ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

15.09.2015 р. cправа№ 914/3686/14

за скаргою Львівської митниці ДФС, м. Львів

на рішення та дії Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, м. Львів

у справі за позовом: Львівської митниці Міндоходів, м. Львів

до відповідача: фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Львів

про стягнення 27 219,57 грн.

cуддя Юркевич М.В.

за участю представників сторін:

від скаржника: ОСОБА_2 головний юрисконсульт

від ДВС: ОСОБА_3 державний виконавець

від боржника: не зявився

В С Т А Н О В И В:

Суть спору: на розгляд господарського суду Львівської області Львівською митницею ДФС подано скаргу на рішення та дії Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, відповідно до якої просить суд визнати дії державного виконавця Шевченківського відділу ДВС ЛМУЮ ОСОБА_3 незаконними та скасувати постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження №47508091 від 22.05.2015р.

Ухвалою господарського суду від 29.07.2015р. прийнято дану скаргу та призначено її до розгляду на 11.08.2015р.

В звязку з неявкою представника відповідача (боржника) 11.08.2015р. ухвалою суду розгляд скарги було відкладено на 15.09.2019р.

В судовому засіданні 15.09.2015р. представник скаржника розяснив суть поданої скарги, просив суд її задоволити.

Представник Шевченківського відділу ДВС Львівського міського управління юстиції заперечив проти скарги Львівської митниці ДФС та вважає її безпідставною. Крім того, представник надав суду письмовий відзив на скаргу.

Боржник повторно явку свого уповноваженого представника не забезпечив, вимоги ухвал суду не виконав.

Господарський суд звертає увагу сторін на те, що неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання, в силу приписів ст. 121-2 ГПК, не є перешкодою для розгляду скарги.

Розглянувши подану скаргу та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, господарський суд встановив наступне:

Господарським судом Львівської області ухвалою від 18.11.2014р. було затверджено мирову угоду у справі №914/3686/14 за позовом Львівської митниці Міндоходів до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення 27 219,57 грн.

Як зазначає скаржник, у відповідності до ст. 17 ЗУ «Про виконавче провадження», останній 12.05.2015р. звернувся до Шевченківського відділу ДВС ЛМУЮ із заявою про примусове виконання даної мирової угоди.

22.05.2015р. державним виконавцем Старецьким Р.Р. було винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження №ВП 47508091.

Зокрема, у вказаній постанові зазначено, що предявлений до виконання документ (ухвала про затвердження мирової угоди) не відповідає вимогам ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме: відсутнє найменування стягувача та боржника, відсутня дата набрання законної сили рішенням (ухвалою) та не визначено строк предявлення виконавчого документа до виконання, що унеможливлює його примусове виконання.

Відповідно до ч.1 ст. 25 ЗУ «Про виконавче провадження», державний виконавець зобовязаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк предявлення такого документа до виконання, від відповідає вимогам, передбаченим цим законом, і предявлений до відповідного органу ДВС.

В силу приписів п.6 ст. 26 цього ж Закону, державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим ст. 18 цього Закону.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, підставами для відмови у відкритті виконавчого провадження державний виконавець визначив відсутність у предявленому документі (ухвалі про затвердженні мирової угоди) найменування стягувача та боржника, дати набрання законної сили рішенням, не визначено строк предявлення виконавчого документа до виконання.

Однак, господарський суд не може погодитися з такими твердженнями державного виконавця з огляду на наступне.

Так, державний виконавець як на підставу для відмови у відкритті виконавчого провадження зазначає про відсутність у виконавчому документі найменування стягувача та боржника. Проте, суд звертає увагу на те, що в п. 1 резолютивної частини ухвали господарського суду вказується:

Відповідач за цією угодою зобовязується сплатити позивачу суму заборгованості у розмірі 27 205,26 (основний борг - 23 743 грн., пеня за недотримання строків оплати товару - 1974,90 грн., три проценти річних від простроченої суми заборгованості 257,60 грн., індекс інфляції 1229,76 грн.) на рахунок Львівської митниці Міндоходів: одержувач Львівська митниця Міндоходів, р/р 5537 в ГУДКСУ у Львівській області, МФО 825014 у період із 01.01.2015 року по 31.12.2015 року.

В той же час, в описовій частині ухвали суду зазначається, що позивачем у даній справі є Львівська митниця Міндоходів, а відповідачем фізична особа-підприємець ОСОБА_4.

Відповідно до ч.2 ст. 8 ЗУ «Про виконавче провадження», стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.

Відтак, з ухвали господарського суду вбачається, що стягувачкем у даній справі є позивач, а боржником відповідач.

З огляду на це, твердження державного виконавця про відсутність у виконавчому документі найменування стягувача та боржника є помилковим та безпідставним.

Разом з тим, не заслуговує на увагу суду також твердження державного виконавця про те, що в ухвалі про затвердження мирової угоди відсутня вказівка на дату набрання законної сили ухвалою та строку предявлення виконавчого документа до виконання.

Так, господарський суд звертає увагу виконавця на п. 2 резолютивної частини ухвали суду, в якій зазначено:

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути предявлена до виконання протягом одного року, починаючи із наступного дня після набрання даною ухвалою законної сили.

Відтак, оскільки дана ухвала була прийнята 18.11.2014р., то відповідно з цього моменту вона і набирає законної сили.

Крім того, у своєму запереченні на скаргу виконавець звертає увагу суду на те, що скаржником було предявлено до виконання у Шевченківський ВДВС ЛМУЮ власне вищенаведену ухвалу суду, а не наказ, який є виконавчим документом.

Така позиція державного виконавця є помилковою та необґрунтованою, оскільки в силу приписів ст. 17 ЗУ «Про виконавче провадження», ухвали господарських судів, у випадках передбачених законом є виконавчими документами та підлягають до виконання виконавчою службою.

Більше того, суд звертає увагу на те, що наказ господарського суду про примусове виконання мирової угоди не може бути видано, оскільки провадження зі справи припинено.

Відтак, беручи до уваги вищенаведене, господарський суд дійшов висновку, що ухвала господарського суду Львівської області від 18.11.2014р. про затвердження мирової угоди вцілому відповідає вимогам, які ставляться до виконавчих документів передбачених ЗУ «Про виконавче провадження». А твердження державного виконавця висловлені у винесеній ним постанові про відмову у відкритті виконавчого провадження №ВП 47508091 та у запереченні на скаргу суд вважає помилковими та безпідставними.

Керуючись ст.ст.86, 121-2 ГПК України,господарський суд Львівської області, -

У Х В А Л И В :

1. Скаргу Львівської митниці ДФС на рішення та дії Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції задоволити.

2. Визнати дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_3 незаконними та зобовязати державного виконавця здійснити передбачені законом дії щодо відкриття виконавчого провадження.

3. Визнати недійсною постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) ВП №47508091 від 22.05.2015р.

Суддя Юркевич М. В.