номер провадження справи 9/112/15-35/91/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.09.2015 Справа № 908/2907/15

Суддя господарського суду Запорізької області Топчій О.А.

при секретарі Коцар А.О.

За участю представників сторін:

від позивача: Драніцин Д.В., директор; Волошина Н.В., довіреність №2 від 12.09.2015р.

від відповідача: не з'явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

За позовом Приватного підприємства "Приморськ-Теплоенергія" Запорізька область, м. Приморськ

до відповідача Нововасилівської селищної ради, Запорізька область, смт. Нововасилівка,

про стягнення суми 98928,40 грн.

ВСТАНОВИВ:

29.04.2015р. до господарського суду Запорізької області звернулося Приватне підприємство "Приморськ-Теплоенергія" до Нововасилівської селищної ради про стягнення 114628,30 грн. основного боргу, 16723,83 грн. - пені, 7275,17 грн. 3% річних, 59229,50 грн. - інфляційних витрат.

Позивач, обґрунтовуючи свій позов посилається на те, що між ПП «Приморськ-Теплоенергія» та Нововасилівською селищною радою 01.11.2012р. було укладено договір №117 на теплопостачання, відповідно до якого виробник зобов'язується надавати споживачеві вчасно та відповідної якості теплову енергію до межі розподілу обслуговування теплових мереж, а споживач зобов'язується своєчасно оплачувати надану теплову енергію за встановленими тарифами у строки та на умовах, передбачених договором.

Позивачем зобов'язання за договором виконувались вчасно та в повному обсязі та надавались відповідачеві акти приймання виконаних робіт, в яких зафіксовано кількість поставленої теплової енергії, ціну без урахування податку на додану вартість і суму без урахування ПДВ. Всі акти підписано відповідачем.

Проте, відповідач свої зобов'язання за договором, щодо оплати за теплову енергію в установлені договором строки, виконує не в повному обсязі, у зв'язку з чим у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем.

Загальна сума заборгованості відповідача за опалювані періоди 2012-2013р.р. та 2013-2014р.р. складає 114628, 30 грн. Позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача 114628, 30 грн. основного боргу; 16723, 83 грн. пені, 7275, 17 грн. - 3% річних, 59229, 50 грн. - інфляційних втрат та сплачений судовий збір.

29.04.2015р. автоматизованою системою документообігу господарського суду Запорізької області здійснено автоматичний розподіл, справу призначено до розгляду судді Боєвій О.С.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 29.04.2015р. позовна заява прийнята до розгляду, порушено провадження у справі № 908/2907/15, судове засідання призначено на 28.05.2015р.

28.05.2015р. у судовому засіданні позивач надав заяву в якій просить продовжити строк вирішення спору.

Ухвалою суду від 28.05.2015р. продовжено строк розгляду спору у справі № 908/2907/15 на п'ятнадцять днів - до 15.07.2015р., розгляд справи відкладено на 14.07.2015р.

15.06.2015р. через канцелярію господарського суду представниками сторін надана заява про визнання мирової угоди та текст мирової угоди.

14.07.2015р. відповідно до протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями, здійснено повторний автоматичний розподіл справи, у зв'язку із перебуванням на лікарняному судді Боєвої О.С., справу № 908/2907/15 призначено судді Топчій О.А.

Ухвалою суду від 14.07.2015р. справа прийнята до провадження, судове засідання призначено на 19.08.2015р.

19.08.2015р. у судовому засіданні представник позивача підтримав раніше надану (15.06.2015р.) заяву про затвердження мирової угоди та просив суд її задовольнити, а також надав до суду звіт про дебітові і кредитові операції на рахунку позивача, з якого вбачається, що відповідач добросовісно сплатив частину боргу 98 920, 04 грн..

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, вимоги ухвали суду від 14.07.2015р. не виконав, про причини неможливості з'явитись у судове засідання суд не повідомив. Ухвалою від 19.08.2015р. судом відмовлено в задоволенні мирової угоди, оскільки остання не відповідає вимогам чинного законодавства, а також відкладено розгляд справи на 14.09.2015р.

10.09.2015р. через канцелярію господарського суду від позивача надійшло клопотання про зменшення розміру позовних вимог, в якому зазначено, що 12.08.2015р. та 18.08.2015р. відповідач частково сплатив заборгованість в розмірі 98928,40 грн., несплаченими залишилися 15699,90 грн. основної заборгованості, 16723,83 грн. пені, 3 % річних в сумі 7275,17 грн., інфляційні витрати в розмірі 59229,50 грн., які позивач й просить стягнути.

Заява про зменшення позовних вимог подана відповідно до вимог чинного законодавства та прийнята судом. Спір розглядається з урахуванням зменшення позовних вимог, вказаних в заяві.

У судовому засіданні 14.09.2015р. представник позивача підтримав позовні вимоги, з урахуванням заявлених зменшень. Просить суд стягнути з відповідача 15699,90 грн. основної заборгованості, 16723,83 грн. пені, 3 % річних в сумі 7275,17 грн., інфляційні витрати в розмірі 59229,50 грн. та судовий збір.

Представник відповідача повторно в судове засідання не з'явився. Про причини неможливості присутності в судовому засіданні суд не повідомив.

Згідно з п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

В п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. зазначено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Ухвали суду про прийняття справи до провадження від 14.07.2015 р. та відкладення розгляду справи від 19.08.2015 р., які були направлені на адресу відповідача: 72420, Запорізька область, Приазовський район, смт. Нововасилівка, вул. Кооперативна, 78, суду повернуті поштовим відділенням не були, а отже, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про час та місце судового засідання.

Спір розглядається відповідно до ст. 75 ГПК України, за відсутності представника відповідача, за наявними в ній матеріалами.

За заявою представника позивача справа розглядалася без застосування технічної фіксації судового процесу.

В судовому засіданні 14.09.2015 р., на підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, документи, надані сторонами додатково, заслухавши пояснення представника позивача, судом встановлено наступне.

01.11.2012р. між Нововасилівською селищною радою (надалі - споживач) та Приватним підприємством "Приморськ-Теплоенергія" (надалі - виробник) укладено договір на теплопостачання № 117 (надалі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору виробник зобов'язується надавати споживачеві вчасно та відповідної якості теплову енергію до межі розподілу обслуговування теплових мереж, а споживач зобов'язується своєчасно оплачувати надану теплову енергію за встановленими тарифами у строки і на умовах , передбачених договором.

Пунктом 2.1 договору встановлено, що під час виконання умов цього договору , а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов'язуються керуватися Законами України «Про теплопостачання», та «Про електроенергетику», «Правилами технічної експлуатації тепловикористовуючих установок і теплових мереж» та іншими актами цивільного законодавства і нормативно-правовими актами та документами.

Розділом 3 договору встановлений порядок здійснення розрахунків за теплову енергію.

Відповідно до п. 3.1. договору розрахунок виконується щомісяця. Платежі вносяться на протязі п'яти днів після отримання рахунка та акту виконаних робіт, але не пізніше ніж до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим.

При перерахуванні коштів за теплову енергію у платіжному документі споживач повинен зазначати номер та дату даного договору. За наявності заборгованості за даним договором Теплопостачальна організація зараховує кошти, що надійшли від споживача, як погашення заборгованості за теплову енергію, відпущену у минулі періоди (п. 3.2.).

Отриманий акт приймання-передачі теплової енергії Споживач повинен підписати, оформити належним чином та повернути на адресу теплопостачальної організації на протязі п'яти днів з дати отримання. (п.3.3).

Розділом 10 договору встановлений термін дії договору:

Договір укладається на 1 рік та набуває чинності з дня його укладання. Договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення його строку однією із сторін не буде письмово заявлено про розірвання або необхідність перегляду (п.10.1)

Договір може бути розірваний достроково та в односторонньому порядку. (п. 10.2)

Як вбачається з матеріалів справи договір № 117 від 01.11.2012р. на день розгляду справи є дійсним.

Позивач, на виконання умов договору, в період з грудня 2012р. по квітень 2014р. відпустив відповідачу теплову енергію на загальну суму 244723,30 грн., що підтверджується актами приймання-передачі теплової енергії та рахунками - фактури.

Споживачем всі акти за вказаний період підписані без зауважень та заперечень.

Таким чином акти вважаються погодженими і є підставою для проведення остаточних розрахунків за зазначений в ньому період.

Відповідно до п. 4.2.в) договору споживач теплової енергії зобов'язується оплачувати теплову енергію в установлені договором строки.

Проте, відповідач свої зобов'язання щодо своєчасної та повної оплати за отриману теплоенергію виконував несвоєчасно та не в повному обсязі, сплативши за отриману в 2012-2014р. теплову енергію 229023,40 грн. Залишок несплаченої суми становить 15699,90 грн.

Правовідносини в сфері виробництва, транспортування та постачання теплової енергії регулюються Законом України "Про теплопостачання" від 02.06.2005 року за № 2633-1V (надалі - Закон). ..Правилами користування тепловою енергією", затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України, від 03.10.2007 року за № 1198 (надалі - Правила) та іншими нормативно-правовими актами України.

Згідно зі ст. ст. 11, 509 ЦК України договір є однією із підстав виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань) Згідно ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Оскільки погашення суми основного боргу відбувалося не у встановлений договором строк, у позивача виникло право для застосування штрафних санкцій.

Як встановлено ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ст. ст. 1, 3 Закону України від 22.11.1996 р. N 543/96-ВР "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано. Пунктом 3.5 договору передбачено, що за несвоєчасне внесення плати за теплову енергію із споживача стягується пеня в розмірі 1% від суми боргу за кожен день прострочення , але не більше подвійної ставки НБУ.

За порушення строків оплати послуг позивачем нарахована пеня на підставі п. 3.5 договору в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за загальний період з 11.02.2013 р. по 11.11.2014 р., з урахуванням приписів ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, в сумі 16723,83 грн. Судом прийнято до уваги, що в матеріалах справи знаходиться мирова угода, підписана представниками сторін, в якій відповідач визнав штрафні санкції, 3 % річних та інфляційні витрати в заявлених позивачем розмірах.

Судом перевірено розрахунок пені, зроблений позивачем, та встановлено, що він зроблений вірно, а тому заявлені вимоги щодо стягнення пені в розмірі 16723,83 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Нараховані сума 3 % річних складає 7275,17 грн.

Інфляційні витрати складають 59229,50 грн.

Перевіривши розрахунок 3% річних та інфляційних витрат, судом встановлено, що вони зроблені вірно, а тому підлягають задоволенню в заявлених сумах.

Таким чином, оскільки судом встановлено, що відповідач своєчасно не виконав свої зобов'язання щодо повної та своєчасної оплати за теплову електроенергію за договором № 117 від 01.11.2012р., то вимоги позивача про стягнення 15699,90 грн. основної заборгованості, 16723,83 грн. пені, 3 % річних в сумі 7275,17 грн., інфляційні витрати в розмірі 59229,50 грн. суд вважає законними, обґрунтованими, документально підтвердженими, в зв'язку з чим позов підлягає задоволенню

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір стягується з відповідача на користь позивача, враховуючи зменшення позивачем розміру позовних вимог, в розмірі 1978,57 грн.

Керуючись ст. ст. 49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Нововасилівської селищної ради (72420, Запорізька область, Приазовський район, смт. Нововасилівка, вул. Кооперативна, 78 ) на користь Приватного підприємства "Приморськ-Теплоенергія" 72102 Запорізька область м. Приморськ вул. Єчіна, 4 ) 15699 (п'ятнадцять тисяч шістсот дев'яносто дев'ять) грн. 90 коп. основної заборгованості, 16723 (шістнадцять тисяч сімсот двадцять три) грн. 83 коп. пені, 3 % річних в сумі 7275 (сім тисяч двісті сімдесят п'ять) грн. 17 коп., інфляційні витрати в розмірі 59229 (п'ятдесят дев'ять тисяч двісті двадцять дев'ять) грн. 50 коп. та 1978 (одна тисяча дев'ятсот сімдесят вісім) грн. 57 коп. витрат на судовий збір. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку для подання апеляційної скарги з моменту оформлення та підписання повного тексту рішення.

Повне рішення оформлено і підписано, згідно із вимогами ст. 84 ГПК України 17.09.2015 р.

Суддя О.А. Топчій