УХВАЛА

10 вересня 2015 року Справа № 913/633/15

Провадження №16/913/633/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Лисичанська енергосервісна компанія», м. Лисичанськ Луганської області

до відповідача Комунального підприємства «Лисичанськтепломережа», м. Лисичанськ Луганської області

про визнання договору недійсним

Суддя Шеліхіна Р.М.,

секретар судового засідання Павлова А.О.,

представники сторін:

від позивача - Коваленко Ю.О., дов. від 20.05.15 №80;

від відповідача - Дядько Г.П., дов. від 14.01.15 №50,

Глушков Г.В., дов. від 14.01.15 №49;

В С Т А Н О В И В:

Суть спору: позивачем заявлено вимоги про визнання недійсним договору від 21.10.13 №105, укладеного між сторонами по справі.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 20.08.2015 порушено провадження у справі та справу призначено до розгляду на 10.09.2015.

Предметом спірного договору сторони встановили виконання робіт по виготовленню теплової енергії на опалювальний сезон 2013-2014 років з власних енергоносіїв виконавця, яким за спірним договором є відповідач, а замовником виготовленої теплової енергії є позивач. Дані правовідносини сторони назвали «послугою», яку замовляє позивач і зобов'язаний оплатити відповідачеві у відповідному розмірі на підставі пред'явленого щомісяця виконавцем (відповідачем) замовнику (позивачу) рахунку і акту виконаних робіт. Тобто, за змістом договору послуга - це виготовлення теплової енергії.

Позовні вимоги мотивовано приписами ч.2 ст. 203, ч.1 ст.215, ч.1 ст.227, ст..235 ЦК України, а також нормою ст..9 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності».

В позовній заяві позивач вказує, що укладений (спірний) договір не є договором послуги по виготовленню відповідачем теплової енергії для транспортування позивачем кінцевому споживачу, а є договором поставки природного газу (від відповідача позивачу), на що відповідач не має ліцензії.

Позивач вважає укладений договір удаваним та таким, що укладений для приховування іншого правочину, а саме - для приховування правочину по поставці відповідачем газу на об'єкти позивача для виготовлення останнім теплової енергії в період опалювального сезону 2013-2014 років. У зв'язку з тим, що відповідач - Комунальне підприємство «Лисичанськтепломережа» - не мав на дату укладення спірного договору ліцензії на поставку природного газу, позивач просить визнати договір від 21.10.13 №105 недійсним.

Представник позивача надав до справи додаткові пояснення, в яких він проводить оцінку доказів в підтвердження доводів, викладених в позовній заяві. До письмового пояснення позивач додав укладені та частково виконані ним договори на поставку газу та теплової енергії, акти виконаних робіт, які позивач вважає доказом поставки газу відповідачем за спірним договором, відповіді на запити позивача з приводу поставки та споживання газу і теплоенергії, а також документи в підтвердження статусу юридичної особи.

Відповідач відзивом від 09.09.15 №1871 проти позову заперечив, зазначивши про повну відповідність спірного договору вимогам закону, про фактичне виконання відповідачем умов спірного договору, за яким він (відповідач) виготовляв теплову енергію і транспортував її позивачеві, і про відсутність наміру сторін приховати правочин по поставці природного газу позивачеві, адже такого правочину, на думку відповідача, між сторонами не відбувалось.

Вислухав представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відкладення розгляду справи для витребування додаткових доказів для встановлення істини в спорі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.77,86 ГПК України, суд

У Х В А Л И В :

1. Відкласти розгляд справи на 01 жовтня 2015 року об 11 год. 00 хв.

2. Засідання відбудеться в приміщенні господарського суду Луганської області за адресою: м. Харків, проспект Леніна, 5, каб. №204.

3. Зобов'язати позивача надати:

- докази на підтвердження доводів щодо самостійного виготовлення власними (або орендованими) засобами та самостійного транспортування власними (або орендованими) тепломережами теплової енергії кінцевим споживачам в опалювальний сезон 2013-2014 років;

-докази балансової належності газопроводу, по якому відбувалась поставка природного газу відповідачем при виконанні спірного договору;

- письмові пояснення на відзив відповідача, документальне підтвердження та нормативне обґрунтування викладених доводів по суті спору.

4. Зобов'язати відповідача надати:

- докази в підтвердження доводів щодо надання саме послуги позивачу по виготовленню теплоенергії за спірним договором;

- докази відображення в бухгалтерському обліку (або в фінансовому звіті, тощо) за період опалювального сезону 2013 2014 років операцій по отриманню природного газу від гарантованого постачальника саме для виконання умов спірного договору, укладеного з позивачем, та відображення у відповідних документах заборгованості відповідача за послуги по спірному договору;

- докази балансової належності тепломереж, по яких постачалась теплоенергія позивачу;

- докази балансової належності газопроводу, по якому відбувалась поставка природного газу, - від гарантованого постачальника до КП «Лисичанськтепломережа» і від КП «Лисичанськтепломережа» позивачеві на виконання спірного договору;

- документи на підтвердження викладених у відзиві доводів по суті спору (у разі наявності).

Звертаємо увагу сторін, що всі копії документів, що додаються до матеріалів справи та довіреності представників сторін повинні бути належним чином засвідчені відповідно до вимог п. 2 ст. 36 ГПК України. Крім того, п. 5.27 Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації (ДСТУ 4163-2003) передбачено, що відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів "Згідно з оригіналом", назви, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії; засвідчуватись повинна кожна сторінка документу з відтиском печатки підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи.

Суд вважає за необхідне попередити сторони, що за ухилення від вчинення дій, покладених господарським судом на сторони цією ухвалою, на підставі пункту 5 статті 83 Господарського процесуального кодексу України, суд має право з винної сторони стягнути штраф в доход Державного бюджету України у розмірі до 1700 грн.

Суддя Р.М. Шеліхіна