РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

"21" вересня 2015 р. Справа № 918/957/15

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Василишин А.Р.

судді Бучинська Г.Б. ,

судді Маціщук А.В.

розглянувши апеляційну скаргу позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Талі-Рівне" на рішення господарського суду Рівненської області від 20.08.2015 року у справі № 918/957/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Талі-Рівне"

до Приватного підприємства "Будпостачсервіс"

про стягнення 20 500 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 20 серпня 2015 року у справі № 918/957/15 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Талі-Рівне" (надалі - Позивач) до Приватного підприємства "Будпостачсервіс"(надалі - Відповідач) про стягнення 20 500 грн. залишено без розгляду.

Не погоджуючись з прийнятою судом першої інстанції ухвалою, Позивач звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

Розглянувши матеріали апеляційної скарги, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не може бути прийнята до провадження та підлягає поверненню заявнику з наступних підстав.

Відповідно до частини 3 статті 94 Господарського процесуального кодексу України, до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору і надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Як вбачається з апеляційної скарги, скаржником не додано доказів направлення апеляційної скарги іншій сторонам у справі, а також не додано доказів сплати судового збору у встановленому розмірі та порядку.

При цьому, скаржник в апеляційній скарзі просить суд звільнити його від сплати судового збору.

Згідно з частини 2 статті 44 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до частини 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майного стану сторін.

Відповідно до пункту 3.1 Постанови Пленуму Вищого господарського кодексу України від 21 лютого 2013 року № 7, клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майнивий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому порядку і розмірі.

З вищенаведеного слідує, що скаржник, як заінтересована сторона, звертаючись до суду з клопотанням про звільнення від сплати судового збору, повинен був належним чином обґрунтувати неможливість або утруднення здійснення оплати судового збору, та на підтвердження цього надати належні та допустимі докази.

Натомість, скаржником не подано жодних доказів на підтвердження недостатності або відсутності коштів на його рахунках та не доведено суду винятковості обставин, що унеможливлюють сплату судового збору.

Враховуючи, що звільнення від сплати судового збору допускається у виняткових випадках і залежно від обставин справи, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Відповідно до підпунктів 2,3 частини 1 статті 97 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано доказів надсилання її копії іншій стороні та документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно статті 93 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 6 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 17 травня 2011 року (із змінами та доповненнями) "Про деякі питання практики застосування розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України", статтею 93 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що апеляційна скарга, яка подана після закінчення строків, установлених цією статтею, повертається, якщо апеляційний господарський суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Відповідну заяву (клопотання) може бути викладено в апеляційній скарзі чи в окремому документі, і в останньому випадку її має бути подано одночасно з апеляційною скаргою. Заява розглядається, якщо вона надійшла до винесення ухвали про повернення апеляційної скарги.

Наявність або відсутність підстав для задоволення заяви про відновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги визначається за правилами частини першої статті 53 Господарського процесуального кодексу України.

Колегією суддів встановлено, що скаржником пропущений процесуальний строк на подання апеляційної скарги, передбачений частиною 1 статті 93 Господарського процесуального кодексу України, оскільки скаргу останнім подано 30 червня 2015 року, що в свою чергу підтверджується відміткою канцелярії Рівненського апеляційного господарського суду, тоді як оскаржувана ухвала винесена 20 травня 2015 року.

При цьому, позивач (апелянт), звертаючись до суду з апеляційною скаргою, згідно з частиною 2 статті 93 Господарського процесуального кодексу України, клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку не подав.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 97 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

Таким чином, відсутність поданого клопотання унеможливлює прийняття апеляційної скарги, поданої після закінчення встановленого законодавством строку.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає поверненню скаржнику без розгляду на підставі підпунктів 2,3,4 частини 1 статті 97 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 86, 93, 97 частиною 1 пунктами 2, 3, 4 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Талі-Рівне"про звільнення від сплати судового збору відхилити.

2. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Талі-Рівне" (разом із доданими до неї матеріалами) на ухвалу господарського суду Рівненської області від "20" серпня 2015 року у справі № 918/957/15 повернути скаржнику без розгляду.

Головуючий суддя Василишин А.Р.

Суддя Бучинська Г.Б.

Суддя Маціщук А.В.