ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" вересня 2015 р.Справа № 915/1255/14
Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: О.Л. Воронюка

Суддів: В.В.Лашина, М.А. Мирошниченко

при секретарі: Станковій І.М.

За участю:

Від ОСОБА_1 - ОСОБА_2, довіреність № 2541, дата видачі : 20.11.13;

Інші представники учасників процесу в судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу господарського суду Миколаївської області від 19.03.2015 року

по справі № 915/1255/14

Кредитор: Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк"

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю "Дісент Груп"

Розпорядник майна: Черепенко Віктор Русланович

про банкрутство

Встановила:

19.03.2015 ухвалою господарського суду Миколаївської області визнано грошові вимоги ПАТ «Дельта Банк» в загальній сумі 8555176,29 грн., та відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону про банкрутство вимоги в сумі 1218,00 грн. витрат по сплаті судового збору підлягають віднесенню до першої черги задоволення кредиторських вимог, в сумі 4 522 124,50 грн. - до четвертої черги задоволення кредиторських вимог, в сумі 4 031 833,79 грн. - підлягають внесенню до реєстру вимог кредиторів окремо, як забезпечені заставою.

Відхилено грошові вимоги ПАТ «Дельта Банк» за кредитним договором №0 від 23.08.2007 року в сумі 7 171 375,77 грн.

Відхилено грошові вимоги ПАТ «Дельта Банк» за кредитним договором №0 від 06.03.2008 р. в загальній сумі 1 846 727,70 грн.

Відхилено грошові вимоги ПАТ «Дельта Банк» за кредитним договором від 07.12.2007 р. за № 0 в загальній сумі 182526,56 грн.

Відхилено грошові вимоги ПАТ «Дельта Банк» за кредитним договором від 09.10.2008 № 0 в загальній сумі 214 167,10 грн.

Визнаючи грошові вимоги ПАТ «Дельта Банк» в загальній сумі 8555176,29 грн., та відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону про банкрутство вимоги в сумі 1218,00 грн. витрат по сплаті судового збору підлягають віднесенню до першої черги задоволення кредиторських вимог, в сумі 4 522 124,50 грн. - до четвертої черги задоволення кредиторських вимог, в сумі 4 031 833,79 грн. господарський суд Миколаївської області виходив із того, що вони є обґрунтованим.

Не погоджуючись із вищевказаною ухвалою господарського суду, до Одеського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою звернувся ОСОБА_1 в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Миколаївської області від 19.03.2015 в частині визнання грошових вимог ПАТ «Дельта Банк» в загальній сумі 8555176,29 грн. та 1218,00 грн. витрат по сплаті судових витрат з яких 4 522 124,50 грн., які віднесені до четвертої черги задоволення кредиторських вимог та 4 031 833,79 грн., окремо внести вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника та прийняти нову ухвалу якою визнати кредиторські вимоги ПАТ «Дельта Банк» в сумі 5 379 732,79грн. та внести їх до реєстру вимог кредиторів боржника в наступній черговості: до вимог першої черги 1218,00грн., до вимог четвертої черги у розмірі 325 951,18грн., окремо внести вимоги кредиторів які забезпечені заставою майна божника 5 052923,61грн.

В обґрунтування своїх вимог скаржник послався на порушення норм матеріального та процесуального права господарським судом Миколаївської при прийнятті оскаржуваного рішення.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права господарським судом Миколаївської області, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Згідно до приписів ст. 4-1 ч. 2 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон).

Згідно ч.1 ст. 23 Закону конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до ч.2 ст. 25 Закону у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, у тому числі щодо яких були заперечення боржника і які не були внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, а також ті, що визнані боржником та внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, і вирішує питання про його затвердження.

За результатами розгляду вимог кредиторів господарський суд виносить ухвалу, в якій зазначаються: розмір та перелік усіх визнаних судом вимог кредиторів, які вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів; розмір та перелік не визнаних судом вимог кредиторів; дата проведення зборів кредиторів та комітету кредиторів; дата підсумкового засідання суду, на якому буде винесено ухвалу про санацію боржника чи постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, чи ухвалу про припинення провадження у справі про банкрутство або ухвалу про продовження строку процедури розпорядження майном та відкладення підсумкового засідання суду, яке має відбутися у строки, встановлені частиною другою статті 22 цього Закону. У реєстрі вимог кредиторів повинні міститися відомості про кожного кредитора, розмір його вимог за грошовими зобов'язаннями, черговість задоволення кожної вимоги.

Як вбачається із матеріалів справи, до господарського суду Миколаївської області надійшла заява ПАТ "Дельта банк" з грошовими вимогами до боржника в сумі 17968755,42 грн. - заборгованості, 1 820,00 грн. судових витрат та 1218,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

19.03.2015 ухвалою господарського суду Миколаївської області визнано грошові вимоги ПАТ «Дельта Банк» в загальній сумі 8555176,29 грн., та відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону про банкрутство вимоги в сумі 1218,00 грн. витрат по сплаті судового збору підлягають віднесенню до першої черги задоволення кредиторських вимог, в сумі 4 522 124,50 грн. - до четвертої черги задоволення кредиторських вимог, в сумі 4 031 833,79 грн. - підлягають внесенню до реєстру вимог кредиторів окремо, як забезпечені заставою.

Як вбачається із матеріалів справи, 08.12.2011 р між ПАТ «Укрсиббанк» та ПАТ «Дельта банк» було укладено договір купівлі продажу прав вимоги за кредитами , відповідно до якого ПАТ «Укрсиббанк» передає ПАТ «Дельта банк» право вимоги за кредитними та забезпеченими договорами, які зазначені у Додатку № 1 (перелік прав вимоги за кредитами).

Відповідно до п.2.1. Договору купівлі продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року продавець погодився продати (відступити) права вимоги за кредитами та передати їх покупцеві, а покупець цим погодився придбати права вимоги за кредитами та прийняти їх та сплатити ціну купівлі.

При цьому «під правом вимоги за кредитами» за п.1. цього договору розуміються всі права вимоги продавця в якості кредитодавця по відношенню до позичальника в якості позичальників стосовно кредитів за відповідними кредитними договорами (включаючи в залежності від випадку, усі права, повноваження та гарантії відшкодування за ними, у кожному випадку, існуючі або майбутні, надані продавцеві або на користь продавця в якості кредитодавця та такими кредитними договорами), а також права вимоги продавця по відношенню до осіб, що надають забезпечення, за відповідними Договорами забезпечення.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України передбачена можливість заміни кредитора у зобов'язанні внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, відповідно до Договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, АТ «Дельта Банк» набуло статус Нового кредитора згідно ст.ст. 512, 513, 514, 516, 517 ЦК України та відповідно всіх процесуальних прав та обов'язків Нового Кредитора, у тому числі, і за кредитними угодами №0 від 07.12.2007 р., №0 від 23.08.2007 р., №0 від 06.03.2008 р., №0 від 09.10.2008 р., укладеними між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк» (далі за текстом - Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дісент Груп» .

23.08.2007 між Акціонерним комерційним інноваційним банком "Укрсиббанк" та ТОВ "Дісент Груп" укладено Кредитний договір №0, відповідно до умов якого Банк надав позичальнику кредит у розмірі 700320,00 швейцарських франків, а ТОВ "Дісент Груп", в свою чергу, зобов'язався сплачувати проценти за користування кредитними коштами у в порядку і на умовах, визначених цим договором.

Оскільки боржник перестав виконувати умови кредитного договору, Банк звернувся до суду з метою захисту свої прав та майнових інтересів.

Рішенням Солом'янського районного суду міста Києва від 02.02.2010 у справі № 2-632/10 позов Акціонерного комерційного інноваційного банку "УкрСиббанк" до ТОВ "Дісент груп", ОСОБА_4, ОСОБА_5 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено, стягнено на користь Акціонерного комерційного інноваційного банку "УкрСиббанк" заборгованість в сумі 5463747,27 грн. (пять мільйонів чотириста шістдесят три тисячі сімсот сорок сім гривень 27 копійок), держмито в розмірі 1700,00 грн. та 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи, а всього 5465567 гривень 27 копійок.

Ухвалою Солом'янського районного суду міста Києва у справі №2609/28725/12 замінено сторону у ВП №24734492 з ПАТ "Укрсиббанк" на правонаступника ПАТ "Дельта Банк".

Постановою відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у місті Києві від 14.06.2013 (ВП №24734492) замінено сторону виконавчого провадження з ПАТ "Укрсиббанк" на правонаступника ПАТ "Дельта Банк".

Посилаючись, що боржник і надалі порушує умови кредитного договору, кредитором на суму заборгованості за тілом кредиту 620738,25 швейцарських франків за відсотковою ставкою 17,98% були нараховані відсотки за користування кредитними коштами за період з 18.12.2011 по 03.09.2014 в розмірі 427107,73 швейцарських франків, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 03.09.2014 склало 5814512,23 грн.

Крім того, кредитором у відповідності до розрахунку заборгованості визначено пеню за несвоєчасне повернення кредиту за період з 05.03.2014 по 03.09.2014 в розмірі 60780,63 швейцарських франків, що за курсом НБУ станом на 03.09.2014 становить 827448,65 грн., а також пеню за несвоєчасне повернення відсотків за період з 05.03.2014 по 03.09.2014 в сумі 38 888,42 швейцарських франків, що за курсом НБУ станом на 03.09.2014 становить 529 414,89 грн.

Як вбачається зі змісту рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 02.02.2010 у справі № 2-632/10, АКІБ "УкрСиббанк" скористався своїм правом вимоги щодо дострокового погашення кредиту та плати за кредит, та на користь АКІБ "УкрСиббанк" з боржника було присуджено до стягнення заборгованість за кредитним договором від 23.08.2007 №0, у тому числі еквівалент боргу за простроченим кредитом в сумі 620 738,25 швейцарських франків, еквівалент боргу по простроченим відсоткам за користування кредитом в сумі 69 339,83 швейцарських франків, а також пеню.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №0 від 23.08.2007 між Банком та майновим поручителем ТОВ Акціонерним комерційним інноваційним банком "Укрсиббанк" укладено Іпотечний договір №4228 від 23.08.2007, відповідно до умов якого боржник передав в іпотеку нерухоме майно - земельні ділянки, що знаходяться за адресами:

1) АДРЕСА_1, заг. площею 0,20 га, кадастровий номер - НОМЕР_3;

2) Київська область, Обухівський район, с. Романків, заг. площею 0,40 га, кадастровий номер - НОМЕР_4 та НОМЕР_5.

Відповідно до п. 1.1 договору іпотеки - сторони встановили заставну вартість предметів іпотеки в сумі 3 928 413,61 грн.

За приписами ст. 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником (іпотекодателем) основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

У відповідності до п. 21 Листа Вищий господарський суд від 28.03.2013 № 01-06/606/2013 "Про Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у визначенні господарським судом розміру вимог кредитора, що забезпечені майном боржника, до уваги має братися оцінка майна, погоджена сторонами у відповідному договорі застави (іпотеки).

Отже, вимоги ПАТ "Дельта Банк" є забезпеченими майном боржника на суму 3928413,61 грн.

Господарським судом Миколаївської області обґрунтовано визнано кредиторські вимоги ПАТ "Дельта Банк" за кредитним договором №0 від 23.08.2007 а сумі 620 738,25 швейцарських франків, що за курсом НБУ станом на 03.09.2014 становить 8 450 538,11 грн., та відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону в сумі 3928413,61 грн. внесено до реєстру вимог кредиторів окремо, в сумі 4 522 124,50 грн. - до четвертої черги задоволення кредиторських вимог.

09.10.2008 між АКІБ "Укрсиббанк" та ТОВ "Дісент Груп" укладено Кредитний договір № 0, відповідно до умов якого Банк надав ТОВ "Дісент Груп" кредит у розмірі 111 768,00 грн., а ТОВ "Дісент Груп" , у свою чергу, зобов'язався сплачувати проценти за користування кредитними коштами у в порядку і на умовах, визначених цим Договором.

Кредитор зазначив про те, що боржник продовжує порушувати умови кредитного договору, у зв'язку з чим його заборгованість станом на 03.09.2014 включно становить 317 587,28 грн., із них сума штрафних санкцій становить 26 753,48 грн.

Відповідно до п.1.2.2. договору позичальник у будь якому випадку зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі в термін, не пізніше 09 жовтня 2013 року.

Позичальник зобов'язався повертати суму кредиту та сплачувати проценти шляхом сплати ануїтентних платежів у розмірі 3 220,00 грн. в день сплати ануїтентних платежів.

День сплати ануїтентного платежу - це 09 число кожного календарного місяця строку кредитування, протягом якого позичальник зобов'язаний сплатити ануїтентний платіж.

Таким чином, починаючи з 09 листопада 2008 р. позичальник повинен був сплачувати кожного 09 числа календарного місяця по 3 220,00 грн. щомісячно.

У відповідності до наданих боржником письмових пояснень від 19.03.2015 заявлено клопотання про застосування строків позовної давності та вказано, що строк позовної давності не розповсюджується на платежі починаючи з 09.10.2011 по 09.10.2013, тобто сума основного боргу складає: 24 місяці по 3 220 грн. = 76 800 грн., пеня за останні 6 місяців 7 369,64 грн. та 19 250,54 грн. відсотки.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності про застосування, якого заявлено стороною у справі є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у 3 роки.(ст.257 ЦК України).

За загальним правилом перебіг загальної спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України).

Відповідно до умов договору, погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено днями та місяцями.

Отже, поряд зі встановленням строку дії договору сторони встановили і строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів ), що входять до змісту зобов'язанням, яке виникло на основі договору .

Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно ч.3 ст.254 ЦК України триває у відповідне число останнього місяця строку.

Отже перебіг строку позовної давності починається від дня, коли боржник мав сплатити наступний щомісячний платіж , але не виконав свої зобов'язання за договором.

Оскільки згідно умов кредитного договору, починаючи з 09 листопада 2008 року, позичальник повинен був сплачувати кожного 09 числа календарного місяця по 3 220,00 грн. щомісячно, суд вважає, що для кожного з чергових платежів за період з 09.11.2008 року по 09.09.2011 року сплинув трирічний строк позовної давності.

Таким чином, правомірні заявлені вимоги за період, починаючи з 09.10.2011 року по 09.10.2013 року, тобто сума основного боргу складає: 24 місяці по 3 220 грн. = 76 800,00 грн., пеня за останні шість місяців 7 369,64 грн. та 19 250,54 грн. відсотки.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором №0 від 09.10.2008 між Банком та майновим поручителем ТОВ "Дісент Груп" було укладено:

1) Договір застави транспортного засобу № 140420 від 09.10.2008, відповідно до умов якого в заставу Банку було передане рухоме майно - автомобіль Іж, модель Y-27175-036-01, 2008 р.в., колір білий, тип ТЗ фургон, шасі НОМЕР_7, двигун 1568, державний НОМЕР_6. Заставна вартість складає 47 560,00 грн.

2) Договір застави транспортного засобу №140461 від 09.10.2008 р. відповідно до умов якого в заставу Банку було передане рухоме майно - автомобіль Iж, модель 27175-036, 2007 р.в., колір білий, тип ТЗ фургон, шасі НОМЕР_8, ДВИГУН 1568, державний номер НОМЕР_1. Заставна вартість складає 39 360,00 грн.;

3) Договір застави транспортного засобу №140462 від 09.10.2008 р., відповідно до умов якого в заставу Банку було передане рухоме майно - автомобіль ВАЗ, модель 111740-110, 2008 р.в., колір сірий, тип ТЗ легковий універсал, шасі НОМЕР_9, двигун 1390, державний номер НОМЕР_2. Заставна вартість складає 52 840,00 грн.

Отже вимоги ПАТ "Дельта Банк" за кредитним договором від 09.10.2008 № 0 є забезпеченими майном боржника на суму 139760,00 грн.

Таким чином, господарським судом Миколаївської області, обґрунтовано визнані кредиторські вимоги ПАТ "Дельта Банк" за кредитним договором від 09.10.2008 № 0 на загальну суму 103 420,18 грн. (борг 76 800,00 грн.+ пеня 7 369,64 грн.+ відсотки 19 250,54 грн.), а також 1218,00 грн. витрат по сплаті судового збору, та відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону про банкрутство в сумі 103 420,18 грн. внесенню до реєстру вимог кредиторів окремо, як забезпечені заставою, в сумі 1218,00 грн. витрат по сплаті судового збору віднесенню до першої черги задоволення кредиторських вимог.

У своїй апеляційній скарзі скаржник зазначив, що рішенням Солом'янського районного суду міста Києва від 02.02.2010 у справі № 2-632/10 стягнуто солідарно з боржників 5463747,27 грн., тому господарським судом Миколаївської області неправомірно внесено до реєстру вимог кредиторів суми кредиторських вимог банку 8 450 538,11 грн.

Колегія суддів вважає таке посилання скаржник помилковим, та вважає висновок господарського суду Миколаївської області про те, що рішенням Солом'янського районного суду міста Києва від 02.02.2010 на користь АКІБ "УкрСиббанк" солідарно з боржника було присуджено до стягнення заборгованість за кредитним договором в сумі 620 738,25 швейцарських франків, еквівалент боргу по простроченим відсоткам за користування кредитом в сумі 69 339,83 швейцарських франків, а також пеню, правомірним.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити про те, що відповідно до умов п. 1.1 кредитного договору № 0 від 23.08.2007р. банк зобов'язувався надати позичальнику, а позичальник зобов'язувався прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредит ( грошові кошти) в іноземної валюти в сумі 700000 швейцарських франків 00 сантимів у порядку та на умовах, зазначених у даному договорі. Таким, чином, оскільки сторони кредитного договору визначили іноземну валюту грошового зобов'язання (швейцарський франк), в силу приписів ч. 2 ст. 533 ЦК України, розмір кредиторських вимог повинен бути визначений в національної валюті з урахуванням офіційного курсу НБУ на день звернення з заявою про визнання кредиторських вимог

Отже, посилання скаржника у своїй апеляційній скарзі на те, що господарським судом Миколаївської області неправомірно перераховано сума вимог по курсу НБУ судовою колегією не приймається.

Інші доводи скаржника, викладені ним в апеляційній скарзі, судовою колегією не приймаються, оскільки вони спростовуються вищевикладеним та матеріалами справи.

Отже, проаналізувавши матеріали справи та зважаючи на викладене вище, колегія суддів дійшла висновку про правомірність визнання господарським судом Миколаївської області кредиторських вимог ПАТ "Дельта Банк"

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що ухвала господарського суду Миколаївської області від 19.03.2015 у справі №915/1255/14 в частині розгляду кредиторських вимог ПАТ "Дельта Банк" відповідає фактичним обставинам та матеріалам справи, винесена з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, Закону України "Про відновлення платоспроможності або визнання його банкрутом", а тому відповідає вимогам чинного законодавства.

Керуючись ст. 85, 99, 103- 106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів -

Постановила :

Ухвалу господарського суду Миколаївської області від 19.03.2015 року по справі № 915/1255/14 залишити без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

Постанова, згідно ст. 105 ГПК України, набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя О.Л. Воронюк

Суддя В.В. Лашин

Суддя М.А. Мирошниченко