ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2015 року Справа № 911/1162/15

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого:Панової І.Ю.,
суддів:Жукової Л.В. (доповідач),
Погребняка В.Я.,
розглянувши матеріали касаційної скарги Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області
на ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 30.06.2015
у справі№ 911/1162/15 господарського суду Київської області
за заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Ассет Продакшин"
пробанкрутство
за участю представників сторін:

ліквідатор товариства з обмеженою відповідальністю "Ассет Продакшин" - Шиман Є.О.

УСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Київської області від 09.04.2015 у справі № 911/1162/15 визнано банкрутом Товариство з обмеженою відповідальністю "Ассет Продакшин" та відкрито його ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено Шимана Євгена Олександровича.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 30.06.2015 р. (головуючий суддя: Сотніков С.В., судді: Разіна Т.І., Пантелієнко В.О.), припинено апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві з перегляду постанови господарського суду Київської області від 09.04.2015 у справі № 911/1162/15. Припинено апеляційне провадження за апеляційною скаргою Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області з перегляду постанови господарського суду Київської області від 09.04.2015 у справі № 911/1162/15.

Суд апеляційної інстанції, мотивуючи своє рішення зазначив, що Інспекції на момент прийняття оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції не набули статусу кредитора боржника, у зв'язку з чим вони, відповідно, не були стороною у справі про банкрутство боржника, а тому Інспекції не мають права апеляційного оскарження прийнятого судом попередньої інстанції рішення відповідно до положень ст. 91 ГПК України.

Бориспільська об`єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Київській області подала до Вищого господарського суду України касаційну скаргу, в якій просить суд касаційної інстанції скасувати ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 30.06.2015 р., а справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В обґрунтування своїх вимог, скаржник посилається на те, що судом апеляційної інстанції належним чином не досліджені всі обставини справи, крім того неправильно застосовані норми чинного законодавства.

Ліквідатор ТОВ "Ассет Продакшин" Шиман Є.О.скористався правом, наданим ст. 1112 ГПК України, та надіслав до Вищого господарського суду України відзив на касаційну скаргу, в якому просить оскаржену ухвалу залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

Заслухавши ліквідатора товариства з обмеженою відповідальністю "Ассет Продакшин" Шимана Є.О., обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши, згідно ч. 1 ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України, наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в судових рішеннях, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 2 ст. 4-1 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство).

В силу особливостей процедури банкрутства, коло осіб, які мають право оскаржити судові рішення у справі про банкрутство, діючим законодавством звужено до учасників такої справи для запобігання необґрунтованого втручання інших осіб, які не є учасниками справи, у хід справи про банкрутства.

У відповідності до ст. 1 Закону про банкрутство учасниками провадження у справі про банкрутство визнано таких осіб: сторони, забезпечені кредитори, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор), власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) суб'єкта підприємницької діяльності - боржника, а також у випадках, передбачених цим Законом, інші особи, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство.

Як вбачається з матеріалів справи, у березні 2015 року до господарського суду Київської області звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Ассет Продакшин" із заявою про порушення справи про банкрутство на підставі ст. 95 Закону про банкрутство.

Ухвалою господарського суду Київської області від 23.03.2015 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Ассет Продакшин" було прийнято до розгляду.

Ухвалою господарського суду Київської області від 31.03.2015 порушено провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Ассет Продакшин".

Постановою господарського суду Київської області від 09.04.2015 визнано банкрутом Товариство з обмеженою відповідальністю "Ассет Продакшин" та відкрито його ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено Шимана Євгена Олександровича, інше.

Згідно з ч. 1 ст. 95 Закону про банкрутство, якщо вартості майна боржника - юридичної особи, щодо якого прийнято рішення про ліквідацію, недостатньо для задоволення вимог кредиторів, така юридична особа ліквідується в порядку, передбаченому цим Законом.

Відповідно до ч. 2-3 ст. 95 Закону про банкрутство за результатами розгляду заяви про порушення справи про банкрутство юридичної особи, майна якої недостатньо для задоволення вимог кредиторів, господарський суд визнає боржника, який ліквідується, банкрутом, відкриває ліквідаційну процедуру, призначає ліквідатора в порядку, встановленому цим Законом для призначення розпорядника майна. Обов'язки ліквідатора можуть бути покладені на голову ліквідаційної комісії (ліквідатора) незалежно від наявності у нього статусу арбітражного керуючого. Вирішення питання щодо визнання боржника банкрутом здійснюється в судовому засіданні, що проводиться не пізніше чотирнадцяти днів після порушення провадження у справі в загальному порядку, визначеному цим Законом.

Кредитори мають право заявити свої вимоги до боржника, який ліквідується, у місячний строк з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника, який ліквідується, банкрутом, на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Особи, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними кредиторами, а їх вимоги погашаються в шосту чергу.

Отже, з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури у справі про банкрутство боржника, особа може набути статусу кредитора - сторони у справі про банкрутство, лише після звернення у встановлений законом строк із кредиторськими вимогами до боржника.

Разом з тим, згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 20 Податкового кодексу України зазначено, що контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно з вимогами ст.ст. 75, 78 Податкового кодексу України проведення документальних позапланових перевірок дотримання вимог податкового законодавства знаходиться у виключній компетенції контролюючих органів, які не позбавлені права здійснювати, в межах повноважень, свої функції та проводити перевірку дотримання вимог податкового законодавства платником податків до моменту затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу у справі про банкрутство такого платника податків.

За таких обставин, повноваження контролюючих органів, в даному випадку - Інспекцій, на проведення перевірок своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів (обов'язкових платежів) суб'єктів господарювання, які перебувають у процедурах банкрутства не обмежуються чинним законодавством. В будь-якому випадку порушення провадження у справі про банкрутство боржника та винесення постанови судом про визнання боржника банкрутом і введення ліквідаційної процедури не може бути перешкодою контролюючому органу у здійсненні ним планової або позапланової перевірки боржника.

З урахуванням викладеного вище, орган державної податкової служби не позбавлений права здійснити позапланову перевірку господарської діяльності боржника, а у разі виявлення порушень норм податкового законодавства та встановлення заборгованості боржника по сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів) заявити свої претензії до такого боржника шляхом подачі заяви з кредиторськими вимогами.

Крім того, доказів на підтвердження призначення податкової перевірки з метою встановлення податкових зобов'язань боржника та відповідно звернення із заявою про визнання кредитором у даній справі Інспекціями не надано.

За відсутності перевірки боржника неможливо встановити наявність чи відсутність податкового боргу, який може бути підставою для звернення Інспекції з кредиторськими вимогами до боржника в межах даної справи про банкрутство.

Отже, враховуючи викладені обставини та аналіз норм законодавства щодо порядку визначення та визнання кредитором у справі про банкрутство, передбаченого ст.ст. 1, 23, 24, 25, а також ст. 95 Закону, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що Інспекції на момент прийняття оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції не набули статусу кредитора боржника, у зв'язку з чим вони, відповідно, не були стороною у справі про банкрутство боржника, а тому Інспекції не мають права апеляційного оскарження прийнятого судом попередньої інстанції рішення відповідно до положень ст. 91 ГПК України.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції правомірно припинив провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Виходячи вищезазначене, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що ухвала Київського апеляційного суду від 30.06.2015р. винесена з дотриманням норм процесуального права, у зв'язку з чим, підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись статтями 1117, 1119 - 11113 ГПК України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу Бориспільської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області залишити без задоволення.

Ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 30.06.2015 у справі №911/1162/15 залишити без змін.

Головуючий І.Ю. Панова

Судді Л.В. Жукова

В.Я. Погребняк