номер провадження справи 20/125/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2015 Справа № 908/4430/15

За позовом Концерну Міські теплові мережі в особі Філії Концерну Міські теплові мережі Орджонікідзевського району (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, буд. 137, фактична адреса: 69057, м. Запоріжжя, вул. Адмірала Нахімова, буд. 4)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Міська стоматологічна поліклініка (69005, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 95 А)

про стягнення суми 138823,16 грн.

Суддя Гандюкова Л.П.

Представники сторін:

Від позивача ОСОБА_1 (дов. № 144/20-19 від 05.05.2015 р.);

Від відповідача ОСОБА_2 (дов. № б/н від 11.08.2015 р.)

СУТНІСТЬ СПОРУ:

Заявлений позов про стягнення з відповідача суми 138823,16 грн., із яких: 100295,33 грн. сума основного боргу відповідно до договору купівліпродажу теплової енергії в гарячій воді № 200142 від 01.11.2006 р., 17763,17 грн. сума пені, 1046,23 грн. сума 3% річних, 19718,43 грн. сума інфляційних втрат.

Ухвалою господарського суду від 04.08.2015 р. позовна заява прийнята до розгляду, порушено провадження у справі № 908/4430/15, справі присвоєно номер провадження 20/125/15, справу призначено до розгляду на 19.08.2015 р. На підставі ст. 77 ГПК України розгляд справи відкладено на 07.09.2015 р., потім в судовому засіданні оголошувалась перерва до 16.09.2015 р.

16.09.2015 р. справу розглянуто, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позивач підтримав позовні вимоги, викладені у позовній заяві, з урахуванням письмового нормативного обґрунтування позову (вих. № 1568/юр від 17.08.2015 р.) та на підставі ст.ст. 11, 15, 16, 258, 526, 530, 625, 629 ЦК України, ст.ст. 1, 2, 193, 232, 276 ГК України, умов договору купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді № 200142 від 01.11.2006 р., Закону України «Про теплопостачання», Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 р. за № 1198, Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» просить позов задовольнити, стягнути з відповідача основну заборгованість в сумі 100295,33 грн. за поставлену теплову енергію в гарячій воді за період з серпня 2014 р. по квітень 2015 р. включно, суму 17763,17 грн. пені за період з 20.09.2014 р. по 05.07.2015 р. включно, суму 1046,23 грн. 3% річних за період з 20.06.2014 р. по 05.07.2015 р. включно, суму 19718,43 грн. інфляційних втрат за період з жовтня 2014 р. по червень 2015 р. включно.

Відповідач у письмовому відзиві, який надійшов до суду 07.09.2015 р., зазначив про часткове невизнання вимог позивача щодо розміру основної заборгованості, інфляційних втрат, 3% річних та суми пені, зі слідуючих підстав. Позивачем взято до розрахунку пені період з серпня 2014 р. по квітень 2015 р., тобто 9 місяців, а не 6, як визначено ч. 6 ст. 232 ГК України. В звязку з цим вважає, що позивачем здійснено необґрунтований розрахунок штрафних санкцій та просить відмовити позивачу в задоволенні позовної вимоги про стягнення пені. Не погоджується з сумою основної заборгованості з огляду на наступне. Як видно з доданих до позовної заяви документів, а також з акту обстеження системи теплоспоживання від 29.07.2015 р., розрахунок теплового навантаження на опалення та ГВП по фактичному теплоспоживанню відсутній. Навантаження прийняте з листа споживача від 03.10.1995 р. Після цього будь-яких розрахунків не здійснювалося. Вважає, що станом на сьогоднішній день проводити нарахування коштів за спожиту теплову енергію на підставі лише споживача двадцятирічної давнини є безпідставним.

07.09.2015 р. представник відповідача в судовому засіданні надав заяву про розстрочку виконання рішення суду.

16.09.2015 р. через канцелярію суду від позивача надійшло письмове заперечення на відзив відповідача. Зазначено, що з розрахунку позивача вбачається, що в серпні 2014 р. строк оплати становить до 20.09.2014 р. Так, періодом нарахування пені з урахуванням змін ставки НБУ є період з 20.09.2014 р. по 30.03.2015 р., а отже не перевищує 6 місяців (інші місяці розраховані за аналогією). 29.07.2015 р. було складено в присутності відповідача акт обстеження системи теплоспоживання, в якому представниками позивача було зазначено про необхідність виконання та надання розрахунку теплових навантажень на опалення та ГВП по фактичному теплоспоживанню. Однак, станом на 16.09.2015 р. даний розрахунок позивачу надано не було. Таким чином, саме на відповідача покладено обовязок щодо надання розрахунку теплового навантаження, а отже, заперечення відповідача щодо неправильності нарахування суми основної заборгованості за використану теплову енергію не є обґрунтованим.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд,

ВСТАНОВИВ:

01.11.2006 р. між Концерном Міські теплові мережі в особі Філії Концерну Міські теплові мережі Орджонікідзевського району (Теплопостачальна організація, позивач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Міська стоматологічна поліклініка» (Споживач, відповідач у справі) укладений договір № 200142 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді, відповідно до умов якого позивач зобов`язався відпустити теплову енергію в гарячій воді споживачу, а відповідач (споживач) прийняти та оплатити її вартість за діючими тарифами (цінами) в терміни та порядку, встановленими умовами цього договору та додатками до договору, що є його невідємними частинами (п. 1.1).

Згідно з додатком № 1а до договору теплова енергія відпускається споживачу за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 95-А.

Відповідно до п. 10.1 договір діє до 01.08.2007 р. Згідно з п. 10.2 договір припиняє свою дію у випадках: взаємної згоди сторін про його припинення, прийняття відповідного рішення господарським судом, ліквідації однієї із сторін. Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо жодна з сторін за місяць до закінчення терміну дії даного договору не заявила про розірвання цього договору (п. 10.4 договору).

Як вбачається з тексту позовної заяви та усних пояснень представників сторін, наданих у судовому засіданні, договір № 200142 є пролонгованим, діє до теперішнього часу. Відповідачу на підставі свідоцтва про власність № 11 від 13.03.1995 р. належить право власності на майно та нежитлове приміщення міської стоматологічної поліклініки загальною площею 955,93 кв.м за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 95-А.

Згідно з п. 3.2.6. договору № 200142 відповідач зобов'язався виконувати умови і порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені договором.

Розділом 6 договору встановлено порядок здійснення розрахунків за теплову енергію. Відповідно до п. 6.1 договору розрахунки за даним договором здійснюються в грошовій або в іншій формі, що не суперечить діючому законодавству, відповідно до встановлених органами місцевого самоврядування тарифів (цін), діючих на час розрахунків (додаток № 5 до договору) та на підставі показань приладів комерційного обліку теплової енергії або даних, встановлених розрахунковим способом. Розрахунковим періодом є календарний місяць (п. 6.2). Підставою для розрахунків споживача з теплопостачальною організацією є рахунок та акт приймання-передачі (п. 6.3). Споживач зобовязаний до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, перерахувати на розрахунковий рахунок теплопостачальної організації суму заборгованості за спожиту теплову енергію (п. 6.4). При наявності приладів комерційного обліку обсяги спожитої теплової енергії визначаються за фактичними показниками приладів обліку. Споживачам, що не мають приладів комерційного обліку, обсяги фактично спожитої теплової енергії визначаються згідно з договірними тепловими навантаженнями з урахуванням середньомісячної температури зовнішнього повітря, холодної води та кількості годин (діб) роботи тепловикористовуючого обладнання споживача у розрахунковому періоді. Споживач з 10 по 12 число місяця, наступного за розрахунковим, повинен отримати від теплопостачальної організації документи за розрахунковий період: рахунок-фактуру, акт приймання-передачі теплової енергії, податкову накладну (п. 6.7). Отриманий акт приймання-передачі теплової енергії споживач повинен підписати, оформити належним чином та повернути на адресу теплопостачальної організації на протязі пяти днів із дати отримання. Датою отримання акту вважається: при отриманні нарочним дата вручення представнику споживача; при направленні рекомендованим листом дата, зазначена у відбитку поштового штемпеля на документі, що зроблений поштовим відділенням та підтверджує відправлення, з урахуванням поштового пробігу документа (по місту 3 дні, по області 5 днів, по Україні 7 днів) (п. 6.7.1). У разі неотримання теплопостачальною організацією підписаного акту приймання-передачі, або обґрунтованих заперечень в його підписанні, у термін, встановлений п. 6.7.1 договору, акт підписується теплопостачальною організацією з позначенням про відмову у підписанні його споживачем, та оформлений таким чином акт вважається погодженим і є підставою для проведення остаточних розрахунків за зазначений в ньому розрахунковий період (п. 6.7.2).

Із матеріалів справи слідує, що позивач у період з серпня 2014 р. по квітень 2015 р. включно постачав теплову енергію відповідачу. Сторонами у справі підписані без зауважень та заперечень акти приймання-передачі теплової енергії надання послуг з централізованого постачання гарячої води: від 31.08.2014 р. за серпень 2014 р. на суму 2627,99 грн., від 31.10.2014 р. за жовтень 2014 р. на суму 2873,39 грн., від 30.11.2014 р. за листопад 2014 р. на суму 9808,31 грн., від 31.12.2014 р. за грудень 2014 р. на суму 16018,32 грн., від 28.02.2015 р. за лютий 2015 р. на суму 25530,42 грн. Актами від 31.10.2014 р., які підписані сторонами, зроблений перерахунок теплової енергії за серпень 2014 р. (мінус 1153,36 грн.), за вересень 2014 р. (мінус 816,07 грн.).

Акти приймання-передачі теплової енергії надання послуг з централізованого постачання гарячої води від 30.09.2014 р., 31.01.2015 р., 31.03.2015 р., 30.04.2015 р. споживачем не підписані. На актах маються написи, зроблені позивачем, про відмову споживача від підписання акту приймання-передачі теплової енергії, зазначено, що на підставі п. 6.7.2 договору акт вважається погодженим і є підставою для проведення остаточних розрахунків за зазначений в ньому розрахунковий рахунок.

Усі акти приймання-передачі та рахунки направлялися на адресу відповідача поштою (копії містяться в матеріалах справи). Відповідачу було поставлено за зазначений період теплової енергії на загальну суму 101295,33 грн.

Відповідач за спожиту теплову з позивачем розрахувався частково, оплатив суму 1000,00 грн.

Позивачем на адресу відповідача направлялися претензії, копії яких містяться в матеріалах справи, стосовно своєчасного погашення заборгованості за теплову енергію по договору № 200142, які залишилися з боку відповідача без відповіді. 26.06.2015 р. відповідачу поштою була направлена вимога № 797/09 від 26.06.2015 р. про погашення заборгованості та повторно направлені акти приймання-передачі теплової енергії та рахунки по договору № 200142, а також акт звірки взаємних розрахунків та розрахунок заборгованості по договору.

Відповідно до рішень виконавчого комітету Запорізької міської ради від 04.10.2013 р. № 433, від 07.04.2014 р. № 123, від 21.10.2014 р. № 389, від 10.04.2015 р. № 154 опалювальний сезон 2013-2014 р.р. вирішено розпочати з 05.10.2013 р., з 08.04.2014 р. вирішено закінчити опалювальний сезон 2013-2014 р.р., з 23.10.2014 р. розпочати опалювальний сезон 2014-2015 р.р., з 13.04.2015 р. закінчити опалювальний сезон 2014-2015 р.р.

У матеріалах справи мається акт обстеження системи теплоспоживання від 29.07.2015 р., складений представниками позивача у присутності представника відповідача, відповідно до якого проведено технічний огляд системи теплоспоживання споживача (відповідача у справі) за адресою: вул. Перемоги, 95-А. Зазначено, що система опалення даного приміщення загальна з житловим будинком.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Аналогічний припис містять п.п. 1, 7 ст. 193 Господарського кодексу України.

Згідно зі ст.ст. 11, 509 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обовязків (зобовязань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору є договір.

Статтею 530 ЦК України також передбачено, що якщо у зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач не погодився з сумою основної заборгованості, зазначивши у відзиві, що нарахування здійснюється позивачем на підставі листа відповідача від 03.10.1995 р., розрахунок теплового навантаження на опалення та ГВП по фактичному теплоспоживанню відсутній.

У пункті 23 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 р. № 1198 визначено, що у споживачів, що не мають приладів комерційного обліку, обсяг фактично спожитої теплової енергії розраховується відповідно до теплового навантаження, визначеного у договорі, з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія в теплових мережах теплопостачальної організації, середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості годин (діб) роботи тепловикористального обладнання в розрахунковому періоді.

У договорі зазначається максимальне теплове године навантаження за кожним видом і параметром теплоносія на опалення, вентиляцію, кондиціювання, максимальне, середньогодинне і середньодобове теплове навантаження на гаряче водопостачання, а також місячний, квартальний та річний обсяг постачання теплової енергії (п. 25 даних Правил).

Згідно з п.п. 2.1, 2.3 договору № 200142 теплова енергія відпускається споживачу (відповідачу) в Гкал згідно з Додатком 1 до цього договору в гарячій воді. Перегляд та зміна теплового навантаження виконується на підставі розрахунку сторонньої проектної організації, яка має відповідну ліцензію, з моменту надання розрахунку, при умові узгодження вихідних даних з теплопостачальною організацією (позивачем).

Відповідно до п. 5.5 договору при відсутності приладів комерційного обліку обсяг теплової енергії визначається теплопостачальною організацією, як виняток, розрахунковим способом згідно з договірними тепловими навантаженнями, з урахуванням середньомісячної температури зовнішнього повітря, холодної води та кількості годин (діб) роботи тепловикористовуючого обладнання споживача у розрахунковому періоді.

Сторонами до договору № 200142 підписаний додаток № 1 «Обсяги та порядок постачання теплової енергії споживачу», в якому визначене приєднане (максимальне) теплове навантаження Q = 0,034290 Гкал/годину, в т.ч. на потреби: опалення 0,029100 Гкал/годину, підігрів води за середньогодинним тепловим навантаженням 0,005190 Гкал/годину, підігрів води за середньодобовим тепловим навантаженням 0,124560 Гкал/годину.

В акті обстеження системи теплоспоживання від 29.07.2015 р. зазначено, що розрахунок теплового навантаження на опалення та ГВС відсутній, навантаження прийняте з листа споживача; ГВС централізоване, встановлений водомір. Зазначено про виконання та надання споживачем розрахунку теплових навантажень на опалення та ГВС по фактичному теплоспоживанню.

У матеріалах справи мається лист (вих. № 111 від 03.10.1995 р.) відповідача, адресований позивачу, в якому зазначено теплове навантаження на опалення 29100 ккал/г., теплове навантаження на гаряче водозабезпечення 5910 ккал/г. Також мається лист від 14.02.1995 р. № 66, адресований відповідачу, в якому зазначено про виконання інститутом розрахунку тепловитрат, максимальні витрати тепла на опалення складають: Qmax = 29100 ккал/год.

Суд також бере до уваги, що відповідачем без зауважень та заперечень підписані акти приймання-передачі теплової енергії від 31.08.2014 р., 31.10.2014 р., 30.11.2014 р., 31.12.2014 р., 28.02.2015 р. На акти від 30.09.2014 р., 31.01.2015 р., 31.03.2015 р., 30.04.2015 р., які відповідачем не підписані, останній також будь-яких заперечень не надав. Відповідно до п. 6.7.2 такі акти вважаються погодженими та є підставою для проведення розрахунків за зазначені в них розрахункові періоди. В матеріалах справи відсутнє будь-яке листування з боку відповідача з приводу звернення останнього до проектної організації щодо здійснення розрахунку теплового навантаження. Згідно з усними поясненнями представника відповідача, наданими в судовому засіданні, відповідач до такої проектної організації у спірний період не звертався, розрахунок теплового навантаження не замовляв, відповідних вихідних даних у позивача для здійснення розрахунку не вимагав.

Таким чином, позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача суми 100295,33 грн. заборгованості за договором № 200142 від 01.11.2006 р. основана на договорі, законі та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Заявлено також вимогу про стягнення з відповідача пені в сумі 17763,17 грн., яка розрахована позивачем за загальний період з 20.09.2014 р. по 05.07.2015 р. включно.

Відповідно до ст.ст. 610-611 ЦК України невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), є його порушенням, у разі якого настають правові наслідки, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з вимогами Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Пунктом 7.2.8 договору сторонами встановлено, що в разі несплати або несвоєчасної оплати споживачем за теплову енергію відповідно до терміну, встановленого у пункті 6.3 цього договору, з наступного дня після закінчення терміну сплати споживачу нараховується пеня у розмірі 0,5% від суми простроченого платежу (але не більше суми обумовленої чинним законодавством) за кожен день прострочення по день фактичної оплати.

Згідно з умовами договору (п. 6.4) оплата за відпущену теплову енергію здійснюється споживачем до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим.

У п. 1.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 р. № 14 (далі постанова Пленуму) розяснено, якщо у договорі виконання грошового зобов'язання визначається до настання певного терміну, наприклад, до 1 серпня 2014 року (частина друга статті 252 ЦК України), то останнім днем виконання такого зобов'язання вважається день, що передує цьому терміну (в даному прикладі - 31 липня 2014 року).

Факт порушення відповідачем термінів розрахунків, передбачених договором, є доведеним і вимога про стягнення пені заявлена обґрунтовано. Пеня позивачем нараховувалась окремо по кожному акту приймання-передачі. За актом за серпень 2014 р. пеня нараховувалась позивачем, починаючи з 20 числа місяця, наступного за розрахунковим. За іншими актами пеня нараховувалась позивачем, починаючи з 21 числа місяця, наступного за розрахунковим. За усіма актами пеня нарахована позивачем в межах строку, встановленого ч. 6 ст. 232 ГК.

З огляду на вимоги частини першої статті 47 і статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань (п. 1.12 постанови Пленуму).

Здійснивши за допомогою інформаційної системи «Законодавство» перерахунок пені за заявлений позивачем період (окремо по кожному акту) судом встановлено, що сума пені складає 18401,02 грн. Враховуючи приписи ст.ст. 22, 83 ГПК України, суд не виходить за межі позовних вимог, з відповідача стягується пеня в сумі 17763,17 грн. за заявлений позивачем період.

Також позивач просить стягнути з відповідача 1046,23 грн. 3% річних за загальний період з 20.06.2014 р. по 05.07.2015 р. та суму 19718,43 грн. інфляційних втрат згідно з розрахунком за період з жовтня 2014 р. по червень 2015 р. включно.

Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок 3% річних, судом встановлено, що позивачем розрахунок суми 3% річних здійснений неправильно за актами за серпень та вересень 2014 р. Так, за актом за серпень 2014 р. позивач нараховує 3% річних за період з 20.06.2014 р. по 05.07.2015 р. (381 дні прострочки), за актом за вересень 2014 р. за період з 20.07.2014 р. по 05.07.2015 р. (350 дні прострочки). Таким чином, позивачем допущено помилки при визначенні початку періоду нарахування 3% річних. За актом за серпень 2014 р. початком періоду нарахування 3% річних є 20.09.2014 р. (останнім днем оплати згідно з п. 6.4 договору є 19.09.2014 р.) 289 днів прострочки, а за актом за вересень 2014 р. 20.10.2014 р. (останнім днем оплати згідно з п. 6.4 договору є 19.10.2014 р.) 259 днів прострочки. За іншими актами розрахунок 3% річних здійснений позивачем правильно.

Зробивши перерахунок 3% річних за допомогою інформаційної системи «Законодавство», судом встановлено, що сума 3% річних у межах заявленого позивачем періоду складає 1033,20 грн. (в тому числі за актом за серпень 2014 р. 11,27 грн. 3% річних, за актом за вересень 2014 р. 26,86 грн. 3% річних).

Таким чином, з відповідача на користь позивача стягується сума 1033,20 грн. 3% річних за загальний період з 20.09.2014 р. по 05.07.2015 р. включно.

Перевіривши за допомогою інформаційної системи «Законодавство» розрахунок втрат від інфляції, судом встановлено, що при розрахунку позивачем допущено арифметичні помилки. Інфляційні втрати за заявлений позивачем період складають 20386,46 грн. Враховуючи приписи ст.ст. 22, 83 ГПК України, суд не виходить за межі позовних вимог, з відповідача стягується сума 19718,43 грн. інфляційних втрат за заявлений позивачем період.

На підставі викладеного, позов в цілому задовольняється частково.

У судовому засіданні 07.09.2015 р. представник відповідача надав суду заяву про розстрочку виконання рішення суду, яку підтримав у судовому засіданні 16.09.2015 р. В заяві зазначено, що сума основної заборгованості має великий розмір 100295,33 грн., а з урахуванням інфляційних втрат та 3% річних 121059,99 грн. Зазначена сума заборгованості є дуже великою та значною для відповідача, оскільки підприємство вже декілька років перебуває у дуже скрутному матеріальному становищі. Саме тому відповідач не мав можливості сплачувати за теплову енергію. У підприємства наявна дебіторська заборгованість у сумі 55466,29 грн., з якої визнано безнадійною 36905,95 грн. Кредиторська заборгованість постачальникам товарів становить 35239,86 грн., іншим постачальникам 75918,82 грн. загальна сума кредиторської заборгованості становить 111158,68 грн. На сьогоднішній день наявна заборгованість по заробітній платі в сумі 565004,02 грн. 2014 р. підприємство завершило зі збитками в розмірі 1563000,00 грн. Станом на 01.09.2015 р. штатна чисельність працівників зменшена та складає 52 особи. Мається поточна заборгованість за кредитним договором у сумі 52600,00 грн. Перше півріччя 2015 р. підприємство завершило зі збитками в розмірі 1481000 грн. Заробітна плата виплачується з урахуванням заборгованості на 01.01.2015 р. Починаючи з 4 кварталу 2015 р., буде проводитись погашення кредиторської заборгованості постачальникам (у т.ч. сплата заборгованості за комунальні послуги). Одночасне виведення з балансу підприємства коштів у розмірі більше ніж 120000,00 грн. може призвести до банкрутства відповідача. Просить розстрочити виконання рішення у справі на один рік, розбивши суму заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача, у рівних частинах на 12 місяців, починаючи з місяця, наступного за тим, в якому прийняте рішення суду.

Представник позивача проти розстрочення рішення суду заперечив, зазначивши, що концерн також перебуває в скрутному фінансовому становищі.

Частиною 6 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України передбачено право господарського суду, приймаючи рішення, відстрочити або розстрочити виконання рішення.

На підставі зазначеної норми, розглянувши клопотання відповідача про розстрочку виконання рішення, суд вважає його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Умовою для надання розстрочки або відстрочки виконання рішення суду є встановлення судом факту наявності виняткових обставини, що ускладнюють чи роблять неможливим виконання рішення у справі. Тобто, в матеріалах справи мають бути докази, які б дозволили обґрунтовано припустити, що існують вищезазначені обставини.

З доданих до заяви копій звітів про фінансові результати відповідача вбачається, що підприємство відповідача має дохід за результатами своєї фінансової діяльності. Відповідно до звітів про фінансові результати, чистий дохід від реалізації продукції за 2014 рік 2554 тис. грн., за 1 квартал 2015 р. 551 тис. грн., за 1 півріччя 2015 р. 1106 тис. грн., чистий фінансовий результат за 1 півріччя 2015 р.: прибуток 82 тис. грн., збиток відсутній. Сума нерозподіленого прибутку (непокритий збиток) згідно з балансами (звітами про фінансовий стан) відповідача на 31.12.2014 р. становить 1563 тис. грн., на 30.06.2015 р. 1481 тис. грн., на 31.03.2015 р. 1470 тис. грн.

Товариство протягом тривалого періоду майже року здійснило лише один платіж 27.05.2015 р.у сумі 1000 грн. Доказів прийняття інших заходів до погашення суми боргу (навіть частково) не надано.

При цьому суд бере до уваги матеріальні інтереси обох сторін. Концерн «Міські теплові мережі» має стратегічно важливий характер для життєдіяльності та екологічної безпеки м. Запоріжжя, оскільки створений з метою здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією. Предметом діяльності Концерну, відповідно до статуту Концерну «МТМ», є, зокрема, виробництво та постачання теплової енергії для потреб населення для обігріву житла і побутових потреб, комунально-побутових потреб підприємств, бюджетних установ та організацій, інших категорій споживачів. На цей час триває підготовка до опалювального сезону, що є загальновідомим фактом.

Суд вважає за необхідне розяснити відповідачу, що відповідно до ст. 121 ГПК України відповідач не позбавлений можливості при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, звернутися до господарського суду з заявою про відстрочення або розстрочення на стадії виконання рішення суду.

Згідно з ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У звязку з тим, що при преявленні позову позивачем неправильно визначено судовий збір (2%) і недоплачено 387,07 грн., вказана сума стягується з позивача до Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Міська стоматологічна поліклініка» (69005, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 95-А, ) на користь Концерну Міські теплові мережі (69091, м. Запоріжжя, б. Гвардійський, 137, фактична адреса: 69057, м. Запоріжжя, вул. Адмірала Нахімова, 4, , поточний рахунок зі спеціальним режимом використання № 2813 в Філії Запорізьке обласне управління ПАТ Державний ощадний банк України, МФО 313957) суму 100295 (сто тисяч двісті девяносто пять) грн. 33 коп. основного боргу. Видати наказ.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Міська стоматологічна поліклініка» (69005, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 95-А, ) на користь Концерну Міські теплові мережі (69091, м. Запоріжжя, б. Гвардійський, 137, фактична адреса: 69057, м. Запоріжжя, вул. Адмірала Нахімова, 4, , рахунок № 1951 в Філії Запорізьке обласне управління ПАТ Державний ощадний банк України, МФО 313957) суму 17763 (сімнадцять тисяч сімсот шістдесят три) грн. 17 коп. пені, суму 1033 (одна тисяча тридцять три) грн. 20 коп. - 3% річних, суму 19718 (девятнадцять тисяч сімсот вісімнадцять) грн. 43 коп. інфляційних втрат, суму 2 776 (дві тисячі сімсот сімдесят шість) грн. 20 коп. судового збору. Видати наказ.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Концерну Міські теплові мережі (69091, м. Запоріжжя, б. Гвардійський, 137, ) на користь Державного бюджету України (одержувач: УДКСУ у м. Запоріжжі (Орджонікідзевський район), банк одержувача: ГУДКСУ у Запорізькій області, МФО 813015, , № рахунку 3007) суму 387 (триста вісімдесят сім) грн. 07 коп. судового збору. Видати наказ.

Повне рішення складено 18 вересня 2015 р.

Суддя Л.П. Гандюкова

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів із дня оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання повного рішення.