УХВАЛА

16.09.2015Справа № 910/3426/14
За скаргою Публічного акціонерного товариства "Уманьавтодор" на постанову про арешт коштів боржника від 07.07.2015 та постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 07.07.2015

За позовом Публічного акціонерного товариства "Уманьавтодор"

До Публічного акціонерного товариства "Мостобуд"

Про стягнення 12 378 904,83 грн.

Суддя Лиськов М.О.

Представники сторін:

від позивача скаржника: ЛещенкоН.С. (дов. №13/15 від 1003.015)

від відповідача: не з'явився

від ДВС: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

03.03.2014 Публічне акціонерне товариство "Уманьавтодор" (надалі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Мостобуд" (надалі - відповідач) про стягнення 12 378 904,83 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання в частині виконання підрядних робіт, відповідно до договору № 1 про закупівлю робіт з будівництва автотранспортної магістралі через р. Дніпро в м. Запоріжжя за державні кошти від 22.03.2013 внаслідок чого у відповідача перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 12 378 904,83 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.03.2014 року прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження по справі № 910/3426/13, розгляд справи призначено на 26.03.2014.

14.04.2015 винесено рішення у справі № 910/3426/14, яким позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

12.01.2015 на виконання Постанови Київського апеляційного Господарського суду Господарським судом міста Києва було винесено наказ.

28.08.2015 надійшла скарга Публічного акціонерного товариства "Уманьавтодор" на постанову про арешт коштів боржника від 07.07.2015 та постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 07.07.2015.

Представник позивача з'явився та надав пояснення по справі.

Представники відповідача та ДВС в судове засідання не з'явились, витребувані ухвалою суду документи не надіслали, причин не явки суд не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи, були належним чином повідомлений.

16.09.2015 ухвалою суду розгляд скарги відкладено на 16.09.2015.

Представник позивача з'явився та надав пояснення по справі.

Представники ДВС в судове засідання не з'явились, витребувані ухвалою суду документи не надіслали, причин не явки суд не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи, були належним чином повідомлений.

Представник відповідача, в судове засідання не з'явився, однак через канцелярію суду подав клопотання про розгляд справи без його участі.

Судом встановлено, що 02.07.2015 заступником начальника Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції Медяним В.Г. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 47981151 за наказом Господарського суду м. Києва, виданим 12.01.2015 у справі № 910/3426/14.

07.07.2015 заступником начальника Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції Медяним В.Г. була винесена постанова про арешт коштів боржника, а також постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

З матеріалів справи вбачається, постанова про відкриття виконавчого провадження № 47981151, винесена 02.07.2015 , не направлялась державним виконавцем боржнику в порядку, передбаченому чинним законодавством.

Розглянувши матеріали скарги суд вважає її такої що підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Згідно з ч. 5 ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувану та боржникові.

Згідно ч. 1 ст. 31 Закону України "Про виконавче провадження" копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувану відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Згідно п. 4.1.1. Інструкції з проведення виконавчих дій, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 15.12.1999 р. №74/5державний виконавець, починаючи виконувати рішення, повинен пересвідчитись, чи отримана боржником копія постанови про відкриття виконавчого провадження і чи здійснені ним дії, спрямовані на добровільне виконання рішення у встановлений постановко строк.

В порушення законодавчих вимог державним виконавцем не було повідомлено боржника про відкриття виконавчого провадження, і таким чином, позбавлено можливості боржника добровільно виконати рішення суду та уникнути передчасного винесення оскаржуваних постанов про арешт коштів та арешт майна.

Згідно з ч.2 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження виноситься державним виконавцем не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення (якщо така постанова не виносилася під час відкриття виконавчого провадження) та не пізніше наступного робочого дня із дня виявлення майна.

В порушення норм Закону, державний виконавець, не надіславши постанову про відкриття виконавчого провадження боржнику та не дочекавшись дотримання строку, встановленого для добровільного виконання, вирішив застосувати відносно боржника заходи примусового виконання: арешт коштів боржника, а також арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, прийнявши відповідні постанови 07.07.2015, тобто ще до закінчення строку для добровільного виконання, встановленого у постанові про відкриття виконавчого провадження до 09.07.2015.

Із матеріалів справи вбачається, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 02.07.2015, постанова про арешт коштів боржника від 07.07.2015, а також постанова про арешт майна 07.07.2015 надійшла на адресу боржника 19.08.2015., що підтверджується штампом вхідної кореспонденції ПАТ «Уманьавтодор» та даними журналу вхідної кореспонденції.

Відповідно до ст. 82 Закону України "Про виконавче провадження", рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені боржником виключно в судовому порядку.

Згідно ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена. За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачеві, боржникові та органові виконання судових рішень.

Відповідно до п. 9.13 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 року № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

За таких обставин суд дійшов висновку про необхідність задоволення скарги Публічного акціонерного товариства "Уманьавтодор" на постанову про арешт коштів боржника від 07.07.2015 та постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 07.07.2015.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись, ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Публічного акціонерного товариства "Уманьавтодор" на постанову про арешт коштів боржника від 07.07.2015 та постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 07.07.2015 - задовольнити.

2. Визнати незаконними дії заступника начальника Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції Медяного В.Г. щодо накладення арешту на кошти, що містяться на всіх рахунках боржника та накладення арешту на все майно, що належить боржнику,

3. Постанову про арешт коштів боржника від 07.07.2015 та постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 07.07.2015 у виконавчому провадженні №47981151, винесені заступником начальника Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції Медяним В.Г. визнати недійсними.

Ухвала може бути оскаржена в порядку, передбаченому ст. 106 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя М.О. Лиськов