягнення 243564,76 грн.

Провадження у справі №911/2645/15 порушено відповідно до ухвали суду від 26.06.2015 року та призначено справу до розгляду на 14.07.2015 року.

Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду спору, у судове засідання 14.07.2015 року без поважних причин не зявився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав. Розгляд справи відкладався на 30.07.2015 року.

Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду спору, у судове засідання 30.07.2015 року не зявився та надіслав клопотання про відкладення розгляду справи, а також відзив, в якому проти позову заперечує, вважає його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Розгляд справи відкладався на 13.08.2015 року.

12.08.2015 року від позивача надійшли письмові пояснення на відзив відповідача, а також доповнення до письмових пояснень. У звязку з чим, в судовому засіданні 13.08.2015 року розгляд справи відкладався до 27.08.2015 року. Також, ухвалою від 13.08.2015 року продовжено строк розгляду спору.

В судовому засіданні 27.08.2015 року позивач підтримав позовні вимоги, відповідач проти позову заперечував.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих позивачем, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, після закінчення розгляду справи у судовому засіданні було оголошено рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані сторонами докази, судом встановлено наступне.

Позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 142153,92 грн. заборгованості за виконані роботи, повязані з відновленням (ремонтом) пошкоджених автомобілів на підставі Договору №0-18/05-01 про співробітництво від 18.05.2011 року. Також, у звязку з простроченням відповідачем виконання наведених зобовязань, заявлено вимогу про стягнення 9545,08 грн. пені на підставі п. 5.4 Договору №0-18/05-01 про співробітництво від 18.05.2011 року; 78575,50 грн. інфляційних та 8290,26 грн. 3% річних на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України. Також, позивач просить в позові відшкодувати витрати на послуги адвоката в сумі 5000 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 18.05.2011 року за ініціативи відповідача - ТДВ «СК «ПРОВІТА» (Замовник) був підписаний з позивачем - ТОВ «ОСОБА_1 альянс ОСОБА_2» (Підрядник) ОСОБА_4 №0-18/05-01 про співробітництво щодо виконання робіт, повязаних з відновлюваними роботами пошкоджених автомобілів, за які відповідно до визначеного порядку та строків відповідач буде розраховуватися з позивачем.

Як стверджує позивач, між ним та відповідачем існують довготривалі відносини співробітництва щодо здійснення відновлювального ремонту застрахованих у відповідача автомобілів, який оплачувався в рахунок виплати страхового відшкодування власникам застрахованих автомобілів, що відбувалось на підставі Договору №С-18/05-01 від 18.05.2011 року про співробітництво щодо виконання робіт, повязаних з відновлюваними роботами пошкоджених автомобілів, за які відповідно до визначеного порядку та строків ТДВ «СК «ПРОВІТА» (Замовник) буде розраховуватися з ТОВ «ОСОБА_1 альянс ОСОБА_2» (Підрядник).

Також, позивач зазначив, що передача на ремонт та оплата ремонту автомобілів здійснювалась відповідачем шляхом надіслання гарантійних листів, які до певного часу своєчасно та в повному обсязі виконувались.

Однак, як стверджує позивач, відповідач в порушення своїх зобовязань за Договором №С-18/05-01 від 18.05.2011 року, не оплатив здійснений позивачем ремонт автомобілів за декількома гарантійними листами, в яких відповідач направляв на ремонт застраховані автомобілі та гарантував оплату такого ремонту, зокрема:

- за наданим відповідачем ОСОБА_5 листом від 01.03.2013 року про оплату ТОВ «ОСОБА_1 альянс ОСОБА_2» здійснених відновлюваних робіт згідно Рахунку №00332 від 30.01.2013 року щодо автомобілю (державний реєстраційний номер НОМЕР_1) в сумі 15 154,62 грн. Прийняття робіт засвідчено особистим підписом на Наряді-замовленні №АН035488 від 27.02. 2013 року його власниці - ОСОБА_6 про отримання відремонтованого вказаного автомобілю 27.02.2013 року;

- за наданим відповідачем ОСОБА_5 листом від 12.03.2013 року про оплату ТОВ «ОСОБА_1 альянс ОСОБА_2» здійснених відновлюваних робіт згідно Рахунку №00379 від 02.02.2013 року щодо автомобілю (державний реєстраційний номер НОМЕР_2) в сумі 10 517,94 грн. Прийняття робіт засвідчено особистим підписом на Наряді-замовленні №АН036341 від 14.03.2013 року його власниці - ОСОБА_7 про отримання відремонтованого вказаного автомобілю 14.03.2013 року;

- за наданим відповідачем ОСОБА_5 листом від 12.04.2013 року про оплату ТОВ «ОСОБА_1 альянс ОСОБА_2» здійснених відновлюваних робіт згідно Рахунку №00769 від 28.02.2013 року щодо автомобілю (державний реєстраційний номер НОМЕР_3) в сумі 2 997,83 грн. Прийняття робіт засвідчено особистим підписом Наряді-замовленні №АН038126 від 18.04.2013 року його власниці - ОСОБА_8 про отримання відремонтованого вказаного автомобілю 18.04.2013 року;

- за наданим відповідачем ОСОБА_5 листом від 03.04.2013 року про оплату ТОВ «ОСОБА_1 альянс ОСОБА_2» здійснених відновлюваних робіт згідно Рахунку №00525 від 13.02.2013 року щодо автомобілю (державний реєстраційний номер НОМЕР_4) в сумі 27 879,83 грн. Прийняття робіт засвідчено особистим підписом на Наряді-замовленні №АН035159 від 27.04.2013 року його власниці ОСОБА_9 про отримання відремонтованого вказаного автомобілю 27.04. 2013 року;

- за наданим відповідачем ОСОБА_5 листом від 18.04.2013 року про оплату ТОВ «ОСОБА_1 альянс ОСОБА_2» здійснених відновлюваних робіт згідно Рахунку №01385 від 11.04.2013 року щодо автомобілю (державний реєстраційний номер НОМЕР_5) в сумі 3 836,65 грн. Прийняття робіт засвідчено особистим підписом на Наряді-замовленні №АН039461 від 21.05.2013 року його власника ОСОБА_10 про отримання відремонтованого вказаного автомобілю 21.05.2013 року;

- за наданим відповідачем ОСОБА_5 листом від 12.04.2013 року про оплату ТОВ «ОСОБА_1 альянс ОСОБА_2» здійснених відновлюваних робіт згідно Рахунку №00949 від 07.03.2013 року щодо автомобілю (державний реєстраційний номер НОМЕР_6) в сумі 2 285,28 грн. Прийняття робіт засвідчено особистим підписом на Наряді-замовленні №АН039643 від 22.05.2013 року його власника - ОСОБА_11 про отримання відремонтованого вказаного автомобілю 22.05.2013 року;

- за наданим відповідачем ОСОБА_5 листом від 30.04.2013 року про оплату ТОВ «ОСОБА_1 альянс ОСОБА_2» здійснених відновлюваних робіт згідно Рахунку №01532 від 18.04.2013 року щодо автомобілю (державний реєстраційний номер 0209004) в сумі 36 160,75 грн. Прийняття робіт засвідчено особистим підписом на Наряді-замовленні №АН039549 від 22.05.2013 року представника за Довіреністю його власника - Представництва управління Верховного комісара ООН про отримання відремонтованого вказаного автомобілю 22.05.2013 року;

- за наданим відповідачем ОСОБА_5 листом від 07.06.2013 року про оплату ТОВ «ОСОБА_1 альянс ОСОБА_2» здійснених відновлюваних робіт згідно Рахунку №02206 від 27.05.2013 року щодо автомобілю (державний реєстраційний номер НОМЕР_7) в сумі 2 667,06 грн. Прийняття робіт засвідчено особистим підписом на Наряді-замовленні №АН041231 від 26.06.2013 року його власниці - ОСОБА_12 про отримання відремонтованого вказаного автомобілю 26.06.2013 року;

- за наданим відповідачем ОСОБА_5 листом від 12.06.2013 року про оплату ТОВ «ОСОБА_1 альянс ОСОБА_2» здійснених відновлюваних робіт згідно Рахунку №01564 від 20.04.2013 року щодо автомобілю (державний реєстраційний номер НОМЕР_8) в сумі 7 862,14 грн. Прийняття робіт засвідчено особистим підписом на Наряді-замовленні №АН041490 від 30.06.2013 року його власника - ОСОБА_13 про отримання відремонтованого вказаного автомобілю 30.06.2013 року;

- за наданим відповідачем ОСОБА_5 листом від 19.06.2013 року про оплату ТОВ «ОСОБА_1 альянс ОСОБА_2» здійснених відновлюваних робіт згідно Рахунку №01592 від 22.04.2013 року щодо автомобілю (державний реєстраційний номер НОМЕР_9) в сумі 32 792,00 грн. Прийняття робіт засвідчено особистим підписом на Наряді-замовленні №АН038084 від 31.07.2013 року його власника - ОСОБА_14 про отримання відремонтованого вказаного автомобілю 31.07.2013 року.

Позивач зазначає, що на виконання п.п. 4.1., 4.2. Договору №0-18/05-01 про співробітництво від 18.05.2011 року відразу інформував відповідача про здійснені ремонтні роботи, однак, відповідач своєчасно та в повному обсязі не оплатив виконані позивачем роботи за 10 автомобілів (за 10 гарантійними листами) на суму 142153,92 грн.

Про необхідність оплати ремонтних робіт протягом пяти банківських днів позивач надсилав відповідачу претензію від 20.04.2015 року, яка отримана відповідачем, однак залишена без відповіді та задоволення.

Позивач стверджує, що у звязку з простроченням відповідачем виконання грошових зобовязань на суму 14253,92 грн. щодо оплати відновлювального ремонту автомобілів, позивач просить стягнути з відповідача згідно з п.п.5.4., 7.1-7.3 Договору №С-18/05-01 про співробітництво від 18.05.2011 року пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що складає 9 545,08 грн. Також за прострочення виконання відповідачем грошового зобовязання, позивач просить стягнути з відповідача 78575,50 грн. інфляційних та 8290,26 грн. 3% річних на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України.

Позивач зазначає, що період прострочення обраховується у відповідності до п. 5.4. Договору №С-18/05-01 про співробітництво від 18.05.2011 року, який передбачає, що Платник сплачує вартість виконаних робіт на підставі рахунку-фактури та/або рахунку та/або Наряду-замовлення в розмірі зазначеному в Гарантійному листі з урахуванням положень п. 2.1.7. Договору протягом 10 робочих днів з дати одержання від Виконавця рахунку-фактури та/або ОСОБА_1 виконаних робіт.

Також, позивач просить стягнути 8290,26 грн. 3% річних та 78575,50 грн. інфляційних, рахуючи період прострочення через десять днів після виконання зобовязання, тобто згідно п. 5.4. Договору №С-18/05-01 про співробітництво від 18.05.2011 року.

Відповідач надав суду відзив на позов, в якому позовні вимоги заперечував в повному обсязі.

В своїх запереченнях відповідач зазначив, що не укладав з позивачем ОСОБА_4 про співробітництво №С-18/05-01 від 18.05.2011 року, на підставі якого заявлено позов.

Також, відповідач заперечував повноваження директора ТДВ «СК» Провіта» ОСОБА_15, який підписав ОСОБА_5 лист від 01.03.2013 року, в той час, як 01.03.2013 року директор ТДВ «СК» Провіта» ОСОБА_15 перебував у відпустці, а виконання його повноважень покладалось на іншу особу (підтверджується наказом К/В- 46).

Відповідач також звертає увагу, що за нарядом-замовленням №АН035488, за яким роботи по ремонту автомобіля (д.н.з. НОМЕР_2) були прийняті власником автомобіля 27.02.2013 року, тобто до виписання ОСОБА_5 листа від 01.03.2013 року.

Директор ОСОБА_15 звільнився з посади 11.03.2013 року (наказ №К/К-49), тому всі підписи після відповідної дати не мають юридичної сили.

На листах від 12.04.2013 року за підписом заступника директора ТДВ «СК» Провіта» ОСОБА_16, від 03.04.2013 року за підписом заступника директора ТДВ «СК» Провіта» ОСОБА_2, від 18.04.2013 року за підписом заступника директора ТДВ «СК» Провіта» ОСОБА_16, від 12.04.2013 року за підписом заступника директора ТДВ «СК» Провіта» ОСОБА_16, від 30.04.2013 року за підписом т.в.о. директора ТДВ «СК» Провіта» ОСОБА_17 міститься відбиток штампу для вхідної кореспонденції ТОВ «ОСОБА_1 альянс ОСОБА_2» про їх отримання 07.06.2013 року.

Однак, з документів, наданих на підтвердження проведення ремонту зазначених в листах автомобілів вбачається, що всі роботи проведені і прийняти фізичними особами (власниками, замовниками) раніше ніж 07.06.2013 року.

Таким чином, з наданих до позову документів вбачається, що спочатку були проведені та прийняті власниками автомобілів ремонтні роботи, після чого надавалось погодження на їх проведення і оплату від страховика. Крім того, підписантами вищенаведених ОСОБА_5 листів значаться співробітники, які не мали відповідних повноважень.

Відповідач наголошує, що позивач просить відшкодувати вартість ремонтних робіт, які не замовлялись, не погоджувались і не приймались відповідачем, за відсутності договірних відносин між сторонами.

З усіх наданих позивачем документів на підтвердження надання ним послуг з ремонту автомобілів вбачається, що замовлення послуг та приймання виконання робіт здійснювалось безпосередньо власниками (користувачами) транспортних засобів.

З врахуванням викладених у позові підстав позовних вимог, наданих сторонами доказів, пояснень та заперечень відповідача, судом встановлено, що на Договорі №С-18/05-01 про співробітництво від 18.05.2011 року відсутній підпис зі сторони відповідача, тому відповідний ОСОБА_4 не укладено між сторонами і його умови не підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Позивач в позові визначає відповідача саме боржником по розрахункам за виконані роботи на підставі Договору №С-18/05-01 про співробітництво від 18.05.2011 року, який між сторонами не укладався. Таким чином, зобовязання відповідача не виникають з умов та в порядку, визначених Договором.

Зокрема, зобовязання щодо виконання робіт позивачем за завданням Замовника, узгодженим з Платником (відповідачем) та обовязок Платника оплатити виконані роботи, передбачено саме Договором. Порядок та строки погодження ремонту автомобілів та його оплати страховою, також випливає з Договору.

Як визначено п. 2.5. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» належність доказів - спроможність відповідних фактичних даних містити інформацію стосовно обставин, які

входять до предмета доказування з даної справи.

Згідно з п. 3.12. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Разом з тим не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права. Водночас і посилання суду в рішенні на інші норми права, ніж зазначені у позовній заяві, не може розумітися як вихід суду за межі позовних вимог. У зв'язку з цим господарський суд, з'ясувавши у розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу в обґрунтування своїх вимог або заперечень послалися не на ті норми, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує у прийнятті рішення саме такі норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 527 Цивільного кодексу України визначено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги.

Як визначено ст. 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

ОСОБА_4 підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Ремонт автомобіля, який передбачає передачу результату роботи замовнику, підпадає під наведене у ст. 837 Цивільного кодексу України визначення договору підряду.

Як ст. 837 Цивільного кодексу України, так і ст. 854 Цивільного кодексу України обовязок оплати робіт покладається на замовника.

Оскільки, ОСОБА_4 між сторонами не укладався і відповідач не виступав замовником здійснених ремонтних робіт, у нього не виникає безпосереднього обовязку щодо їх оплати. ОСОБА_5 ж листи за відсутності укладеного Договору про співробітництво не спроможні засвідчувати виникнення у відповідача зобовязань з оплати виконаних робіт інакше, ніж в порядку, визначеному для застосування гарантії.

Відповідно до ст. 528 Цивільного кодексу України виконання обов'язку може бути покладено боржником на іншу особу, якщо з умов договору, вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства або суті зобов'язання не випливає обов'язок боржника виконати зобов'язання особисто. У цьому разі кредитор зобов'язаний прийняти виконання, запропоноване за боржника іншою особою.

У разі невиконання або неналежного виконання обов'язку боржника іншою особою цей обов'язок боржник повинен виконати сам.

Враховуючи, що між сторонами відсутні зобовязальні відносини і відповідач не виступав замовником робіт, єдиною підставою правовідносин сторін слугують ОСОБА_5 листи.

Як вбачається з наданих позивачем доказів, зокрема, ОСОБА_5 листів, в них мова йде про визнання ДТП щодо наведених в них транспортних засобів з зазначенням власників автомобілів, реквізитів страхових полісів та зазначено, ТДВ «СК «ПРОВІТА» гарантує оплату у відповідності до умов страхових полісів, яка буде здійснена відповідно до заяви постраждалої особи шляхом перерахування вказаної суми ТОВ «ОСОБА_1 альянс ОСОБА_2». Відремонтовані автомобілі повертались власникам автомобілів і в нарядах-замовленнях замовниками зазначено власників автомобілів.

З гарантійних листів, не рахуючи умови неукладеного Договору, вбачається лише гарантування відповідачем оплати виставлених власникам автомобілів рахунків без зазначення підстав таких зобовязань, тобто відповідні гарантійні листи можуть кваліфікуватись як забезпечення виконання зобовязань власників відремонтованих автомобілів, в яких боржниками є відповідні особа, а відповідач є гарантом.

Згідно зі ст.560 Цивільного кодексу України за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов'язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Тобто гарантіє є видом забезпечення і нерозривно повязана з наявністю основного зобовязання.

В позові ж не обґрунтовано існування забезпечувальних відносин гарантії з відповідачем, натомість відповідача визначено боржником, тобто особою, яка повинна виконати оплату ремонту за замовника, який не є зобовязаною особою.

Позивач не визначає замовників боржниками, а зазначає, що саме відповідач має виконати за них зобовязання, тобто мають місце відносини, в яких обовязок в зобовязанні між Замовником ремонту та Виконавцем має виконати третя особа страхова компанія шляхом виплати належної страхувальнику суми страхового відшкодування в рахунок відшкодування здійсненого на його користь відновлювального ремонту автомобіля.

Однак, оскільки ОСОБА_4 відповідачем не укладався, такий ОСОБА_4 не породжує для нього жодних прав та обовязків.

Судом було відхилено клопотання позивача про витребування у відповідача страхових справ щодо спірних автомобілів, оскільки позивач не є учасником страхових відносин. Як встановлено судом, відповідач не є боржником за відносинами з ремонту автомобілів, тому дослідження обставин має відбуватись в кожному конкретному випадку зі встановленням наявності підстав покладення обовязку оплати вартості ремонту (виконання зобовязання) на відповідача саме Замовниками (боржниками), що необхідно досліджувати за їх участю у відповідному статусі боржника.

Таким чином, з наведених в позові підстав, а саме зобовязань відповідача (як боржника) оплатити виконані роботи за умовами Договору, позовні вимоги задоволенню не підлягають. Оскільки, вимоги про стягнення пені, 3% річних та інфляційних є похідними від основного зобовязання, яке в ході розгляду спору не встановлено, відповідні вимоги безпідставні і задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень.

За наслідками розгляду спору суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Оскільки, в задоволенні позову відмовлено, з огляду на ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, понесені позивачем судові витрати не підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

Керуючись ст. ст. 33, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Київської області, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя А.Ю. Кошик

дата підписання 11.09.2015 р.