КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" вересня 2015 р. Справа№ 910/6586/15-г

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Зеленіна В.О.

суддів: Шевченка Е.О.

Ткаченка Б.О.

при секретарі Волуйко Т.В.

представники сторін:

позивача: Долбілкін Д.Є. за довіреністю від 20.04.15 № 200415-01/с;

відповідача: Губенко І.В. за довіреністю від 30.07.15 № 27п-ЮР;

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ХДІ страхування"

на рішення господарського суду міста Києва від 13.05.2015

у справі № 910/6586/15-г (головуючий суддя: Балац С.В.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування"

до Публічного акціонерного товариства "ХДІ страхування"

про стягнення 5906 грн. 29 коп.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 13.05.2015 у справі № 910/6586/15-г позов задоволено повністю, стягнуто з відповідача на користь позивача страхове відшкодування в сумі 5.906 грн. 29 коп., витрати по сплаті судового збору в сумі 1.827 грн. 00 коп.

Не погоджуючись із вказаним рішенням Публічне акціонерне товариство "ХДІ страхування" звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу у позові повністю.

Скарга мотивована неправильним застосуванням господарським судом міста Києва положень ст.9 Закону України "Про страхування", ст.22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності", що призвело до прийняття необґрунтованого та незаконного рішення.

Відповідно до автоматизованого розподілу справ між суддями апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ХДІ страхування" передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі головуючого судді: Зеленіна В.О., суддів: Синиці О.Ф., Шевченка Е.О.

Розпорядженням Секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 04.08.2015р., у зв'язку з перебуванням судді Синиці О.Ф. у відпустці сформовано для розгляду апеляційної скарги у справі № 910/6586/15-г колегію суддів у складі: головуючий суддя: Зеленін В.О., судді: Ткаченко Б.О., Шевченко Е.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 05.08.2015 колегією суддів у зазначеному складі апеляційну скаргу прийнято до провадження. Розгляд справи призначено на 14.09.2015.

14.09.2015 в судовому засіданні представник відповідача підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким у позові відмовити. Представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів встановила наступне.

04.08.2014 між позивачем - приватним акціонерним товариством "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ", як страховиком, та гр. ОСОБА_4,як страхувальником, укладено договір добровільного страхування наземного транспорту від 04.08.2014 № 697/14-Тз/К/03 (далі - Договір добровільного страхування).

Відповідно до Договору добровільного страхування позивач застрахував майнові інтереси страхувальника, які пов'язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме "MITSUBISHI LANCER" із державним номерним знаком НОМЕР_1 (далі - застрахований ТЗ). Страхова сума - 156 000 грн., франшиза 780 грн.

Згідно з п.27.11 Договору добровільного страхування при пошкодженні ТЗ розмір страхового відшкодування дорівнює розміру збитків, визначених в кошторисі збитків, за вирахуванням встановленої в розділі 12 Договору франшизи по відповідному ризику, але не більше страхової суми.

10.10.2014 по вулиці О. Теліги у місті Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого ТЗ та транспортного засобу "MITSUBISHI PAJERO" із державним знаком НОМЕР_2, яким керував гр. ОСОБА_5 Факт ДТП підтверджується відомостями про дорожньо-транспортну пригоду № 9447746.

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва у справі № 761/30582/14 (провадження № 3/761/6305/2014) встановлено, що ДТП трапилось внаслідок порушень Правил подорожнього руху України водієм гр. ОСОБА_5 (далі - винна особа) у зв'язку з чим, вказану фізичну особу притягнуто до адміністративної відповідальності, на підставі ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом стягнення штрафу в сумі 340,00 грн.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди застрахований ТЗ отримав механічні пошкодження, у зв'язку із чим страхувальник звернувся до страховика (позивача) із заявою на виплату страхового відшкодування.

Згідно рахунку-фактури від 17.10.2014 № 12017/00009198, виставленого позивачеві товариством з обмеженою відповідальністю "НІКО-УКРАЇНА", загальна вартість відновлюваного ремонту застрахованого ТЗ складає 29401,07 грн.

За замовленням позивача, приватним підприємцем ОСОБА_6, якій має вищу технічну освіту, кваліфікацію судового експерта-автотоварознавця, складено висновок експертного автотоварознавчого дослідження від 20.10.2014 № 615/14, згідно з яким вартість матеріального збитку, застрахованого ТЗ з складає 31242,53 грн.

Позивач на підставі Договору добровільного страхування, заяви страхувальника, страхового акту від 29.10.2014 № 697/14-Тз/К/03-1-1 та висновку експертного автотоварознавчого дослідження від 20.10.2014 № 615/14 здійснив виплату страхового відшкодування в сумі 28.621,07 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 30.10.2014 № 24469, засвідчена копія якого наявна в матеріалах справи.

Відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), до позивача перейшло право вимоги страхового відшкодування, виплаченого страхувальникові на підставі Договору добровільного страхування.

Згідно інформації, наданої Моторним (транспортним) страховим бюро України, транспортний засіб - "MITSUBISHI PAJERO" із державним знаком НОМЕР_2, яким керувала винна особа, станом на момент настання ДТП, забезпечено відповідачем - публічним акціонерним товариством "ХДІ СТРАХУВАННЯ", як страховиком обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, що підтверджується Страховим полісом серії АС № 9726427 (далі - Договір обов'язкового страхування). Відповідно до Договору обов'язкового страхування, ліміт за шкоду заподіяну майну становить 50000,00 грн., а франшиза - 1000,00 грн.

Тому, позивач, з метою реалізації свого права 05.12.2014 звернувся до відповідача з претензією, в якій виклав вимогу про відшкодування виплаченого страхового відшкодування в сумі 28621,07 грн. (29401,07 грн. вартості ремонту - 780 грн. франшизи).

Відповідач вказану претензію позивача виконав частково та здійснив виплату страхового відшкодування в сумі 21714,78 грн.

Пояснюючи часткову виплату відповідач посилається на те, що за Договором добровільного страхування страхова сума становить 156 000 грн., однак згідно висновку автотоварознавчого дослідження ринкова вартість застрахованого ТЗ - "MITSUBISHI LANCER" станом на день дорожньо-транспортної пригоди становить 196 563,04 грн., тому встановлена вартість відновлювального ремонту, із застосуванням коефіцієнту пропорційності (який становить 0,79) складає 21714,78 грн.

У зв'язку із викладеним позивач звернувся до господарського суду за захистом свого порушеного права та охоронюваного законом інтересу шляхом стягнення з відповідача страхового відшкодування в сумі 5906,29 грн.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив того, що відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до позивача перейшло право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Також суд обґрунтовано прийшов до висновку про те, що відповідно до п. 22.1. ст. 22 та ст. 29 "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" відповідач зобов'язаний сплатити позивачу недоплачену суму збитків.

Київський апеляційний господарський суд погоджується з даними висновками суду першої інстанції, вважає їх обґрунтованими та такими, що відповідають фактичним обставинам справи, оскільки Законами України "Про страхування" та "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не передбачено зобов'язання страховика за договором добровільного страхування визначати розмір страхового відшкодування тільки в розмірі суми, встановленої звітом про оцінку транспортного засобу, оскільки цей звіт є попереднім оціночним документом, що визначає можливу, але не остаточну суму, необхідну для відновлення транспортного засобу. Сплата позивачем вартості відновлюваного ремонту застрахованого ТЗ в сумі 29401,07 грн. відповідає умовам укладеного ним Договору добровільного страхування і нормам чинного законодавства, тому позивач мав право вимагати сплати суми вказаної виплати (за відрахуванням франшизи) з відповідача в порядку регресу.

Відповідно до частин 3, 4 ст.82 ГПК України при виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постановах, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 111-16 цього Кодексу. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Верховний Суд України надавав висновки щодо порядку застосування Законів України "Про страхування" та "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при стягненні в порядку регресу виплат за договорами добровільного страхування, зокрема у постанові від 15.04.2015 у справі № 910/7163/14 (3-50гс), які враховані Київським апеляційним господарським судом при розгляді апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України встановлено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно статті 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дав належну оцінку обставинам справи і прийшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Таким чином, наведене вище та докази, які містяться в матеріалах справи, спростовують доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі.

За таких обставин висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення господарського суду міста Києва від 13.05.2015 у справі № 910/6586/15-г відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ХДІ страхування" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 13.05.2015 у справі № 910/6586/15-г - без змін.

2. Матеріали справи № 910/6586/15-г повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя В.О. Зеленін

Судді Е.О. Шевченко

Б.О. Ткаченко