ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" вересня 2015 р. Справа № 926/945/15

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії

головуючого-судді Кравчук Н. М.

суддів Кордюк Г.Т.

Якімець Г.Г.

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "ОФСЕТДРУК" (надалі ТзОВ "ОФСЕТДРУК"), б/н від 17.07.2015р. (вх. № ЛАГС 01-05/3359/15 від 23.07.2015р.)

на рішення господарського суду Чернівецької області від 09.07.2015р.

у справі № 926/945/15

за позовом: публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії акціонерного товариства "Укрексімбанк" в місті Чернівці (надалі ПАТ Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії АТ "Укрексімбанк" в місті Чернівці), м. Київ

до відповідача: ТзОВ "ОФСЕТДРУК", м. Чернівці

про стягнення заборгованості в сумі 273 533,90 грн.

за участю представників:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

Заяв про відвід суддів та клопотань про здійснення технічної фіксації судового процесу від сторін не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Чернівецької області від 09.07.2015р. у справі № 926/945/15 (суддя Швець М.В.) зменшені позовні вимоги ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" задоволено. Стягнуто з активів ТзОВ "ОФСЕТДРУК" на користь ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" - заборгованість у сумі 260 757,27 грн., у т.ч.: прострочена заборгованість за основним боргом - 136 617,72 грн., 18 760 грн. - штраф, 43 495,50 грн. - пеня, 1 976,92 грн. - 3% річних, 59907,13 грн. - інфляційні втрати. Стягнуто з ТзОВ "ОФСЕТДРУК" судовий збір в сумі 5 215,15 грн. Повернуто ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" частину судового збору в сумі 255,53 грн., сплаченого за платіжним дорученням № 5839 від 08.06.2015р., у зв'язку із зменшенням розміру позовних вимог.

Приймаючи рішення, місцевий господарський суд виходив з того, що сума заборгованості підтверджується матеріалами справи, зменшені позовні вимоги є підставними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ТзОВ "ОФСЕТДРУК" подало апеляційну скаргу, в якій вказує, що судом першої інстанції було порушено норми процесуального та матеріального права, рішення прийняте з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, просить його скасувати, прийняти нове, яким в позові відмовити повністю. Зокрема, скаржник зазначає, що за період з 29.12.2014р. до моменту подання апеляційної скарги ТзОВ "ОФСЕТДРУК" на виконання умов кредитного договору сплачено 129 867,4 грн. основного боргу та систематично сплачуються штрафи та пеня. Крім того, скаржник вказує, що у розрахунку, зазначеному у позовній заяві, дні прострочення платежів та суми пені за прострочені періоди не відповідають дійсності та є не зрозумілою. для відповідача.

Згідно протоколу про автоматичний розподіл справ між суддями від 23.07.2015р. дану справу розподілено до розгляду судді-доповідачу Кравчук Н.М., склад колегії сформований з суддів: Кравчук Н.М. - головуючий суддя, Гнатюк Г.М. та Мирутенко О.Л.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 27.07.2015р. прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено її до розгляду на 20.08.2015р.

Розпорядженням в.о. голови Львівського апеляційного господарського суду від 17.08.2015р., у зв'язку з перебуванням у відпустці судді Мирутенка О.Л. в склад колегії суддів замість судді Мирутенка О.Л. введено суддю Якімець Г.Г.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 20.08.2015р. розгляд апеляційної скарги відкладено на 03.09.2015р.

Ухвалою суду від 03.09.2015р. розгляд апеляційної скарги відкладено на 15.09.2015р.

У зв'язку з перебуванням судді Гнатюк Г.М. у відпустці, розпорядженням голови Львівського апеляційного господарського суду від 15.09.2015р. внесено зміни у склад колегії суддів по розгляду справи № 926/945/15, замість судді Гнатюк Г.М. введено суддю Кордюк Г.Т.

Розглянувши апеляційну скаргу, заперечення на апеляційну скаргу та матеріали справи, Львівський апеляційний господарський суд встановив наступне.

27.12.2013р. між ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" (банк) та ТзОВ "ОФСЕТДРУК" (позичальник) було укладено кредитний договір № 71113V5 з додатками, відповідно до умов якого банк надає позичальнику овердрафт (грошові кошти (кредит), які банк надає для фінансування витрат позичальника по оплаті платіжних документів понад залишок коштів на його поточному рахунку відкритому в банку на умовах, визначених кредитним договором), а позичальник зобов'язується повернути овердрафт та сплатити проценти за овердрафтом, комісії та платежі на умовах цього договору (а.с. 15-27).

Відповідно до п.2.3 договору, ліміт овердрафту становить 400000 грн. Ліміт овердрафту протягом дії договору може бути змінений банком, в порядку, передбаченому цим договором. Позичальник може користуватися овердрафтом після виконання усіх умов для отримання овердрафту, визначених договором, по 26.12.2014р. (включно).

Кінцевий термін погашення овердрафту позичальником: 26.12.2014р. (п.2.4 договору).

Згідно з п.2.5 даного договору позичальник сплачує банку проценти за овердрафтом, комісію за надання кредиту овердрафт, комісію за управління кредитом та інші комісії/плати у розмірах та на умовах цього договору.

Пунктом 3.1.2 договору № 71113V5 від 27.12.2013р. встановлено, що розмір процентної ставки за овердрафтом становить 21% річних. Проценти за овердрафт нараховуються протягом усього строку користування овердрафтом за залишок основного боргу на кінець календарного дня за кожний день користування овердрафтом на основі банківського року.

У відповідності до п. 3.2.1.1 кредитного договору розмір ставки комісії за управління кредитом становить 0,1% (щомісячно) від ліміту овердрафту.

Комісія за управління кредитом нараховується починаючи з дати набуття чинності цим договором і закінчуючи датою повного виконання зобов'язання з погашення овердрафту (включно), але не більше 90 днів з дати повного погашення овердрафту, визначеної у даному договорі.

Згідно з п.9.1.1 договору № 71113V5 банк зобов'язаний надавати позичальнику овердрафт на умовах даного договору. У разі прострочення позичальником строків/термінів сплати основного боргу письмово повідомляти позичальника про номер рахунку простроченої заборгованості за основним боргом (п.9.1.5 договору)

Позичальник зобов'язується використовувати кредитні кошти виключно для цілей, передбачених договором. Своєчасно та у повному обсязі погашати банку овердрафт, сплачувати проценти за кредитом, комісії та інші платежі за цим договором (п.п. 9.2.1, 9.2.2 договору). Підтримувати оборотність овердрафту на рівні не більше 30 календарних днів (п. 9.2.20.3 договору).

Пунктом .10.1 договору встановлено, що сторони несуть передбачену чинним законодавством України та цим договором відповідальність за невиконання/неналежне виконання своїх зобов'язань за даним договором, у тому числі за збитки, завдані одна одній таким невиконанням чи неналежним виконанням.

У випадку невиконання (несвоєчасного виконання) позичальником будь-яких грошових зобов'язань, визначених договором, позичальник сплачує банку пеню, що нараховується на суму невиконаних (неналежним чином виконаних) зобов'язань з розрахунку фактичної кількості прострочених днів у розмірі подвійної облікової ставки НБ України, що діяла в період, за який сплачується пеня, за кожен день прострочення, включаючи день виконання відповідних грошових зобов'язань (п.10.2 Договору).

Згідно з п.10.3 договору за невиконання позичальником зобов'язань, щодо підтримання показника оборотності овердрафту на рівні визначеному у підпункті 9.2.20.3. позичальник сплачує штрафну санкцію у розмірі 2000,00 грн. за кожен факт порушення виконання зобов'язання.

Відповідно до п.п. 14.1.1, 14.1.2 кредитного договору № 71113V5, він набуває чинності з дати його підписання повноважними представниками обох сторін та скріплення відбитками печаток сторін та діє до 28.12.2014р. У разі, якщо у вищевказаний термін, зобов'язання за цим договором не будуть виконані, договір залишається чинним до дати повного виконання сторонами зобов'язання за цим договором.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач на виконання умов кредитного договору надав відповідачу кредитні кошти в розмірі 395 000 грн., що підтверджується банківською випискою по рахунку від 27.12.2013 року та копіями платіжних доручень №2 від 27.12.2013р на суму 140000 грн., №3 від 27.12.2013р на суму 95000 грн. та заявою на видачу готівки № 4059176 від 27.12.2013р. на суму 160000 грн. (а.с. 77-80).

Проте, відповідач взяті на себе зобов'язання щодо повернення кредитних коштів виконав не в повному обсязі, що спричинило виникненню заборгованості за кредитом станом на момент звернення з позовом до суду в сумі 149 394,35грн.

У зв'язку з невиконанням відповідачем зобов'язань щодо повернення отриманих сум кредиту банк неодноразово направляв йому повідомлення про закінчення строку дії договору та необхідність погасити прострочену заборгованість в повному обсязі (лист №071-18/2005р. від 30.12.2014р., лист № 071-18/135 від 26.01.2015р., лист №071-18/240 від 02.02.2015р., лист №071-18/471 від 02.03.2015р., вимога №071-18/735 від 06.04.2015р., лист № 071-18/860 від 23.04.2015р., вимога №071-18/1018 від 20.05.2015р.), в яких було запропоновано виконати зобов'язання щодо погашення суми заборгованості в добровільному порядку, проте останній на вимоги позивача не реагував (а.с. 28-40)

Враховуючи, що відповідач свої зобов'язання згідно умов договору не виконав, позивач звернувся до господарського суду з позовом про стягнення заборгованості в сумі 273 533,90 грн., з яких 149 394,35 грн. - прострочена заборгованість за основним боргом, 18 760 грн. - штраф, 43 495,50 грн. - пеня, 1 976,92 - 3% річних, 59 907,13 грн. - інфляційні втрати.

В процесі розгляду справи місцевим господарським судом, позивач подав заяву про зменшення позовних вимог, у якій просить стягнути з відповідача прострочену заборгованість за основним боргом в сумі 136 617,72 грн., у зв'язку з частковою оплатою відповідачем боргу, що підтверджується меморіальним ордером № 6465 від 15.06.2015р. на 2 870,00 грн., меморіальним ордером № 6819 від 25.06.2015р. на 5 000,00 грн., меморіальним ордером № 6728 від 07.07.2015р. на 4 906,63 грн. (а.с. 90-92). В іншій частині позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Таким чином, нова ціна позову складає 260 757,27 грн., у т.ч.: прострочена заборгованість за основним боргом - 136 617,72 грн., 18 760 грн. - штраф, 43 495,50 грн. - пеня, 1 976,92 грн. - 3% річних, 59 907,13 грн. - інфляційні втрати.

При винесенні постанови колегія суддів керувалася наступним.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст.179 ГК України майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і не господарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями.

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

В силу положень статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Між сторонами у справі виникли зобов'язання на підставі кредитного договору в силу п.1 ч.2 ст.11 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Як зазначалось вище, доказів виконання зобов'язання щодо вчасного та у повному обсязі повернення кредитних коштів відповідач не надав, у зв'язку з чим позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 222 Господарського кодексу України - учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб'єктів, зобов'язані поновити їх, не чекаючи пред'явлення їм претензії чи звернення до суду.

Статтею 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, зобов'язаний на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми; якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Передбачувана цією статтю сплата суми боргу за грошовим зобов'язанням з урахуванням встановленого індексу інфляції, а так само 3% річних з простроченої суми, здійснюється незалежно від тієї обставини, чи був передбачений договором відповідний захід відповідальності. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Оскільки відповідач порушив умови сплати платежів, то позивач правомірно заявив вимогу про стягнення з відповідача за період з 29.12.2014р. по 08.06.2015р. інфляційних втрат в сумі 59 907,13 грн. та 3% річних в сумі 1 976,92 грн.

Враховуючи те, що наявними в матеріалах справи документами підтверджується, що відповідач свого обов'язку щодо сплати простроченого боргу та прострочених відсотків за користування кредитом в повному обсязі не виконав, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості по простроченому боргу за користування овердрафтом згідно умов кредитного договору та простроченим відсоткам за користування кредитом, інфляційним втратам є обґрунтованою, а тому правомірно задоволена судом першої інстанції.

Згідно з статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно поданого розрахунку позивача, ним нараховано відповідачу пеню за прострочення виконання останнім зобов`язань по кредитному договору за період з 29.12.2014р. по 08.06.2015р. в розмірі: 43 495,50 грн., яка правомірно задоволена судом першої інстанції.

Згідно з п.10.3 договору за невиконання позичальником зобов'язань, щодо підтримання показника оборотності овердрафту на рівні визначеному у підпункті 9.2.20.3. позичальник сплачує штрафну санкцію у розмірі 2000,00 грн. за кожен факт порушення виконання зобов'язання..

Оборотність овердрафту - співвідношення середнього дебетового залишку по поточному рахунку за розрахунковий період (місяць) до середньоденної суми зменшення дебетового залишку за розрахунковий період (місяць).

Оскільки відповідач не підтримував показник оборотності овердрафту в листопаді 2014р. - травні 2015р., що підтверджується довідкою позивача вх. № 071-18/1389 від 09.07.2015р. (а.с. 87-89), йому правомірно нараховано штраф в розмірі 14000 грн. (7 міс. Х 2000грн. = 14000 грн.).

Відповідно до п. 9.2.20.2. договору позичальник зобов'язується спрямовувати та підтримувати протягом строку дії кредитного договору загальні грошові надходження на рахунках, відкритих в банку наступним чином: протягом першого повного календарного місяця від місяця, в якому укладено кредитний договір на рівні, не менше ніж 30% від чистих грошових надходжень позичальника; протягом другого повного календарного місяця від місяця, в якому укладено кредитний договір на рівні, не менше ніж 60% від чистих грошових надходжень позичальника; протягом третього повного календарного місяця від місяця, в якому укладено кредитний договір на рівні, не менше ніж 90% від чистих грошових надходжень позичальника. При цьому, перший раз контроль за виконанням позичальником зобов'язання, викладеного у цьому пункті проводиться з першого повного календарного місяця від місяця, в якому укладено кредитний договір та в подальшому, протягом перших трьох місяців кредитування здійснюється щомісячно, а починаючи з другого кварталу 2014р. - щоквартально. У разі невиконання позичальником цього зобов'язання банк застосовує до позичальника штрафні санкції у розмірі 680 грн. щомісячно в строки та у порядку, визначені кредитним договором, за кожне окреме порушення.

Чисті грошові потоки - всі надходження на поточні рахунки, пов'язані з основною діяльністю юридичної особи, у т.ч. з продажем продукції, наданням послуг тощо, крім надходжень, пов'язаних з отриманням будь-яких видів кредитів та отримання фінансової допомоги.

Доказами невиконання умов спрямування загальних грошових надходжень є довідки банків про рух грошових коштів, в яких відкриті поточні рахунки позичальника, зокрема: довідка ПАТ "Креді агріколь банк" про рух грошових коштів боржника за серпень 2014р. - січень 2015р. вих. № 25 від 05.02.2015 р.; довідка АБ "Укргазбанк" про рух грошових коштів боржника за грудень 2014р. - січень 2015р. вих. № 5-46/25-01-023 від 05.02.2015 р.; довідка АБ "Південний" про рух грошових коштів боржника за липень 2014р. - грудень 2014р. вих. № 107-3638 від 06.02.2015 р (а.с. 60-63).

Таким чином, вимога позивача про стягнення штрафу за невиконання умов спрямування грошових коштів за період з листопада 2014р. по травень 2015р. в розмірі 4760 грн. (7 міс. Х 680грн. = 4670 грн.).є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Посилання скаржника на те, що судом першої інстанції неналежним чином досліджені обставини у справі, не заслуговують на увагу суду апеляційної інстанції, оскільки відповідачем не подано ні суду першої інстанції, ні апеляційної належних та допустимих доказів, які б спростовували вимоги позивача.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про обґрунтованість вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 260 757,27 грн., у т.ч.: прострочена заборгованість за основним боргом - 136 617,72 грн., 18 760 грн. - штраф, 43 495,50 грн. - пеня, 1 976,92 грн. - 3% річних, 59 907,13 грн. - інфляційні втрати.

Статтею 32 ГПК України встановлено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Частиною 2 ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Однак, скаржником всупереч вищенаведеній нормі права, не подано доказів, які б спростовували факти, викладені в позовній заяві, а доводи, наведені в апеляційній скарзі не спростовують правомірність висновків, викладених в оскаржуваному рішенні суду першої інстанції.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення місцевого господарського суду є законним, обґрунтованим, прийнятим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому його слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись, ст.ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ :

1. Рішення господарського суду Чернівецької області від 09.07.2015р. у справі № 926/945/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з розділом ХІІ-1 ГПК України.

3. Справу передати до господарського суду Чернівецької області.

Головуючий суддя Кравчук Н.М.

судді Кордюк Г.Т.

Якімець Г.Г.