ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

15.09.2015 Справа № 907/623/15

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Старт", м.Свалява

до відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, с. Голубине, Свалявський район, Закарпатська область

про усунення перешкод у користуванні майном, шляхом звільнення займаного приміщення

Колегія суддів у складі: головуючого судді Васьковського О.В., суддів Карпинець В.І., Кривка В.П.

Представники:

від позивача ОСОБА_2 (дов. №б/н від 23.05.15)

від відповідача не з'явився

СУТЬ СПОРУ: про усунення перешкод у користуванні майном, шляхом звільнення займаного приміщення кафе загальною площею 72,1 кв.м., що знаходиться за адресою: вул.Київська, 8, м.Свалява, Закарпатська область.

Позивач просить задоволити позов, мотивуючи тим, що відповідач є недобросовісним володільцем чужого майна, фактично це майно використовує, що перешкоджає позивачу користуватись цим майном на законних підставах, оскільки вказане майно було передане у користування позивачу, відповідно до договору від 13.02.14. Позивач вказує, що згідно умов договору суборенди від 01.11.13 відповідачу було передано приміщення 32 кв.м, а іншою частиною спірного майна відповідач заволодів неправомірно та продовжує утримувати та використовувати його незаконно. У зв'язку з вказаними протиправними діями відповідача позивач просить усунути перешкод у користуванні майном, шляхом звільнення займаного приміщення у судовому порядку.

Відповідач по суті позовних вимог письмових пояснень не подав, однак 04.08.15 у поданому клопотанні про зупинення розгляду справи, вказав, що право користування зазначеним майном набуте відповідачем відповідно до договору оренди від 14.02.2004, який хоч і є недійсним в зв'язку з закінченням терміну дії, однак вважається пролонгованим, оскільки відповідач до сьогоднішнього часу періодично сплачує орендну плату в розмірі визначену договором, яку позивач приймає. Також, відповідач вважає, що позов є поданий неналежною особою, оскільки такий не є власником майна, а позовні вимоги позивача вже були предметом розгляду у господарському суді Закарпатської області у справі 907/999/14, на виконання якого відкрите виконавче провадження ВП №47028519. Крім того, відповідач вказує, що Свалявським районним судом розглядається справа №306/562/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 за участі третьої особи ТОВ «Старт» про відшкодування коштів, витрачених на ремонт майна, на яке накладено арешт, у звязку з чим просить суд зупинити провадження у справі.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи, колегія суддів встановила:

Між гр.ОСОБА_3 (орендодавець по договору) та позивачем (орендар по договору) 14.02.2004 року укладено договір оренди, який нотаріально посвідчено 14.02.2004р. №780, згідно п.п.1.-1.3 якого, гр.ОСОБА_3 передала, а позивач отримав у тимчасове володіння приміщення площею 72,1 кв.м., що знаходиться в м.Свалява по вул.Київська, 8. Термін оренди складає 10 років з моменту прийняття обєкту, що орендується, з 14.02.2004 року до є 13.02.2014р., за актом здачі-приймання (п.4.1. договору).

У періоді дії орендних відносин між власником спірного майна та позивачем згідно укладеного 14.02.2004 року договору оренди, зі згоди власника майна, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини суборенди, у відповідності до договору суборенди від 01.11.2012 р., та в подальшому, через закінчення строку дії попереднього договору, строк суборенди відповідно до п.4.1. якого складав 1 рік, відповідно до договору суборенди від 01.11.2013 р.

Згідно договору суборенди від 01.11.2012 р. та від 01.11.2013р., орендар (позивач у справі) зобовязався передати відповідачу, який виступив суборендарем, орендоване ним приміщення (м.Свалява, вул..Київська, 8) площею 72,1 кв.м. у суборенду на два роки.

Актами приймання-передачі від 01.11.2012 р. та від 01.11.2013 р. підтверджено факт передачі обєкта оренди - приміщення площею 32 кв.м., за адресою: м.Свалява, вул..Київська, 8 А суборендарю за договором суборенди від 01.11.2012 р. та від 01.11.2013 р. - ОСОБА_1.

Строк дії договору суборенди від 01.11.2013 року згідно п.12.2 вказаного договору спливає 01.11.2015.

13.02.14 між гр.ОСОБА_3 (орендодавець по договору) та позивачем (орендар по договору) укладено договір оренди, згідно умов розділу 1 якого, гр.ОСОБА_3 передала, а позивач отримав у тимчасове володіння приміщення площею 72,1 кв.м., що знаходиться в м.Свалява по вул.Київська, 8. Згідно п.4.1 вказаного договору строк оренди до 01.11.2015 року з моменту прийняття майна орендарем за актом передання-приймання і може бути змінений за згодою сторін, що оформлюється додатковою угодою сторін до цього договору.

Актом приймання-передачі від 13.02.2014р. підтверджено факт передачі орендарю обєкта оренди приміщення (будівл, споруду, тощо) за адресою м.Свалява, вул..Київська, 8 А Закарпатська область, загальною площею 72,1 кв.м. в повному справному стані і не заперечується сторонами.

22.09.14 гр.ОСОБА_3 та позивачем підписано додаткову угоду про розірвання договору від 13.02.2014 року, згідно з п.1 якого, орендодавець і орендар у відповідності до п.9.1.1. цей договір може бути розірваний за згодою сторін, дійшли згоди розірвати договір від 22.09.14, укладений між сторонами. Пунктом 2 та 3 додаткової угоди передбачено, що з моменту набрання чинності цією угодою зобов'язання сторін, що виникли з договору, припиняються і сторони вважають себе повязаними будь-якими правами та обовязками, що виникли із договору; сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за договором, до моменту його розірвання.

Листом від 15.09.2014р. позивач повідомив відповідача про те, що договір суборенди вважається розірваним з 25.09.14 відповідно до п.9.1.1 договору суборенди від 01.11.2013 року та відповідно, зобовязання звільнити приміщення з метою передачі його власнику до вказаної дати у справному стані.

Відповідач свого зобов'язання щодо повернення орендованого майна не виконував, внаслідок чого допустив правопорушення, у звязку з чим позивач звертався за захистом своїх порушених прав у судовому порядку.

Так, рішенням господарського суду Закаарпатської області від 24.11.14 у справі 907/999/14 задоволено позов ТОВ «Старт» с.Свалява до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 с.Голубине, Свалявського району про повернення приміщення площею 32 м.кв., що знаходиться за адресою Закарпатська область, м.Свалява, вул..Київська, 8, яким зобовязано фізичну особу підприємця ОСОБА_1 повернути товариству з обмеженою відповідальністю «Старт» приміщення площею 32 м.кв., що знаходиться за адресою Закарпатська область, м.Свалява, вул.Київська, 8. На виконання вказаного рішення суду видано наказ від 25.03.15.

Згідно листа відділу ДВС Свалявського районного управління юстиції №346-5/15-7998 від 15.05.15 державним виконавцем 26.03.15 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу господарського суду Закарпатської області від 25.03.15 по справі №907/999/14.

Позивач стверджує, що відповідач незаконно перешкоджає користуватись майном, яке передане позивачу згідно договору суборенди від 01.11.2013 року на законних підставах, перешкоджаючи позивачу користуватись орендованим майном на законних підставах, у звязку з чим, позивач звернувся за захистом своїх порушених справ у судовому порядку.

За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк (ч.1 ст.759 ЦК України).

Передання наймачем речі у користування іншій особі (піднайм) можливе лише за згодою наймодавця, якщо інше не встановлено договором або законом(ч.1 ст.774 ЦК України).

Відповідно до п.2 ст.774 ЦК України, строк дії договору піднайму не може перевищувати строку договору найму. Враховуючи вказане, у разі дострокового припинення договору оренди, також припиняється договір суборенди, оскільки інше суперечить п.2 ст.774 ЦК України. Умовами п.12.8. договору суборенди від 01.11.2013р. також передбачено припинення договору суборенди, у звязку із достроковим припиненням договору оренди.

Таким чином з моменту підписання додаткової угоди від 22.09.14 про розірвання договору від 13.02.2014 року відносини як договору оренди від 13.02.14, так і відносини, що виникли з нього, зокрема з договору суборенди від 01.11.2013 року є припиненими. Тобто, з моменту припинення договору суборенди, у відповідача виникає зобовязання повернути орендарю отримання від нього у суборенду майно, згідно п.8.1. договору суборенди і ст.785 ЦК України.

Згідно ч.1 ст. 782 ЦК України у разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору.

Як вбачається з матеріалів справи листом від 15.09.2014р. позивач повідомив відповідача про розірвання договору суборенди від 01.11.2013 року.

Статтею 785 ЦК України визначено, що в разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Відповідно до ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Нормами цивільного законодавства визначено, що право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст.396 Цивільного кодексу України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

Виходячи з наведеного, слід констатувати, що, з припиненням договору оренди від 13.02.2014р., відповідно з 22.09.2014р., припинився і договір суборенди від 01.11.2013р., на підставі якого спірне майно використовує відповідач у справі. Водночас на спірне майно припинилось право користування у позивача. Таким чином, станом на момент розгляду даної справи у позивача відсутні будь-які права щодо орендованого майна згідно договору, відтак і право на захист свого порушеного права користування у вигляді усунення перешкод у користуванні майном. Таке право має власник спірного майна, яким згідно матеріалів справи є гр.ОСОБА_3

Положенням статті 1 ГПК України встановлено, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

В ході розгляду даної справи встановлено відсутність у позивача порушеного права, за захистом якого він звернувся у судовому порядку, зокрема права на усунення перешкод у користуванні майном згідно договору оренди від 13.02.14.

Щодо клопотання відповідача про зупинення провадження у справі суд констатує наступне.

Клопотання відповідача вмотивоване тим, що є необхідність зупинити провадження по розгляду даної справи до вирішення Свалявським районним судом розглядається справа №306/562/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 за участі третьої особи ТОВ «Старт» про відшкодування коштів, витрачених на ремонт майна. У підтвердження вказаного, відповідачем подано копії ухвал Свалявського районного суду Закарпатської області від 11.03.15 про забезпечення позову, від 11.03.15 про відкриття провадження у цивільній справі (позовне провадження).

Як вбачається, відповідачем подано позов до власника майна про стягнення з нього суми 184642,00 грн. за виконання робіт по ремонту та реконструкції орендованих приміщень кафе, що належить на праві приватної власності ОСОБА_3. Відповідачем не доведено обєктивні обставини неможливості розгляду справи до вирішення справи Свалявським районним судом Закарпатської області, в ході розгляду якої суд встановлювалися б обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі. Таким чином, наведені обставини щодо обґрунтованості зупинення розгляду справи спростовуються наявними матеріалами справи, відтак у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі слід відмовити повністю.

Позовні вимоги позивачем належним чином не обґрунтовані та не доведені відповідно з вимогами ст.ст. 32, 33, 34 ГПК України.

З огляду на наведене, у вимозі позивача, шляхом звільнення займаного приміщення кафе загальною площею 72,1 кв.м., що знаходиться за адресою: вул.Київська, 8, м.Свалява, Закарпатська область слід відмовити повністю.

Таким чином, у позові слід відмовити повністю.

Згідно з ст.49 ГПК України судові витрати судові витрати слід покладаються на позивача.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 1, 4-6, 15, 29, 32, 33, 34, 43, 79, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

у позові відмовити повністю.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили і підлягає обовязковому виконанню на території України в порядку ст.85 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 21.09.15.

Головуючий суддя О.В. Васьковський

Суддя В.І. Карпинець

Суддя В.П. Кривка