Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================
РІШЕННЯ

"10" вересня 2015 року справа № 927/1382/13

Позивач: Прокурор Корюківського району Чернігівської області в інтересах держави
15300, Чернігівська обл., м. Корюківка, вул. Шевченка, 98
В особі: Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області
14000, м. Чернігів, пр-т Миру, 14
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Державна інспекція сільського господарства в Чернігівській області
14000, м. Чернігів, вул. Коцюбинського, 41а
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Корюківська районна державна адміністрація Чернігівської області
15300, Чернігівська область, м. Корюківка, вул. Шевченка, 60
Відповідач: Сільськогосподарське (фермерське) господарство "Урожай"
15300, Чернігівська обл., м. Корюківка, вул. Галини Костюк, 22
про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки 50413,63 грн.
Суддя В.М.Репех

Представники сторін:

від позивача: Будлянський В.М.-нач.юр.відділу дов від 08.07.2015 року № 31-25-0.6-2227/19-15

від відповідача: Петренко В.М.- голова СФГ "Урожай"

в судовому засіданні прийняла участь ст. прокурор відділу прокуратури Чернігівської області Курило Я.М. посв. № 032776 від 27.03.2015 року

від третіх осіб: не з"явились

Рішення виноситься після перерви, оголошеної в судовому засіданні з 10.09.2015 року, на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 10.09.2015р., на підставі ч. 2 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Постановою Вищого господарського суду України від 24 червня 2015 року скасовано постанову Київського апеляційного господарського суду від 23 лютого 2015 року та рішення господарського суду Чернігівської області від 13 листопада 2014 року у справі №927/1382/13, а справу направлено на новий розгляд до господарського суду Чернігівської області.

Згідно розподілу справ за допомогою автоматизованої системи документообігу господарських судів справу передано на розгляд судді Репех В.М.

Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 10.09.2015 Головне управління Держземагентства у Чернігівській області було замінено на його правонаступника - Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області.

СУТЬ СПОРУ:

Прокурор Корюківського району Чернігівської області в інтересах держави в особі Головного управління Держземагенства в Чернігівській області звернувся до господарського суду Чернігівської області з позов до Сільськогосподарського (фермерського) господарства "Урожай" про стягнення 50413,63 грн. шкоди, завданої самовільним зайняттям земельної ділянки.

Свої позовні вимоги, позивач обґрунтовує посилаючись, зокрема, на те, що відповідач самовільно використовує земельну ділянку (землі сільськогосподарського призначення) загальною площею 68,2551 га на території Олександрівської сільської ради Корюківського району Чернігівської області без правовстановлюючих документів, внаслідок чого державі заподіяно шкоду у розмірі 50413,63 грн.

Також, як зазначив прокурор, факт самовільного зайняття Сільськогосподарським (фермерським) господарством "Урожай" земельної ділянки, підтверджується матеріалами перевірки, проведеної головним спеціалістом оперативного контролю за використанням та охороною земель Державної інспекції сільського господарства в Чернігівській області Журавльовим В.М.

Рішенням господарського суду Чернігівської від 13.11.2014 р. у даній справі, позовні вимоги задоволено повністю: стягнуто з Сільськогосподарського (фермерського) господарства "Урожай" в дохід державного бюджету 50413,63 грн. шкоди, завданої самовільним зайняттям земельної ділянки; стягнуто з Сільськогосподарського (фермерського) господарства "Урожай" до державного бюджету 1827,00 грн. судового збору.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 23.02.2015 р., рішення господарського суду Чернігівської від 13.11.2014 р. скасовано, прийнято нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог прокурора Корюківського району Чернігівської області про стягнення з сільськогосподарського (фермерського) господарства "Урожай" шкоди, завданої державі самовільним зайняттям земельної ділянки в розмірі 50413,63 грн. відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 24 червня 2015 року скасовано постанову Київського апеляційного господарського суду від 23 лютого 2015 року та рішення господарського суду Чернігівської області від 13 листопада 2014 року у справі №927/1382/13, а справу направлено на новий розгляд до господарського суду Чернігівської області.

В постанові від 24.06.2015 року Вищий господарський суд України зазначив, що судами попередніх інстанцій не було належним чином досліджено той факт, що розрахунок розміру шкоди, який було здійснено інспектором державної інспекції сільського господарства у Чернігівській області Журавльовим В.М. є неправомірно обчислений, адже нарахований виходячи із загальної площі земельної ділянки.

Крім того не було з"ясовано питання фактичного самовільного використання земельної ділянки Сільськогосподарським (фермерським) господарством "Урожай".

Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області надало письмові пояснення (від 10.09.2015 року № 9-25-0.65107/19-15), щодо предмету позову в яких позовні вимоги, викладені прокурором, підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

В своїх поясненнях Головне управління зазначає, що управління не здійснювало жодних дій по перевірці дотримання вимог земельного законодавства та не фіксувало самого факту порушення земельного законодавства СФГ "Урожай" у вигляді самовільного зайняття земельної ділянки. Відповідно Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області не має можливості виконати доручення Суду щодо надання доказів фактичного самовільного використання земельної ділянки.

Відповідач у письмових запереченнях проти задоволення позовних вимог посилається на те, що Корюківською райдержадміністрацією було надано СФГ "Урожай" дозвіл на виготовлення проектно-технічної документації, згідно розпорядження № 170 від 03.04.2009р. Крім того, вважає відповідач, сума розрахункових збитків є неправильною і невірно обчисленою, оскільки СФГ „Урожай" оброблено лише 37 га, а шкоду нараховано на 68,25 га. Відповідач також зазначає, що сплачує орендну плату та фіксований сільськогосподарський податок за всю площу землі, хоча і не використовує її повністю.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Корюківська районна державна адміністрація Чернігівської області належним чином була повідомлена про дату, час і місце судового розгляду, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень № 068, № 513, однак до суду не з'явилась, письмових пояснень щодо суті позовних вимог не надала.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Державна інспекція сільського господарства в Чернігівській області надала письмові пояснення по справі в яких позовні вимоги, викладені прокурором, підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити виходячи з наступного.

Факт самовільного використання земельної ділянки підтверджується актом перевірки від 26.06.2013 р., актом обстеження земельної ділянки від 26.06.2013 р., приписом від 27.06.2013 р., протоколом про адміністративне правопорушення та постановою про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Прокурором надано розрахунок розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки (за межами населеного пункту) на території Олександрівської сільської ради площею 68,2551 га (у тому числі 37 га під посівом гречки на суму 27328,42 грн. та площею 31 га під паром на суму 23085,20 грн.).

Розглянувши подані документи і матеріали, вислухавши пояснення прокурора, повноважних представників Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області та відповідача, з'ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд ВСТАНОВИВ:

У період з 25.06.2013 р. по 26.06.2013 р. головним спеціалістом відділу оперативного контролю за використанням та охороною земель державної інспекції сільського господарства в Чернігівській області Журавльовим В.М. було проведено позапланову перевірку дотримання вимог земельного законодавства СФГ "Урожай", за результатами якої складено акт перевірки від 26.06.2013 р.

У акті перевірки від 26.06.2013 р. зазначено, що СФГ "Урожай" використовує самовільно, без оформлення правовстановлюючих документів, земельну ділянку площею 68,2551 га під посіви гречихи (37 га) та запаханими під пар (31,2551 га) в урочищі "Ріг" Олександрівської сільської ради.

Інспектором Журавльовим В.М., також, було складено акт обстеження земельної ділянки від 26.06.2013 р. №5 та винесено припис від 27.06.2013 р. №000371 про усунення у 30-дений термін СФГ "Урожай" порушень земельного законодавства.

27.06.2013 р. було складено протокол про адміністративне правопорушення №000304 та винесено постанову від 27.06.2013 р. №000304 про накладення адміністративного стягнення на голову СФГ "Урожай" у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Вказаний штраф у розмірі 340, 00 грн. відповідачем було сплачено, що підтверджується копією квитанції №к17/Р/88.

Крім того, відповідно до Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України № 963 від 25.07.2007 р., інспектором було здійснено розрахунок розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки (за межами населеного пункту), розмір якої складає 50413,63 грн.

При проведенні повторної перевірки було встановлено, що відповідачем порушень вимог земельного законодавства усунуто не було.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору у справі є вимога Прокурора Корюківського району Чернігівської області в інтересах держави в особі Головного управління Держземагенства в Чернігівській області про стягнення з Сільськогосподарського (фермерського) господарства "Урожай" збитків у розмірі 50413, 63 грн., заподіяних внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки.

За змістом статті 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Водночас відповідно до статті 156 Земельного кодексу України власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок:

а)вилучення (викупу) сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників для потреб, не пов'язаних із сільськогосподарським і лісогосподарським виробництвом;

б)тимчасового зайняття сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників для інших видів використання;

в) встановлення обмежень щодо використання земельних ділянок;

г)погіршення якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників;

ґ)приведення сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників у непридатний для використання стан;

д)неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Вказаний перелік підстав для відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам є вичерпним.

Згідно зі статтею 157 Земельного кодексу України відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 р. №284 встановлено, що відшкодуванню підлягають збитки власників землі та землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані.

Відповідно до п. 3.8 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 року № 6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" (з змінами і доповненнями, внесеними постановами пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 14, від 17 жовтня 2012 року N 10, від 16 січня 2013 року N 3, від 29 травня 2013 року N 8, від 17 грудня 2013 року N 13) вирішуючи спори за позовами органів державної влади або місцевого самоврядування про стягнення з особи, яка набула у власність житловий будинок, будівлю або споруду і не переоформила право користування земельною ділянкою, збитків у вигляді упущеної вигоди (зокрема у розмірі неодержаної плати за оренду земельної ділянки), господарські суди повинні брати до уваги положення статті 22 ЦК України та частини другої статті 224 ГК України. Для застосування такого заходу відповідальності слід встановлювати наявність у діях відповідача усіх чотирьох елементів складу цивільного правопорушення (протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою та збитками і вини). У розгляді таких справ господарські суди мають докладно з'ясовувати причини неоформлення чи несвоєчасного оформлення відповідного землекористування та обставини, пов'язані із вжиттям господарюючими суб'єктами усіх залежних від них заходів щодо одержання документів, які посвідчують право землекористування.

Згідно зі статтею 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Частинами 1, 2 ст. 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитки, вини.

Відповідно до п. 3.1 п. 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 р. № 6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" відповідно до вимог чинного законодавства обов'язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку, а відсутність таких документів може свідчити про самовільне зайняття земельної ділянки.

Згідно п. 3.9 п. 3 цієї постанови підставою для здійснення розрахунку розміру шкоди, заподіяної державі, територіальним громадам, юридичним чи фізичним особам внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, є матеріали справи про адміністративне правопорушення, які підтверджують факт вчинення цього правопорушення, а саме:

- акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства;

- протокол про адміністративне правопорушення;

- припис (з вимогою усунення порушення земельного законодавства);

- акт обстеження земельної ділянки.

Отже, підставою для здійснення розрахунку розміру шкоди, заподіяної державі або територіальній громаді внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, є зазначені документи у їх сукупності, оскільки саме вони можуть підтвердити сам факт самовільного зайняття земельної ділянки, розмір зайнятої ділянки та період часу, протягом якого вона використовується без належних правових підстав.

В позовній заяві прокурор, в обґрунтування своїх вимог, з врахуванням результатів перевірки посилається на самовільне використання відповідачем земель сільськогосподарського призначення загальною площею 68,2551га для вирощування сільськогосподарських культур.

Як вказано вище, згідно з Актом перевірки від 26.06.2013р., відповідач використовує самовільно земельну ділянку загальною площею 68,2551 га, з яких: 37 га - під посівами гречки та 31,2551 га знаходиться під паром. Розрахунок розміру шкоди було здійснено виходячи зі загальної площі земельної ділянки.

Відповідно до "Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття грунтового покрову (родючого шару грунту) без спеціального дозволу", затвердженого Постановою КМ України № 963 від 25.07.2007року, розрахунок розміру шкоди здійснюється за відповідною формулою : Шс = Пс х Нп х Кф х Кі. Де Пс це площа самовільно зайнятої земельної ділянки, Нп - середньорічний дохід який можна отримати від використання земель за цільовим призначенням, Кф - коефіцієнт функціонального використання земель, а Кі - коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель. Аналіз положень вказаної методики свідчить про те, що для даного розрахунку розміру шкоди, обов'язковим є середньорічний дохід, який можна отримати від використання самовільно зайнятої земельної ділянки за цільовим призначенням. Тобто дохід, який можна було б отримати в разі, якби конкретна земельна ділянка не була зайнята самовільно.

В той же час, як вбачається з акту перевірки вимог земельного законодавства щодо відповідача від 26.06.2013р., останнім було самовільно зайнято 68,2551га земель, з яких 31,2551га знаходились під паром.

Таким чином, ділянка землі площею 31,2551га на момент проведення перевірки ніким (в т.ч. відповідачем) не використовувалась і була вільною.

Вищевказане в сукупності свідчить про те, що наявними в матеріалах справи доказами не доведено факту самовільного зайняття земельної ділянки площею 31,2551га яка перебувала під паром і безпідставно була врахована як самовільно зайнята при розрахунку розміру шкоди.

З врахуванням викладеного, позовні вимоги прокурора щодо стягнення з відповідача шкоди, з урахуванням площі земельної ділянки, яка була вільною (під паром) є необґрунтованими.

Факт самовільного зайняття земельної ділянки площею 37 га підтверджується матеріалами справи, в тому числі і сплатою орендної плати за самовільно зайняту земельну ділянку.

Виходячи з вищевикладеного позовні вимоги прокурора підлягають частковому задоволенню в частині стягнення за самовільно зайняту земельну ділянку площею 37 га під посівом гречки на суму 27328,42 грн.

Розмір шкоди, про стягнення якої заявлено у позові, розраховано на підставі Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 25.07.2007 р. № 963.

Так, в матеріалах справи наявний розрахунок розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки (за межами населеного пункту) на території Олександрівської сільської ради площею 37 га під посівом гречки на суму 27328,42 грн.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідач належними та допустимими засобами доказування не спростував викладені в позовній заяві обставини, тому його заперечення не можуть бути прийняті судом до уваги.

Згідно з ч. 3 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Сільськогосподарського (фермерського) господарства "Урожай" (15300, Чернігівська область, м. Корюківка, вул. Галини Костюк, 22, п/р 1 в ПАТ "Полікомбанк" м. Корюківка, МФО 353100, код 32230925) в дохід державного бюджету (р/р 0235, одержувач УК у Корюківському районі/Корюківський район/24062200; ; МФО 853952) 27328,42 грн. шкоди, завданої самовільним зайняттям земельної ділянки.

3.В решті позову відмовити.

4.Стягнути з Сільськогосподарського (фермерського) господарства "Урожай" (15300, Чернігівська область, м. Корюківка, вул. Галини Костюк, 22, п/р 1 в ПАТ "Полікомбанк" м. Корюківка, МФО 353100, код 32230925) до державного бюджету (рах. № 3002, отримувач - УК у м. Чернігові /м. Чернігів/ 22030001, код ЄДРПОУ - 38054398, Банк - ГУДКСУ у Чернігівській області, МФО 853592) 1218, 00 грн. судового збору.

5.Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя В.М.Репех

Повний текст рішення підписано 15.09.2015

Суддя В.М.Репех