РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.09.2015Справа №910/16228/15
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватна колекція історії туалету»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Адвертайзінг ЛТД»

про стягнення 28425,60 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Представники сторін:

від позивача - Симоненко О.Л. (представник за довіреністю);

від відповідача - не з'явилися.

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватна колекція історії туалету» (далі - Позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Адвертайзінг ЛТД» (далі - Відповідач) про стягнення, з урахуванням прийнятої судом в порядку ст.ст. 22, 55 ГПК України заяви про зменшення позовних вимог від 02.09.2015, 28425,60 грн. заборгованості за Договором підряду № 6 від 15.05.2015 у зв'язку з неналежним виконанням Відповідачем своїх зобов'язань за вказаним договором.

Відзиву на позов Відповідач не подав, у судові засідання представників не направив, хоча судом були вчинені всі дії щодо належного повідомлення Відповідача про призначення справи до розгляду в засіданнях суду, про час і місце їх проведення, оскільки ухвали суду надсилалися на адресу місцезнаходження Відповідача згідно відомостей, які містяться у ЄДРЮО та ФОП та у матеріалах справи, тому будь-які несприятливі наслідки ненаправлення повноважних представників покладаються на Відповідача відповідно.

Судом враховано, що відповідно до пункту 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Явка представників сторін у засідання обов'язковою не визнавалась, і перед судом не доведено обставин, які б перешкоджали чи не дозволяли розглянути спір у даному судовому засіданні. Отже, суд дійшов висновку про відсутність встановлених ст. 77 ГПК України підстав для відкладення розгляду справи та відповідно до статті 75 ГПК України, здійснює розгляд справи за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника Позивача, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивачем, як суб'єктом господарювання, було сплановано виконання ремонтних робіт та укладено Договір підряду № 6 від 15.05.2015 з ТОВ «БЦ БЛ «Башта №5».

З метою здійснення цих робіт на підставі листа підрядника (№ 89/1 від 20.05.2015) Позивачем було прийнято рішення про закупівлю матеріалів та оплачено виставлений Відповідачем рахунок № 154 від 20.05.2015 (сітка арматурна) на суму 28425,60 грн., що підтверджується залученою до справи випискою Укрсоцбанку по рахунку Позивача.

Вищеописаний рахунок містить номенклатуру (асортимент) товару, кількість та ціну, підпис представника Відповідача, скріплений його печаткою. Натомість виписка про рух коштів в оплату згаданого рахунку містить відомості про суму та підстави перерахування Позивачем коштів, та штамп банку про проведення платежів відповідно.

Отже, у відповідності з ч. 1 ст. 181 та ч. 2 ст. 265 ГК України, враховуючи пояснення представника Позивача, що договір поставки (купівлі-продажу) у формі єдиного документу між сторонами не укладався, судом встановлено, що між сторонами був укладений договір поставки у спрощений спосіб шляхом надання пропозиції товару та її прийняти, та зустрічного прийняття передплати.

На підставі оплаченого Позивачем рахунку Відповідачем мала бути здійснена поставка товару згідно виписаного ним рахунку. Однак поставка здійснена не була у повному обсязі. Матеріали справи не містять доказів протилежного.

Як убачається з залученого до матеріалів справи рахунку та листування між сторонами, строків поставки товару погоджено не було, тому листи Позивача якими він вимагав Відповідача повернути кошти судом до уваги не приймаються, оскільки строків поставки товару вони не встановлювали, а відтак право Позивача вимагати повернення передплати на момент звернення з такими листами-претензіями у нього ще не виникло.

Натомість судом приймається як належний доказ по справі направлений Відповідачу лист № 38 від 15.07.2015, яким Позивач на підставі ст. 530 ЦК України вимагав у Відповідача здійснити поставку товару в строк до 21.07.2015, а у разі не поставки - повернути передплату.

У встановлений Позивачем строк поставка товару Відповідачем здійснена на була, і так само не була повернута передплата.

Наявність у Відповідача заборгованості в розмірі 28425,60 грн., яка залишається непогашеною на даний час, Позивачем належним чином відповідно до ст.ст. 525, 526, 530, 693 ЦК України та ст. 193 ГК України доведена, документально підтверджена і Відповідачем не спростована.

Розрахунок заборгованості судом перевірено та визнано обґрунтованим і арифметично правильним; її розмір є доведеним залученими Позивачем до справи вищеописаними доказами, а також відсутністю їх спростування з боку Відповідача.

У п. 1.7-1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року N 14 викладено правову позицію, та вказано, що питання, чи мало місце пред'явлення кредитором боржникові вимоги про оплату, вирішується не під час прийняття судом позовної заяви, а виключно в процесі вирішення ним спору по суті. Коли господарським судом буде з'ясовано, що таку вимогу пред'явлено після початку розгляду ним справи зі спору, пов'язаного зі стягненням заборгованості, то відповідний позов може бути задоволений, якщо строк виконання грошового зобов'язання настав до прийняття рішення по суті справи.

З огляду на наведене, оскільки строк виконання Відповідачем грошового зобов'язання настав до прийняття рішення по суті справи, позовні вимоги про стягнення 28425,60 грн. заборгованості визнаються судом обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Отже, позовні вимоги визнаються судом обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Судовий збір за ст. 49 ГПК України покладається на Відповідача.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32-34, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Адвертайзінг ЛТД» (м. Київ, вул. Мечникова, 6; ідентифікаційний код 38811830) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватна колекція історії туалету» (м. Київ, вул. Рибальська, 22, літ. А'; ідентифікаційний код 38149636) 28425 (двадцять вісім тисяч чотириста двадцять п'ять) грн. 60 коп. заборгованості, а також 1827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 11.09.2015

Суддя Сташків Р.Б.