донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

02.09.2015 справа №922/3008/15

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:Скакуна О.А.
суддівКолядко Т.М., Черноти Л.Ф.
за участю представників сторін
від позивача:Кожевнікова С.А., за дов. №б/н від 05.06.2015
від відповідача:Деріглазова М.О., за дов. №08-09-207/СД від 06.03.2015
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Луганського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, м.Сєвєродонецьк Луганської області
на рішення господарського судуЛуганської області
від23.06.2015
у справі№922/3008/15 (суддя Фонова О.С.)
за позовомДочірнього підприємства "Клінічний санаторій "Курорт Березівські мінеральні води" Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця", с. Березівське Дергачівського району Харківської області
до Луганського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, м.Сєвєродонецьк Луганської області
простягнення 1 158 948, 00 грн.
Дочірнє підприємство "Клінічний санаторій "Курорт Березівські мінеральні води" Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця", с. Березівське Дергачівського району Харківської області (далі по тексту - ДП "Клінічний санаторій "Курорт Березівські мінеральні води") звернулось до господарського суду Луганської області з позовом про стягнення з Луганського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, м. Сєвєродонецьк Луганської області (далі по тексту - Луганське обласне відділення ФССТВП) суми заборгованості у розмірі 1 158 948, 00 грн.

Рішенням господарського суду Луганської області від 23.06.2015 позовні вимоги задоволено у повному обсязі.

Відповідач не погодившись з прийнятим рішенням подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення господарського суду скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Зокрема, заявник апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції були порушені норми матеріального та процесуального права, а також неповно з'ясовані обставини, які мають значення для справи. До того ж, апелянт зазначає про неправомірність стягнення з останнього судового збору, оскільки це суперечить діючому законодавству України.

У судовому засіданні 02.09.2015 представник Позивача в своїх поясненнях наголосив на тому, що рішення суду вважає законним та обґрунтованим, однак зазначив що судом першої інстанції неправомірно стягнуто з Відповідача суму судового збору.

Представник Відповідача висловився на підтримку своїх доводів викладених в апеляційній скарзі та просить скасувати рішення господарського суду Луганської області по даній справі.

Відповідно до статті 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів апеляційної інстанції вважає що рішення господарського суду Запорізької області було прийнято при не повному з'ясуванні усіх обставин справи, а тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :

Між ДП "Клінічний санаторій "Курорт Березівські мінеральні води" (Виконавець) та Луганське обласне відділення ФССТВП (Замовник) 24.04.2014 був укладений Договір №33/2 про закупівлю послуг за державні кошти (Договір, а.с. 11-13), відповідно до якого Виконавець зобов'язується надати протягом строку його дії якісні послуги лікувальних закладів (путівки на дитяче оздоровлення санаторного типу) зі здійсненням навчального процесу, а Замовник - прийняти та оплатити їх вартість (п. 1.1).

Як зазначено у п. 1.2 Додаткової угоди №39 (а.с. 16) послуги за Договором надаються Виконавцем на підставі путівок на дитяче оздоровлення санаторного типу (далі - путівка) у кількості 800 шт. за ціною 5 292, 00 грн. за одну путівку.

Відповідно до п. 4.1 Договору передбачено що, розрахунки проводяться шляхом оплати Замовником вартості послуг Виконавця в безготівковій формі після отримання документів, зазначених у п. 5.2. цього Договору. Безпосередньо п. 5.2 Договору передбачено, що Виконавець за власний рахунок відправляє Замовнику путівки не пізніше ніж за 15 календарних днів до початку строку їх дії. Одночасно Виконавець направляє Замовнику рахунок на оплату вартості послуг та накладну.

Як вбачається з матеріалів справи та не оспорюються сторонами - Відповідач не повністю сплатив Позивачу вартість послуг наданих лікувальним закладом (за 275 путівок) отриманих в період з 09.06.2014 по 27.09.2014 від ДП "Клінічний санаторій "Курорт Березівські мінеральні води" на загальну суму 1 455 300, 00 грн., як того передбачали умови Договору, а тому за Відповідачем виникла заборгованість у розмірі 1 158 948, 00 грн. Також Позивач тричі звертався до Відповідача з вимогами про сплату суми боргу, однак, дані вимоги залишилися без відповіді.

В обґрунтування вищенаведеного Позивач надає належним чином засвідчені копії актів здачі - прийняття надання послуг (а.с. 17-21), за період з липня по вересень 2014 та інші документи і докази, які підтверджують суму заборгованості та містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених ГК України, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов, що передбачені договором, вимогами ЦК України, тощо.

Ст. 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Вищевказаний Договір за своєю правовою природою є договором на надання послуг. Статтею 901 ЦК України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Також ч. 1 ст. 903 ЦК України передбачено, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Отже судом першої інстанції було встановлено, що відповідно до укладеного між сторонами Договору Позивач надав Відповідачу послуги на загальну суму 1 455 300, 00 грн., що підтверджується відповідними видатковими накладними, засвідчені копії яких додані до матеріалів справи та з чим погоджується судова колегія апеляційної інстанції.

Також п.п. 4.1 та 5.2 Договору передбачено що, розрахунки проводяться шляхом оплати Замовником вартості послуг Виконавця в безготівковій формі після отримання путівок, рахунку на оплату вартості послуг та накладних. Таким чином Відповідач згідно платіжного доручення №3599 від 06.06.2014 частково сплатив надані йому послуги в сумі 296 352, 00 грн.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів вважає обґрунтованим рішення місцевого суду в частині стягнення суми заборгованості, оскільки у зв'язку з порушенням строків оплати, передбачених Договором, у Відповідача виник борг у розмірі 1 158 948, 00 грн., який підтверджується матеріалами справи та підлягає стягненню з Відповідача.

Втім, судова колегія не погоджується з висновками суду першої інстанції відносно стягнення з Відповідача на користь Позивача понесених останнім витрат по сплаті судового збору у сумі 23 178, 96 грн. з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 44 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначається Законом України «Про судовий збір» в редакції Закону від 28.03.2015.

Також ст. 5 зазначає перелік осіб які звільнені від сплати судового збору. Так відповідно до п. 18 ст. 5 цього Закону від сплати судового збору звільняється Пенсійний фонд України та його органи; органи Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, Фонду соціального страхування України, Фонду соціального захисту інвалідів і його відділення.

28.12.2014 було прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування загальнообов'язкового державного соціального страхування та легалізації фонду оплати праці» №77, яким у новій редакції викладено Закон України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування». Зокрема, цим законом визначено об'єднати Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві, створивши натомість Фонд соціального страхування України.

З урахуванням викладеного судова колегія вважає, що місцевим судом було помилково стягнуто з Відповідача витрати по оплаті судового збору у сумі 23 178, 96 грн. та скасовує рішення суду першої інстанції в цій частині.

Що стосується інших доводів викладених в апеляційній скарзі, які на думку апелянта є підставою для скасування оскаржуваного рішення, то вони апеляційним судом до уваги не приймаються, оскільки спростовуються вищевикладеним та матеріалами справи.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення частковому скасуванню по вищевикладеним мотивам.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 102, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Луганського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, м. Сєвєродонецьк Луганської області на рішення господарського суду Луганської області від 23.06.2015 у справі №922/3008/15 - задовольнити частково.

Рішення господарського суду Луганської області від 23.06.2015 у справі №922/3008/15 - скасувати частково в частині стягнення судового збору у сумі 23 178 грн. 96 коп. з Луганського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, м.Сєвєродонецьк Луганської області пр-т. Радянський, 17, ідентифікаційний код 21785643, на користь Дочірнього підприємства "Клінічний санаторій "Курорт Березівські мінеральні води" Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця", с. Березівське Дергачівського району Харківської області, ідентифікаційний код 0248432.

В іншій частині рішення господарського суду Луганської області від 23.06.2015 по справі №922/3008/15 - залишити без змін.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий О.А. Скакун

Судді: Т.М. Колядко

Л.Ф. Чернота

Надр. 5 прим.:

1 - у справу;

1 - позивачу;

1 - відповідачу;

1 - ДАГС;

1 - ГСЛО.