РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.09.2015Справа №910/18700/15

За позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування»
до Моторного (транспортного) страхового бюро України
про стягнення страхового відшкодування у розмірі 3518,51 грн.

Суддя Грєхова О.А.

Представники сторін:

від позивача: Набільський П.М. - представник за довіреністю;

від відповідача: Семенюк Л.Л. - представник за довіреністю.

СУТЬ СПОРУ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування» (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Моторного (транспортного) страхового бюро України (надалі - відповідач) про стягнення страхового відшкодування у розмірі 3518,51 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем на підставі Договору добровільного страхування наземного транспорту №295100Га/13о від 12.11.2013 внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди (надалі - ДТП) виплачено страхове відшкодування власнику автомобіля марки "LEXUS", реєстраційний номер ВН0039ІІ, а тому позивачем відповідно до положень статті 27 Закону України "Про страхування" та статті 993 Цивільного кодексу України отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду, якою є відповідач у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.07.2015 порушено провадження у справі №910/18700/15, розгляд справи призначено на 07.09.2015.

31.07.2015 позивач через відділ діловодства суду подав документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі.

04.09.2015 відповідач через відділ діловодства суду подав документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі, а також відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечив з підстав того, що позивачем не надано доказів, які підтверджують погодження потерпілого на отримання ним регламентної виплати, як це передбачено ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Крім того, позивач, всупереч вимогам законодавства, не повідомив МТСБУ про настання страхового випадку.

Представник позивача в судовому засіданні 07.09.2015 підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити.

У свою чергу, представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив.

На виконання вимог ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України складено протокол судового засідання, який долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 82 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 07.09.2015 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, на яких ґрунтується позов, заслухавши пояснення представників сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

12.11.2013 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА Страхування», як страховиком, та Руденком Вадимом Олеговичем, як страхувальником, було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №295100Га/13о, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом - автомобілем марки "LEXUS", реєстраційний номер ВН0039ІІ, 2007 року випуску.

Договором визначено, що до страхових випадків відноситься, зокрема, ДТП, а вигодонабувачем є страхувальник.

Строк дії договору встановлено з 13.11.2013 до 12.11.2014.

23.12.2013 о 08 год. 15 хв. на Люстдорфській дорозі в м. Одесі, відбулась дорожньо-транспортна пригода, а саме: Бессонов М.О., керуючи автомобілем марки «Mitsubishi», реєстраційний номер Т407МЕ при роз'їзді з зустрічним автомобілем марки "LEXUS", реєстраційний номер ВН0039ІІ, не обрав безпечний боковий інтервал, внаслідок чого допустив з ним зіткнення. Транспортні засоби отримали механічні пошкодження

ДТП сталася в результаті порушення водієм Бессоновим Михайлом Олександровичем вимог пункту 13.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 за №1306.

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 11.03.2014 у справі №520/2340/14-п Бессонова М.О. визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу.

Власник застрахованого автомобіля марки "LEXUS", реєстраційний номер ВН0039ІІ, звернувся до позивача з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу, в якій просив виплатити відшкодування згідно умов страхування на СТО - ФОП Троянський Д.В. для здійснення ремонту.

Згідно з рахунком №143 від 27.12.2013, складеним ФОП Троянським Д.В., вартість відновлювального ремонту автомобіля марки "LEXUS", реєстраційний номер ВН0039ІІ, в результаті його пошкодження при ДТП складає 4638,51 грн. з ПДВ.

У відповідності до норм чинного законодавства та з урахуванням умов Договору добровільного страхування наземного транспорту №295100Га/13о від 12.11.2013, позивач склав страховий акт №1.001.13.19591/VESKO45670 від 27.12.2013, згідно з яким пошкодження транспортного засобу автомобіля марки "LEXUS", реєстраційний номер ВН0039ІІ, внаслідок ДТП визнано страховим випадком та призначено до виплати страхове відшкодування в розмірі 3518,51 грн.

На підставі складеного страхового акту №1.001.13.19591/VESKO45670 від 27.12.2013 Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування» сплатило суму страхового відшкодування в розмірі 3518,51 грн. на рахунок СТО - ФОП Троянський Д.В., що підтверджується наявною в матеріалах справи копією платіжного доручення №81463 від 30.12.2013.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» перейшло в межах виплаченої суми право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

З матеріалів справи вбачається, що транспортний засіб - автомобіль «Mitsubishi», реєстраційний номер Т407МЕ, яким спричинено ДТП, належить Бессонову Михайлу Олександровичу та знаходився під його керуванням.

Згідно зі ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частинами першою та другою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Отже, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Вина Бессонова М.О. встановлена в судовому порядку, а тому вказані обставини не потребують додаткового доведення.

З матеріалів справи вбачається, що автомобіль «Mitsubishi», реєстраційний номер Т407МЕ, яким спричинено ДТП, що потягнуло нанесення шкоди, застрахований страховим сертифікатом «Зелена картка» №RUS/004/10355232.

Положенням п. 40.1. ст. 40 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (тут і далі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що МТСБУ є гарантом відшкодування шкоди:

на території країн - членів міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена картка", заподіяної власниками та/або користувачами транспортних засобів, якщо такі власники та/або користувачі надали іноземним компетентним органам страховий сертифікат "Зелена картка", виданий від імені страховиків - членів МТСБУ;

на території України, заподіяної водіями - нерезидентами, на умовах та в обсягах, встановлених законодавством про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності та принципами взаємного врегулювання шкоди на території країн - членів міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена картка", за інших обставин, визначених чинним законодавством про цивільно-правову відповідальність.

За приписами п.п. б п. 41.2 ст. 42 вказаного Закону МТСБУ за рахунок коштів фонду страхових гарантій відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння власниками транспортних засобів, якщо такі власники надали відповідним уповноваженим органам інших країн страховий сертифікат "Зелена картка", виданий від імені страховиків - членів МТСБУ, та за умови, що такий страховик не відшкодував шкоду.

Таким чином, відповідач є особою, яка, відповідно до положень Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зобов'язана відшкодувати завдану ДТП шкоду у розмірі та порядку, передбачених законом.

Пунктом 22.1 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків (п. 36.4 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Разом з цим, пунктом 35.1 статті 35 Закону встановлено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися: найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ; прізвище, ім'я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження; зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують; інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих; підпис заявника та дата подання заяви.

ПрАТ «СК «АХА Страхування» зверталося до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування №СУ/19591/3 від 28.01.2015, в якій позивач просив сплатити на його користь суму боргу у розмірі 3518,51 грн. Вказана заява отримана відповідачем 13.02.2015, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

Втім, МТСБУ листом №8/3-08/5421 від 23.02.2015 відмовило ПрАТ «СК «АХА Страхування» у здійсненні регламентної виплати з посиланням на приписи підпункту 37.1.4. пункту 37.1. статті 37 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", згідно з яким неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди є підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування за цим Законом.

Господарський суд зазначає, що відповідно до рішення Конституційного Суду України від 09.07.2002 №15-рп/2002 кожна особа має вільно обирати незаборонений законом спосіб захисту прав і свобод, у тому числі й судовий. Можливість судового захисту не може бути поставлена законом, іншими нормативно-правовими актами у залежність від використання суб'єктом правовідносин інших засобів правового захисту. Держава може стимулювати вирішення правових спорів у межах досудових процедур, однак їх використання є правом, а не обов'язком особи, яка потребує такого захисту.

З огляду на викладене, позивач у справі, що розглядається, отримав право вимоги після виплати страхового відшкодування та не зобов'язаний звертатися безпосередньо до особи, відповідальної за заподіяний збиток, або до особи, у якої застраховано її цивільно-правову відповідальність (МТСБУ), з вимогою виплати матеріального відшкодування.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 28.08.2012 №3-38гс12 у справі №23/279, яка в силу статті 111-28 Господарського процесуального кодексу України є обов'язковою для всіх судів України та постанові Вищого господарського суду України від 28.01.2015 у справі №910/10956/14.

Матеріалами справи підтверджено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля марки "LEXUS", реєстраційний номер ВН0039ІІ, в результаті його пошкодження при ДТП складає 4638,51 грн., а до позивача перейшло право зворотної вимоги в межах виплаченої суми - 3518,51 грн.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу витрати в розмірі 3518,51 грн.

Згідно зі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

У силу вимог ст. ст. 33, 34 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги, а його доводи щодо ненадання позивачем доказів, які підтверджують погодження потерпілого на отримання ним регламентної виплати, судом не приймаються до уваги, оскільки право на отримання відшкодування без такої згоди надано позивачу в силу положень статті 27 Закону України "Про страхування".

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, з покладенням судового збору в цій частині на відповідача, в порядку ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 43, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України (02154, м. Київ, Русанівський бульвар, будинок 8; ідентифікаційний код 21647131) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» (04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8; ідентифікаційний код 20474912) 3518 (три тисячі п'ятсот вісімнадцять) грн. 51 коп. витрат по сплаті страхового відшкодування та 1827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 14.09.15

Суддя О.А. Грєхова