ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" вересня 2015 р. Справа № 926/1354/15

За позовом Державного підприємства Український державний центр радіочастот в особі Карпатської філії Українського державного центру радіочастот

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення боргу, інфляційних витрат та трьох процентів річних - 2420,16 грн.

Суддя Гурин М.О.

Представники:

від позивача ОСОБА_2, представник за довіреністю від 07.04.2015р.;

від відповідача не з'явився.

СУТЬ СПОРУ: Державне підприємство Український державний центр радіочастот в особі Карпатської філії Українського державного центру радіочастот звернулось з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення боргу, інфляційних витрат та трьох процентів річних в сумі 2420,16 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що 08.01.2014р. між сторонами було укладено договір на виконання робіт, повязаних з розглядом заявочних документів, присвоєнням радіочастот, призначенням позивних сигналів, підготовкою висновків, оформленням дозволів, радіочастотним моніторингом та забезпеченням електромагнітної сумісності радіо електричних засобів. Позивач зазначає, що на виконання умов договору ним своєчасно виконувалися роботи, однак, відповідач умови укладеного між сторонами договору виконав не належним чином, а саме, сплатив кошти за виконані роботи, у звязку з чим у відповідача перед позивачем виникла заборгованість в сумі 2420,16 грн. з яких 1627,20 грн. сума основного боргу, 755,09 грн. інфляційних та 37,87 грн. 3% річних.

Провадження у справі порушено ухвалою господарського суду Чернівецької області від 18.08.2015р., справу до розгляду в судовому засіданні призначено на 03.09.2015р.

Ухвалою господарського суду Чернівецької області від 03.09.2015 р. розгляд справи відкладено на 17.09.2015 р.

Станом на день розгляду справи представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити позов з підстав зазначених у позовній заяві.

Відповідач у судові засідання не зявлявся, своєї позиції до відома суду по суті заявлених вимог не довів, хоча повідомлявся про судові засідання належними чином шляхом своєчасного надсилання ухвали за адресою місцезнаходження, встановленою за Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Відповідно до п.3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством звязку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Суд вважає за можливе розглянути спір в порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в справі матеріалами, оскільки їх цілком достатньо для правильної юридичної кваліфікації спірних правовідносин, а неявка належним чином повідомленого Відповідача і ненадання ним витребуваних документів у світлі достатності наданого судом часу для реалізації процесуальних прав останнім у світлі приписів ст.ст. 4-3, 22, 33 Господарського процесуального кодексу України істотним чином не впливають на таку кваліфікацію.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини у справі, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, дослідивши та оцінивши в сукупності надані докази, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суд встановив таке.

Матеріали справи свідчать, що 08.01.2014 року державним підприємством Український державний центр радіочастот (далі виконавець) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (далі замовник) був укладений договір №26.11 019 на виконання робіт, повязаних з розглядом заявочних документів, присвоєнням радіочастот, призначенням позивних сигналів, підготовкою висновків, оформленням дозволів, радіочастотним моніторингом та забезпеченням електромагнітної сумісності радіоелектричних засобів (далі договір).

За умовами наведеного Договору позивач бере на себе виконання робіт, пов'язаних з розглядом заявочних документів, присвоєнням радіочастот, призначенням позитивних сигналів, підготовкою та надання виконавцем висновків щодо електромагнітної сумісності (далі ЕМС) радіоелектричних засобів (далі РЕЗ) замовника, проведення вимірювань параметрів РЕЗ на місці їх експлуатації, проведення первинного технічного контролю РЕЗ на місці їх експлуатації, оформленням дозволів на експлуатацію РЕЗ замовника, надання консультацій з підготовки та оформлення заявочних матеріалів, участь у роботі комісії та виконання інших робіт, не визначених Тарифами, згідно з калькуляцією. Здійснення виконавцем робіт, повязаних з радіочастотним моніторингом та забезпеченням електромагнітної сумісності (ЕМС) радіоелектронних засобів (РЕЗ), згідно з виданими дозволами, а також виявлення та усунення дії джерел радіозавад роботі РЕЗ замовника. Відповідна кількість РЕЗ, базових станцій, номіналів частот РЕЗ або номіналів частот радіомереж замовника та розрахунок платежів, згідно діючих тарифів, є невідємною частиною цього договору, який наведено у додатку (п.п. 1.1., 1.2. договору).

Додатком № 1 до договору сторони погодили перелік РЕЗ, що підлягають радіочастотному моніторингу та вартість робіт по договору.

Відповідно до пунктів 4.1. 4.3. договору вартість робіт, визначається тарифами на роботи (послуги) Державного підприємства Український державний центр радіочастот, пов'язаних з користуванням радіочастотним ресурсом України та виділенням номерного ресурсу за один календарний місяць і не включає податок на додану вартість. Податок на додану вартість нараховується згідно законодавства України. Перелік РЕЗ та вартість робіт з радіочастотного моніторингу та забезпечення EMC PE3 Замовника зазначена у Додатку до Договору, який є його невід'ємною частиною. Зміни переліку та кількості РЕЗ, що підлягають роботам, пов'язаним з радіочастотним моніторингом та забезпеченням ЕМС РЕЗ, Сторони узгоджують шляхом підписання нового Додатку до Договору. Конкретна вартість виконання робіт пов'язаних з розглядом заявочних документів, розрахунком ЕМС, присвоєнням радіочастот, призначенням позивних сигналів, міжнародною координацією (у разі необхідності), підготовкою висновків щодо ЕМС. оформленням дозволів, визначається рахунками які Виконавець оформлює в установлені законодавством терміни, та разом з актами виконаних робіт надсилає на адресу Замовника. В разі несплати за роботи щодо оформлення дозвільних документів у 30 денний термін після виставлення рахунку, дозвільні документи Замовнику не надаються, рахунок і заява анульовуюється, про що Замовник сповіщається у 3 термін після прийняття такого рішення. Розрахунки між Виконавцем і Замовником за роботи, пов'язані з радіочастотним моніторингом та забезпеченням ЕМС РЕЗ проводяться шляхом перерахування суми, що вказана в платіжному документі, на розрахунковий рахунок Виконавця, не пізніше 25 числа місяця наступного за місяцем, у якому був виставлений (оформлений) рахунок.

Згідно з пунктами 7.1. 7.6. договору цей Договір укладений на строк в 1 (один) календарний рік. набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками Сторін, та відповідно до статті 631 цивільного кодексу України, поширює свою дію на відносини, що виникли між сторонами з 01.01.2014 р. та діє протягом одного календарного року. Дата набрання чинності та строку дії додаткових угод та Додатків до цього Договору визначається Сторонами у тексті самих додаткових угод та Додатків. Цей Договір вважається подовженим на кожний наступний термін тривалістю в 1 (один) календарний рік, якщо жодна зі Сторін за 30 (тридцять) днів до закінчення строку його дії не надішле іншій Стороні письмове повідомлення про свій намір припинити його дію надалі. Зобов'язання за цим Договором можуть бути припинені за взаємною згодою Сторін за умови належним чином оформленого та у встановленому чинним законодавством порядку припинення експлуатації всіх РЕЗ ВП Замовника і надання Виконавцю документального підтвердження. Припинення зобов'язань за договором оформлюється шляхом укладання додаткової угоди. Оплата робіт, пов'язаних з радіочастотним моніторингом та забезпеченням ЕМС РЕЗ, здійснюється Замовником до моменту набрання чинності додаткової угоди про припинення зобов'язань за договором. Закінчення дії цього Договору не звільняє Замовника від сплати заборгованості за цим Договором.

На підтвердження виконання робіт по договору позивач надав суду акти про виконання робіт №14-08-686 від 31.03.2014 р., №14-08-944 від 30.04.2014 р., №14-08-1155 від 30.05.2014 р., №14-08-1412 від 27.06.2014 р., №14-08-1592 від 31.07.2014 р., №14-08-1892 від 29.08.2014 р., №14-08-2105 від 30.09.2014 р., №14-08-2424 від 31.10.2014 р., №14-08-2661 від 28.11.2014 р., №14-08-2876 від 31.12.2014 р., №15-08-220 від 31.01.2015 р., №15-08-461 від 27.02.2015 р., №15-08-648 від 31.03.2015 р., №15-08-1143 від 30.04.2015 р., №15-08-1382 від 29.05.2015 р., які підписані та скріплені печаткою лише з боку позивача.

На виконання умов договору позивач виставляв відповідачу рахунки: №686 від 18.03.2014 р., №944 від 25.04.2014 р., №1155 від 23.05.2014 р., №1412 від 17.06.2014 р., №1592 від 17.07.2014 р., №1892 від 26.08.2014 р., №2105 від 15.09.2014 р., №2424 від 21.10.2014 р., №2661 від 26.11.2014 р., №2876 від 15.12.2014 р., №220 від 29.01.2015 р., №461 від 26.02.2015 р., №648 від 16.03.2015 р., №1143 від 27.04.2015 р., №1382 від 28.05.2015 р.

З матеріалів справи встановлено, що позивач звертався до відповідача з претензії №26,1-38/750 від 21.08.2014 р., №26,1-38/34 від 19.01.2015 р., №08.1-38/444 від 29.05.2015 р.

Проте, відповідач відповіді на претензії не надав, розрахунки по договору не провів.

Спір у справі виник у зв'язку із неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем грошового зобов'язання по оплаті наданих послуг, у зв'язку з чим позивач вказує на існування заборгованості у розмірі 1627,20 грн.

Договір є договором надання послуг, а тому права та обов'язки сторін визначаються в тому числі положеннями глави 63 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно з ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

На підтвердження виконання робіт по договору позивач надав суду акти про виконання робіт на суму 1627,20 грн., які підписані та скріплені печаткою лише з боку позивача.

Відповідно до п. 3.5 договору виконання всіх робіт, які вказані у договорі, підтверджуються відповідними актами виконаних робіт, підписаними обома сторонами. Замовник при непогодженні з актами виконаних робіт, повинен надіслати письмові заперечення протягом трьох днів з дня отримання акту виконаних робіт, якщо ж даного заперечення нема, то акт виконаних робіт вважається підписаним.

Матеріали справи свідчать, що позивач направляв відповідачу спірні акти, що підтверджується копіями реєстрів на відправку кореспонденції.

Враховуючи відсутність з боку відповідача письмових зауважень або претензій до виконаних позивачем робіт, виходячи з умов п. 3.5. договору, суд дійшов висновку, що роботи виконані позивачем належним чином прийняті відповідачем без зауважень.

Крім того, на виконання умов договору позивач виставляв відповідачу рахунки.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, з урахуванням положень ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, п. 4.3 Договору, грошове зобов'язання відповідача по сплаті заборгованості за надані позивачем послуги мало бути виконане не пізніше 25 числа місяця наступного за місяцем, у якому був виставлений (оформлений) рахунок.

Таким чином, борг відповідача за надані послуги становить 1627,20 грн., строк виконання грошового зобов'язання відповідача по оплаті наданих послуг на момент звернення позивача із позовом до суду настав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Доказів погашання заявленої суми основного боргу у розмірі 1627,20 грн. відповідачем суду не надано.

З огляду на викладене, позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу у розмірі 1627,20 грн. є доведеними і обґрунтованими.

Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача суми інфляційних та 3% річних, суд зазначає наступне.

Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Через несвоєчасне виконання зобов'язань, позивачем нараховано відповідачу суму 3% річних у розмірі 37,87 грн. та суму інфляційних втрат у розмірі 755,09 грн. відповідно до розрахунку, у зв'язку з чим суд зазначає, що правові наслідки порушення юридичними особами своїх грошових зобов'язань передбачені, приписами статей 534, 549-552, 611, 625 Цивільного кодексу України, а також статтями 229-234 Господарського кодексу України. З урахуванням приписів частини другої статті 625 ЦК України, правовими наслідками порушення грошового зобов'язання, тобто прострочення у виконанні зобов'язання сплатити гроші, є обов'язок сплатити не лише суму основного боргу, а й серед іншого інфляційні нарахування, що обраховуються як добуток від суми основного боргу на індекс інфляції, та проценти річних від простроченої суми основного боргу.

Інфляційні нарахування на суму боргу не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Інфляційні нарахування входять до складу грошового зобов'язання. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання. Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць; відтак прострочення платежу за період часу, менший за місяць, не тягне за собою інфляційних нарахувань.

Поряд з цим, сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора, шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові.

За таких обставин, позовні вимоги щодо стягнення сум 3% річних у розмірі 37,87 грн. та інфляційних втрат у розмірі 755,09 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

За приписами статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд, у визначеному законом порядку, встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. (ст. 34 ГПК України).

При вирішення даного спору судом приймається до уваги те, що під належністю доказу розуміється наявність обєктивного звязку між змістом судових доказів і фактами, що є обєктом судового дослідження. Належними слід визнавати докази, які містять відомості про факти, що входять у предмет доказування у справі, та інші факти, що мають значення для правильного вирішення спору. Допустимість доказів означає, що у випадках, передбачених нормами матеріального права, певні обставини повинні підтверджуватися певними засобами доказування або певні обставини не можуть підтверджуватися певними засобами доказування.

Виходячи із змісту ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості. Отже, обов'язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

Згідно ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Із врахуванням вищевикладених норм та фактичних обставин справи, суд вважає що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

У процесі розгляду справи не виявлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Судові витрати покласти на відповідача з вини якого спір безпідставно доведено до вирішення в судовому порядку.

Керуючись ст. ст. 1, 12, 44, 49, 75, ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (Чернівецька область, м. Чернівці, вул. М.Олімпіади, будинок 6, кімната 74,75, код НОМЕР_1) на користь Державного підприємства Український державний центр радіочастот в особі Карпатської філії Українського державного центру радіочастот (76018, м. Івано-Франківськ, вул. Січових Стрільців, 30-б, код 20564880) 1627,20 грн. основного боргу, 755,09 грн. інфляційних, 37,87 грн. 3% річних, 1827,00 грн. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 21.09.2015 р.

Суддя М.О.Гурин