РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2015Справа №910/20478/15

Суддя Господарського суду міста Києва Карабань Я.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» до публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» про стягнення 1 486, 92 грн.

За участю представників сторін:

від позивача не з'явилися;

від відповідача не з'явилися.

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2015 року приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» (надалі - відповідач) про стягнення 1 486, 92 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані виплатою позивачем потерпілій особі страхового відшкодування згідно договору добровільного страхування наземного транспорту, внаслідок чого до позивача перейшло право вимоги до особи, відповідальної за збитки.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.08.2015 позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 910/20478/15.

26.08.2015 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшов лист з інформацією на судовий запит стосовно страхового полісу № АІ/6461417.

У судовому засіданні 02.09.2015 представник позивача надав пояснення по суті позовних вимог та просив суд задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання 02.09.2015 не з'явився, письмових заперечень проти позову не надав, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку.

Ухвалою суду від 02.09.2015 розгляд справи відкладено на 16.09.2015.

Ухвали у даній справі надсилалися сторонам на їх адреси місцезнаходжень, які відповідають відомостям, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а відтак, в силу ч. 1 ст. 64 Господарського процесуального кодексу України, сторони вважаються повідомлені про дату, час і місце належним чином.

Крім того, в матеріалах справи містяться повідомлення про вручення, зокрема, представникові відповідача поштових відправлень суду завчасно.

Однак, відповідач в жодне судове засідання свого повноважного представника не направив, обґрунтованих письмових пояснень із зазначенням поважних причин неявки його представника у судові засідання до суду не подав, правом, наданим ст. 59 ГПК України, не скористався, відзиву на позов від останнього до суду не надійшло, а тому, відповідно до положень ст. 75 ГПК України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 16.09.2015 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Вивчивши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини справи та докази на їх підтвердження, судом встановлено наступне.

27.08.2014 між позивачем та ОСОБА_1 був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту № ПК/21 (надалі - договір), відповідно до якого застраховано майнові інтереси, що не суперечать закону, пов'язані із володінням, користуванням і розпорядженням застрахованим транспортним засобом та застрахованим додатковим обладнанням, якщо додаткове обладнання є застрахованим згідно частиною 1 договору.

Строк дії договору встановлений з 30.08.2014 до 29.08.2015 (п. 5 договору).

Безумовна франшиза за договором встановлена 0 грн. (п. 3.4. договору).

За умовами договору транспортний засіб застраховано, в тому числі, на випадок дорожньо-транспортної пригоди (п. 3.1. договору).

16.12.2014 у м. Херсоні сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого у позивача транспортного засобу Форд Транзит, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу ГАЗ 3307, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, що належить КЕП Херсон ПП, під керуванням ОСОБА_3.

На місці скоєння ДТП водіями транспортних засобів оформлено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол).

Внаслідок зазначеного вище ДТП застрахований ТЗ отримав механічні пошкодження.

Таким чином, через пошкодження внаслідок ДТП застрахованого транспортного засобу у позивача виник обов'язок виплатити страхове відшкодування згідно з умовами договору.

Згідно ст. 990 Цивільного кодексу України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта.

Пунктом 8.13. договору передбачена умова виплати страхового відшкодування за пошкодження транспортного засобу «Без довідки компетентних органів». У такому випадку страхувальник зобов'язується надати страховику повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

Розмір страхового відшкодування розраховується страховиком, виходячи з сум завданого внаслідок настання страхового випадку розміру матеріального збитку (п. 14.1. договору).

У звіті про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу від 17.12.2014 № 09949/32 встановлено суму збитку у розмірі 1 486, 92 грн.

Позивачем, на підставі страхового акту від 19.12.2014 № 26726/32114 на рахунок ОСОБА_1 перераховано 1 486, 92 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 22.11.2014 № 34481.

Таким чином, позивач виконав свої зобов'язання страховика за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів перед страхувальником в повному обсязі.

Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Після виплати страхового відшкодування до позивача перейшло право вимоги щодо сплати шкоди в розмірі виплаченого страхового відшкодування - 1 486, 92 грн до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Стаття 1166 Цивільного кодексу України встановлює, що майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно зі ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Наявність вини у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження застрахованого транспортного засобу, підтверджена повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду.

Законом України «Про страхування» передбачено, що цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів підлягає обов'язковому страхуванню (ст. 7 Закону)

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність КЕП Херсон ПП (страхувальник за договором) на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» відповідно до договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АІ/6461417, строк дії з 15.02.2014 по 14.02.2015, страхувальник КЕП Херсон ПП , забезпечений транспортний засіб автомобіль ГАЗ 3307, державний реєстраційний номер НОМЕР_2).

Обов'язок страховика за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у разі настання страхового випадку відшкодувати шкоду, заподіяну внаслідок ДТП майну третьої особи, встановлений п. 22.1 ст. 22. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відшкодування здійснюється у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі.

Вирішуючи питання про суму відшкодування, суд враховує положення абз. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до якого страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Полісом № АІ/6461417, яким застрахована цивільно-правова відповідальність винної особи, встановлено ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну, в розмірі 50 000, 00 грн та франшизу 0 грн.

Таким чином, сума страхового відшкодування, що підлягає виплаті відповідачем, з урахуванням франшизи становить 1 486, 92 грн.

За таких обставин суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги про відшкодування шкоди в розмірі 1 486, 92 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 5 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 1, 4, 12, 22, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» (01042, м. Київ, пров. Новопечерський, 19/3, ) на користь приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (03062, м. Київ, проспект Перемоги, 65, ) суму страхового відшкодування в розмірі 1 486 (одну тисячу чотириста вісімдесят шість) грн. 92 коп., а також судовий збір в сумі 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня підписання повного тексту рішення.

Повне рішення складено 21.09.2015 року.

Суддя Я.А. Карабань