РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.09.2015Справа №910/16724/15
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Чинчин О.В., при секретарі судового засідання Бігмі Я.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Публічного акціонерного товариства «Полтаваобленерго» в особі Велико - Кохнівської філії Публічного акціонерного товариства «Полтаваобленерго»
до про Приватного акціонерного товариства «Київстар» визнання укладеним договору в редакції протоколу розбіжностей

Представники:

від Позивача: Піхуля В.І. (представник за довіреністю);

від Відповідача: Ральченко Ю.Г. (представник за довіреністю);

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «Полтаваобленерго» в особі Велико - Кохнівської філії Публічного акціонерного товариства «Полтаваобленерго» (надалі також - «Позивач») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Київстар» (надалі також - «Відповідач») про визнання укладеним договору в редакції протоколу розбіжностей.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що під час переукладання Договору про постачання електричної енергії №3419 між Публічним акціонерним товариством «Полтаваобленерго» в особі Велико - Кохнівської філії Публічного акціонерного товариства «Полтаваобленерго» (Постачальник) та Приватним акціонерним товариством «Київстар» (Споживач) виникли спірні питання. Як зазначає Позивач, 27.04.2015 року Відповідач направив на адресу останнього Договір з протоколом розбіжностей, проте не погодившись з вказаним протоколом розбіжностей, Постачальник направив на адресу Відповідача протокол узгодження розбіжностей від 13.05.2015 року. За таких підстав, Позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просить суд визнати укладеними:

п.2.5. Договору про постачання електричної енергії. У разі звільнення Споживачем займаного приміщення, реорганізації, ліквідації (у тому числі шляхом банкрутства), відчуження в будь-якій спосіб займаного приміщення або закінчення терміну права користування на електроустановки Споживач зобов'язаний повідомити Постачальника за 20 діб до дня настання таких змін і в цей самий термін здійснити сплату усіх видів платежів, передбачених цим Договором до дня зміни власника приміщення включно, а Постачальник зобов'язаний припинити постачання електричної енергії з дня звільнення Споживачем приміщення або закінчення терміну права користування на електроустановки;

п. 3.2.4 Договору про постачання електричної енергії. Одержувати від Постачальника плату за використання мереж Споживача.

п.9.4. Договору про постачання електричної енергії. Цей Договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31 грудня 2015 року. Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії Договору жодною із Сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов. З дати набрання чинності цим Договором, Договір від 16.02.2007p. № 3419 припиняє свою дію, а в частині виконання грошових зобов'язань вказаний договір діє до їх повного виконання.

Постачальник мас право в односторонньому порядку розірвати Договір, належно повідомивши Споживача за 20 днів до дати розірвання Договору:

- При отриманні відомостей про те, що Споживач втратив право власності або користування на свої об'єкти (об'єкт);

- При припиненні права користування Споживачем земельною ділянкою аби дозволу на розміщення його тимчасових споруд.

Належним повідомленням вважається направлення відповідної заяви про розірвання

договору рекомендованим листом на адресу, зазначену в розділі 10 цього Договору.

Договір може бути розірвано і в інший термін за ініціативою будь-якої із Сторін у порядку, визначеному законодавством України. Сторони зобов'язуються письмово повідомляти про зміну реквізитів (місцезнаходження, найменування. організаційно-правової форми, банківських реквізитів тощо) не пізніше ніж через, 10 днів після настання таких змін. Таке повідомлення, підписане уповноваженою особою, стає частиною цього Договору з моменту отримання його іншою Стороною. У разі необхідності внесення змін та доповнень до цього Договору кожна з Сторін мас право звернутися до іншої з відповідною пропозицією. Якщо ці пропозиції викликані прийняттям нормативно-правових актів, які змінюють умови цього Договору, Сторони зобов'язуються до внесення відповідних змін до Договору керуватися

вимогами цих нормативних документів.

Додаток 2 п.2. Споживач до початку розрахункового періоду здійснює платіж на наступний розрахунковий період у сумі вартості 100% заявленого (договірного) обсягу споживання електричної енергії. Розмір суми платежу розраховується Споживачем самостійно як сума добутків визначених на наступний розрахунковий період тарифів відповідного класу та заявленого (договірного) обсягу споживання електричної енергії. У разі відсутності

інформації про тарифи на наступний розрахунковий період до дня здійснення попередньої оплати, споживач розраховує суму платежу за тарифами, що діють у поточному розрахунковому періоді. Остаточний розрахунок за минулий розрахунковий період здійснюється Споживачем самостійно на підставі виставленого Постачальником рахунка відповідно до даних про фактичне споживання електричної енергії, визначеного за показами розрахункових засобів обліку, які фіксуються у терміни, передбачені Договором, та/або розрахунковим шляхом у випадках, передбачених ПКЕЕ. Якщо сума передоплати перевищує вартість фактично використаної електроенергії, різниця зараховується в рахунок наступних платежів.

Додаток 2 п.6. Акт про прийняття-передавання товарної продукції (про використану електричну енергію) (додаток № 4А до Договору) оформлюється Постачальником та направляється (надається) Споживачу. Оформлений належним чином Акт про прийняття - передавання продукції (про використану електричну енергію) Споживач повертає Постачальнику у триденний термін. У разі неповернення Споживачем належно підтвердженого Акта про прийняття - передавання продукції (про використану електричну енергію) або відмови від його підпису, останній вважається дійсним з дня виписки за умови, підписання трьома представниками Постачальника.

Додаток 4а. «Акт про прийняття - передавання продукції (про використану електричну енергію)» підтверджується у встановленому порядку Споживачем та у триденний термін повертається Постачальнику, - у редакції Велико - Кохнівської філії ПАТ «Полтаваобленерго».

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 02.07.2015 р. порушено провадження у справі № 910/16724/15, судове засідання призначено на 15.07.2015 р.

15.07.2015 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить Суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

15.07.2015 року в судове засідання з'явились представники сторін. Представники позивача вимоги ухвали суду про порушення провадження по справі від 02.07.2015 року не виконали.

В судовому засіданні представники позивача надали усні пояснення по суті спору, якими підтримали вимоги та доводи позовної заяви.

Представник відповідача в судовому засіданні надав усні пояснення по суті спору, якими заперечив проти задоволення позовних вимог.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи, вислухавши представників сторін, керуючись ст. 38 ГПКУ, з метою повного та всебічного розгляду спору, прийшов до висновку - зобов'язати Позивача надати письмові пояснення чи заперечення з посиланням на належні докази з урахування відзиву Приватного акціонерного товариства "Київстар".

Також, в судовому засіданні представник позивача подав клопотання про продовження строків розгляду спору на 15 днів.

Суд, відповідно до ст. 69 Господарського процесуального кодексу України вважає за можливе задовольнити заявлене клопотання представника позивача, виходячи з того, що спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви, а у виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 15.07.2015 р. відкладено розгляд справи на 02.09.2015 р., у зв'язку з невиконанням вимог ухвали суду, витребуванням додаткових доказів по справі, клопотанням про продовження строків розгляду спору.

01.09.2015 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшли письмові пояснення по суті позову.

02.09.2015 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшли письмові заперечення на відзив.

В судовому засіданні 02.09.2015 року представник Позивача підтримав вимоги та доводи позовної заяви, просив Суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. В судовому засіданні представник Відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив з підстав, викладених в відзиві на позовну заяву та додаткових поясненнях.

Відповідно до статті 82 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

У судовому засіданні 02 вересня 2015 року, на підставі статті 85 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини Рішення.

Відповідно до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України, в судовому засіданні складено протокол.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

16.02.2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Полтаваобленерго» в особі Велико - Кохнівської філії, правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Полтаваобленерго», (Постачальник) та Закритим акціонерним товариством «Київстар», правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «Київстар», (Споживач) було укладено Договір про постачання електричної енергії №3419, відповідно до умов якого Постачальник продає електричну енергію (як різновид товару) Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача з приєднаною потужністю 45 кВт, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору. Точка продажу електричної енергії визначена на межі балансової належності електричних мереж Постачальника та Споживача згідно з додатком «Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін». Вказаний Договір оформлений належним чином та підписаний уповноваженими представниками сторін і скріплений печатками підприємств без зауважень та заперечень, в добровільному порядку.

У п.9.4 Договору передбачено, що цей Договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31 грудня 2007 року. Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії Договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Сторонами також укладені Додатки до Договору про постачання електричної енергії №3419 від 16.02.2007 року, а саме Додаток №1обсяги постачання (договірні величини) електричної енергії споживачу та субспоживачу, Додаток №2 порядок розрахунків, Додаток №3 графік зняття показів засобів обліку електричної енергії та перелік об'єктів і точок комерційного обліку, Додаток №4 акт про обсяги спожитої (переданої) споживачу (субспоживачу) електричної енергії, Додаток №5 порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії, Додаток №6 однолінійна схема, Додаток №7 акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін, Додаток №8 розрахунок втрат електричної енергії в мережах.

Неодноразово Сторонами також укладались Додаткові угоди до Договору про постачання електричної енергії №3419 від 16.02.2007 року.

Як вбачається з матеріалів справи, Публічним акціонерним товариством «Полтаваобленерго» в особі Велико - Кохнівської філії Публічного акціонерного товариства «Полтаваобленерго» надіслано на адресу Відповідача Договір про постачання електричної енергії №3419 разом з Додатками до договору, у відповідь на який Приватним акціонерним товариством «Київстар» було надіслано на адресу Позивача підписаний та скріплений печаткою Договір разом з протоколом розбіжностей, зокрема п.п.2.5, 3.2.4, 9.4 Договору, Додатку 2 п.2, Додатку 2 п.6, Додатку 3 п.6, Додатку 4а, що підтверджується листом Споживача від 27.04.2015 р.

Договір про постачання електричної енергії №3419 разом з протоколом розбіжностей Відповідача був отриманий Позивачем 27.04.2015 року, що підтверджується вхідним штампом Велико - Кохнівської філії Публічного акціонерного товариства «Полтаваобленерго» за вх. №986.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач зазначає, що не погодившись з вказаним протоколом розбіжностей Відповідача, він направив на адресу Споживача протокол узгодження розбіжностей від 13.05.2015 року. За таких підстав, Позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просить суд визнати укладеними:

п.2.5. Договору про постачання електричної енергії. У разі звільнення Споживачем займаного приміщення, реорганізації, ліквідації (у тому числі шляхом банкрутства), відчуження в будь-якій спосіб займаного приміщення або закінчення терміну права користування на електроустановки Споживач зобов'язаний повідомити Постачальника за 20 діб до дня настання таких змін і в цей самий термін здійснити сплату усіх видів платежів, передбачених цим Договором до дня зміни власника приміщення включно, а Постачальник зобов'язаний припинити постачання електричної енергії з дня звільнення Споживачем приміщення або закінчення терміну права користування на електроустановки;

п. 3.2.4 Договору про постачання електричної енергії. Одержувати від Постачальника плату за використання мереж Споживача.

п.9.4. Договору про постачання електричної енергії. Цей Договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31 грудня 2015 року. Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії Договору жодною із Сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов. З дати набрання чинності цим Договором, Договір від 16.02.2007p. № 3419 припиняє свою дію, а в частині виконання грошових зобов'язань вказаний договір діє до їх повного виконання.

Постачальник мас право в односторонньому порядку розірвати Договір, належно повідомивши Споживача за 20 днів до дати розірвання Договору:

- При отриманні відомостей про те, що Споживач втратив право власності або користування на свої об'єкти (об'єкт);

- При припиненні права користування Споживачем земельною ділянкою аби дозволу на розміщення його тимчасових споруд.

Належним повідомленням вважається направлення відповідної заяви про розірвання

договору рекомендованим листом на адресу, зазначену в розділі 10 цього Договору.

Договір може бути розірвано і в інший термін за ініціативою будь-якої із Сторін у порядку, визначеному законодавством України. Сторони зобов'язуються письмово повідомляти про зміну реквізитів (місцезнаходження, найменування. організаційно-правової форми, банківських реквізитів тощо) не пізніше ніж через, 10 днів після настання таких змін. Таке повідомлення, підписане уповноваженою особою, стає частиною цього Договору з моменту отримання його іншою Стороною. У разі необхідності внесення змін та доповнень до цього Договору кожна з Сторін мас право звернутися до іншої з відповідною пропозицією. Якщо ці пропозиції викликані прийняттям нормативно-правових актів, які змінюють умови цього Договору, Сторони зобов'язуються до внесення відповідних змін до Договору керуватися

вимогами цих нормативних документів.

Додаток 2 п.2. Споживач до початку розрахункового періоду здійснює платіж на наступний розрахунковий період у сумі вартості 100% заявленого (договірного) обсягу споживання електричної енергії. Розмір суми платежу розраховується Споживачем самостійно як сума добутків визначених на наступний розрахунковий період тарифів відповідного класу та заявленого (договірного) обсягу споживання електричної енергії. У разі відсутності

інформації про тарифи на наступний розрахунковий період до дня здійснення попередньої оплати, споживач розраховує суму платежу за тарифами, що діють у поточному розрахунковому періоді. Остаточний розрахунок за минулий розрахунковий період здійснюється Споживачем самостійно на підставі виставленого Постачальником рахунка відповідно до даних про фактичне споживання електричної енергії, визначеного за показами розрахункових засобів обліку, які фіксуються у терміни, передбачені Договором, та/або розрахунковим шляхом у випадках, передбачених ПКЕЕ. Якщо сума передоплати перевищує вартість фактично використаної електроенергії, різниця зараховується в рахунок наступних платежів.

Додаток 2 п.6. Акт про прийняття-передавання товарної продукції (про використану електричну енергію) (додаток № 4А до Договору) оформлюється Постачальником та направляється (надається) Споживачу. Оформлений належним чином Акт про прийняття - передавання продукції (про використану електричну енергію) Споживач повертає Постачальнику у триденний термін. У разі неповернення Споживачем належно підтвердженого Акта про прийняття - передавання продукції (про використану електричну енергію) або відмови від його підпису, останній вважається дійсним з дня виписки за умови, підписання трьома представниками Постачальника.

Додаток 4а. «Акт про прийняття - передавання продукції (про використану електричну енергію)» підтверджується у встановленому порядку Споживачем та у триденний термін повертається Постачальнику, - у редакції Велико - Кохнівської філії ПАТ «Полтаваобленерго».

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Полтаваобленерго» в особі Велико - Кохнівської філії Публічного акціонерного товариства «Полтаваобленерго» не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Внаслідок укладення Договору про постачання електричної енергії №3419 від 16.02.2007 року між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов'язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Згідно зі статтями 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, Публічним акціонерним товариством «Полтаваобленерго» в особі Велико - Кохнівської філії Публічного акціонерного товариства «Полтаваобленерго» надіслано на адресу Відповідача Договір про постачання електричної енергії №3419 разом з Додатками до договору, у відповідь на який Приватним акціонерним товариством «Київстар» було надіслано на адресу Позивача підписаний та скріплений печаткою Договір разом з протоколом розбіжностей, зокрема п.п.2.5, 3.2.4, 9.4 Договору, Додатку 2 п.2, Додатку 2 п.6, Додатку 3 п.6, Додатку 4а, що підтверджується листом Споживача від 27.04.2015 р.

Договір про постачання електричної енергії №3419 разом з протоколом розбіжностей Відповідача був отриманий Позивачем 27.04.2015 року, що підтверджується вхідним штампом Велико - Кохнівської філії Публічного акціонерного товариства «Полтаваобленерго» за вх. №986. Позивач, не погодившись з вказаним протоколом розбіжностей Відповідача, направив на адресу останнього протокол узгодження розбіжностей від 13.05.2015 року.

Загальний порядок укладання господарських договорів врегульований статтею 181 Господарського кодексу України, згідно з яким господарський договір викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками; проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін і у випадку, якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках; сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору; за наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором; сторона, яка одержала протокол розбіжностей, зобов'язана протягом 20 днів розглянути його та в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та включити до договору всі прийняті пропозиції (частини 1-5).

У paзі досягнення сторонами згоди щодо всіх або окремих умов, зазначених у протоколі розбіжностей така згода згідно пункту 6 статті 181 ГК України повинна бути підтверджена у письмовій формі (протоколом узгодження розбіжностей, листами, телеграмами, телефонограмами тощо).

Частиною першою, третьою статті 179 Господарського кодексу України передбачено, що майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і не господарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями; укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 187 Господарського кодексу України спори, які виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов'язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом. День набрання чинності рішення суду, яким вирішено питання щодо переддоговірного спору, вважається днем укладення відповідного господарського договору, якщо рішенням суду не визначено інше.

Згідно з ч. 3 ст.179 Господарського кодексу України укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Статтею 25 Закону України «Про електроенергетику» передбачено, що споживачі електричної енергії мають право на підключення до електричної мережі у разі виконання «Правил користування електричною енергією», а також на отримання електричної енергії, якісні характеристики якої визначені державними стандартами.

Згідно зі ст.26 цього Закону передбачено, що споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником.

Даній нормі кореспондує пункт 1.3 ПКЕЕ, яким передбачено, що постачання електричної енергії здійснюється на підставі договору про постачання електричної енергії, який укладається між споживачем та постачальником електричної енергії.

Договір про постачання електричної енергії, відповідно до п.5.1 ПКЕЕ - є основним документом, який регламентує відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем, та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін. Постачальник електричної енергії, за регульованим тарифом,зобов'язаний надати проект договору про постачання електричної енергії на вимогу споживача.

При цьому, п.5.22 ПКЕЕ передбачено, що до договорів, укладення яких передбачено цими Правилами, за взаємною згодою сторін можуть бути оформлені додатки.

В додатках до відповідного договору обумовлюються технічні та організаційні особливості врегулювання відносин між сторонами. Додатки мають не суперечити законодавству України, в тому числі ПКЕЕ та нормативно-технічним документам.

Статтею 3 Цивільного кодексу України передбачено, що однією з загальних засад цивільного законодавства є свобода договору.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 Цивільного кодексу України).

За змістом ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч. 2 ст. 14 Цивільного кодексу України особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї.

Судом встановлено, що протокол розбіжностей, який складений Відповідачем, не погоджений Позивачем, у зв»язку з чим останній звернувся до суду з позовом про зобов»язання Приватного акціонерного товариства «Київстар» укласти Договір про постачання електричної енергії №3419 в редакції протоколу розбіжностей.

Проте, Суд звертає увагу, що між сторонами 16.02.2007 року був укладений Договір про постачання електричної енергії №3419, відповідно до умов якого Постачальник продає електричну енергію (як різновид товару) Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача з приєднаною потужністю 45 кВт, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору, який оформлений належним чином та підписаний уповноваженими представниками сторін і скріплений печатками підприємств без зауважень та заперечень, в добровільному порядку.

У п.9.4 Договору передбачено, що цей Договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31 грудня 2007 року. Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії Договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

При цьому, Позивачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів відповідно до норм ст.ст. 33, 34, 36 Господарського процесуального кодексу України припинення дії, розірвання або визнання недійсним Договору про постачання електричної енергії №3419 від 16.02.2007 року, а тому він є чинним на час розгляду справи та умови вказаного Договору є обов»язковими для виконання кожної із Сторін.

З огляду на вищевикладене та враховуючи, що між Сторонами існує укладений Договір про постачання електричної енергії №3419 від 16.02.2007 року, укладання якого передбачено нормами чинного законодавства України, а також враховуючи принцип свободи договору і непогодження сторонами п.п.2.5, 3.2.4, 9.4 Договору, п.6 Додатку №2 до Договору, п.6 Додатку 3, Додатку 4а до Договору в новій редакції, Суд не вбачає підстав для задоволення вимог про визнання укладеним договору в редакції протоколу розбіжностей.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Вищого господарського суду України від 18 липня 2012 року у справі № 37/354 та від 05 лютого 2014 року у справі №920/343/13-г.

Статтею 4-3 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до п. 2.3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 р. "Про судове рішення" рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Враховуючи вищевикладене, Суд приходить до висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Полтаваобленерго» в особі Велико - Кохнівської філії Публічного акціонерного товариства «Полтаваобленерго» до Приватного акціонерного товариства «Київстар» про визнання укладеним договору в редакції протоколу розбіжностей задоволенню не підлягають в повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, залишаються за Позивачем.

На підставі викладеного, керуючись статтями 32, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Полтаваобленерго» в особі Велико - Кохнівської філії Публічного акціонерного товариства «Полтаваобленерго» до Приватного акціонерного товариства «Київстар» про визнання укладеним договору в редакції протоколу розбіжностей - відмовити повністю.

2. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 04 вересня 2015 року.

Суддя О.В. Чинчин