Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "09" вересня 2015 р. Справа № 906/1051/15

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Кудряшової Ю.В.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, паспорт серії ВМ №659049;

від відповідача: не з'явився.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Новий шлях"

до Липненської сільської ради Любарського району

про визнання право власності на нежитлові будівлі

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності за СТОВ «Новий шлях», що зареєстроване ІНФОРМАЦІЯ_1, на нежитлові будівлі комплекс будівель та споруд №1, зокрема, зерносклад №1/2,1974 р. (введення в експлуатацію) в/е, загальною площею 474,6 кв.м., вартістю 54250 грн.; вага №1/5, 1975 р. в/е, загальною площею 8.0 кв.м., вартістю 12400 грн.; корівник №1/1, 1976 р. в/е, загальною площею 1690,3 кв.м., вартістю 87100 грн.; вага №1/7, 1983 р.в/е, загальною площею 17.5 кв.м., вартістю 23180 грн.; млин №1/3, 1965 р. в/е, загальною площею 188.4 кв.м., вартістю 21530 грн.; ваги №1/6, 1980 р. в/е, загальною площею 11,2 кв.м., вартістю 11270 грн.; кормоцех №1/4, 1974 р . в/е, загальною площею 134,1 кв.м., вартістю 15 360 грн., що розташовані за адресою: Житомирська область, Любарський р-н, Липненська сільська рада.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених в позові, просив задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення адресату поштового відправлення.

В матеріалах справи міститься відзив-клопотання відповідача за вих. №239 від 17.07.2015, згідно якого Липненська сільська рада просить розглядати справу у відсутність їх представника, одночасно зазначаючи, що позовні вимоги визнає повністю.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача своєчасно та належним чином про час і місце розгляду справи і забезпечення явки останнього в судове засідання для реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів.

Проте, відповідач своїм правом на участь у засіданні суду та наданні усних пояснень не скористався, а тому, беручи до уваги те, що неявка в засідання суду відповідача або його представника, належним чином та відповідно до законодавства повідомлених про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи, суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними у ній матеріалами згідно із ст. 75 ГПК України.

На виконання вимог ухвали господарського суду від 23.07.2015 державний реєстратор прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Любарського районного управління юстиції Житомирської області подав письмові пояснення, згідно яких покладався на розсуд суду при прийнятті рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Новий шлях" створено в 18.03.2000 є підприємством, утвореним на засадах угоди між громадянами України, юридичними особами шляхом об'єднання їх майнових, земельних паїв, власних коштів для підприємницької діяльності у відповідності до законодавства України та з метою одержання прибутку, нарощування виробництва сільськогосподарської та іншої продукції і товарів (п.п. 1.1. статуту).

Товариство вважається утвореним і набуває прав юридичної особи з моменту його державної реєстрації. Товариство являється правонаступником бувшого колективного сільськогосподарського підприємства "Новий шлях" с. Липно Любарського району Житомирської області (п.п. 1.3. статуту).

Згідно акту передачі майна від 28.03.2000 (а.с. 44-45), згідно якого від реорганізованого КСП "Новий шлях" створеному на його базі СТОВ "Новий шлях" передано майно під забезпечення боргів; майно у заставі; об'єкти соціальної сфери; майно, яке не підлягає паюванню; майно, що складає пайовий фонд та резервний фонд (який включає майно, на яке позивач просить визнати право власності).

Враховуючи, що КСП «Новий шлях» має радянську історію то оформлення об'єктів приватної власності, належних цим підприємствам, належним чином не здійснювалося. Облік майна здійснювався на підставі інвентарних карток.

Згідно рішення №8 на сесії Липненської сільської ради Любарського району Житомирської області від 12.12.1995 «Про передачу земель у колективну власність КСП «Новий шлях» останньому було передано 2631,3 га земель у колективну власність, у тому числі 72,7 га земель загального користування по угіддях, згідно додатку. Крім цього залишено в постійному користуванні 376,5 га земель державної власності по угіддях згідно додатку.

27.01.2008 збори учасників вирішили (протокол №1 від 27.01.2008), що у зв'язку з тим, що з часу розпаювання майна в 2000 році майно пайового фонду зменшилось майже на 40000 грн. та існування необхідності поповнення його за рахунок іншого майна, майно соціальної сфери гуртожиток - 9003 грн., баня - 8736 грн., побуткомбінат - 22000 грн.. а всього на 39739 грн. перевести в майно пайового фонду , а весь резервний фонд залишити в майні під забезпечення боргів.

Зборами учасників СТОВ "Новий шлях" від 12.04.2011 (оформленого протоколом 31 від 12.04.2011) вирішено ліквідувати СТОВ "Новий шлях", створити ліквідаційну комісію і складі: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, зобов'язано голову ліквідаційної комісії подати державному реєстратору документи для внесення до ЄДРПОУ запису про рішення зборів учасників щодо ліквідації (припинення) юридичної особи, надано голові ліквідаційної комісії право першого підпису всіх фінансових документів, самостійно здійснювати пошук покупців для продажу майна під забезпечення кредиторської заборгованості, укладати договори купівлі-продажу майна, затверджувати акти списання майна та ін.

12.08.2011 складено акт приймання-передачі майна, включеного майна під забезпечення боргів, згідно якого представники СТОВ «Новий шлях» передали майно а голова ліквідаційної комісії прийняв, майно вказане в акті.

Згідно протоколів зборів не вбачається, що об'єкти нерухомості, які є предметом позову передавались під виділення в натурі пайовикам.

Згідно висновку про вартість майна колективної власності, остання становить 225090,00 грн. (без ПДВ), а саме:

корівник літ. А-1 - 87100,00 грн.;

кормоцех літ. В-1 - 15360,00 грн.;

млин літ. В-1 - 21530,00 грн.;

зерносклад літ. Г-1 - 54250,00 грн.;

вага №1 літ. Д-1 - 12400,00 грн.;

вага №2 літ. Е-1 - 23180,00 грн.;

вага №3 літ. Ж-1 - 11270,00 грн.

Рішенням Липненської сільської ради Житомирської області від 05.03.2014 №246 господарським будівлям і спорудам, що розташовані на території Липненської сільської ради та належать СТОВ "Новий шлях" адреса: житомирська область, Любарський район, територія Липненської сільської ради за межами населеного пункту, комплекс будівель та споруд №1. До комплексу будівель та споруд №1 входить будівля корівника №1/1, будівля зерноскладу №1/2, будівля млина №1/3, будівля кормоцеху №1/4, вага №1/5, вага №1/6, вага №1/7.

На вищевказані будівлі 07.04.2014 були виготовлені технічні паспорти (а.с. 11-25).

18.03.2015 голова ліквідаційної комісії СТОВ "Новий шлях" звернувся із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень до Державної реєстраційної служби Любарського районного управління юстиції Житомирської області, для проведення державної реєстрації права власності за СТОВ «Новий шлях» (ід. код 03744913) на нежитлові будівлі, що розташовані за адресою Житомирської область, Любарський район, Липненська сільська рада, Комплекс будівель та споруд №1, зокрема, зерносклад №1/2, 1974 р. в/е, загальною площею 474,6 кв.м., вартістю 542500 грн.; вага №1/5, 1975 р. в/е, загальною площею 8.0 кв.м., вартістю 12400 грн.; корівник №1/1, 1976 р. в/е, загальною площею 1690.3 кв.м., вартістю 87100 грн.; вага №1/7, 1983 р. в/е, загальною площею 17.5 кв.м., вартістю 23180 грн.; млин №1/3, 1965 р. в/е, загальною площею 188.4 кв.м., вартістю 21530 грн.; ваги №1/6, 1980 р. в/е, загальною площею 11.2 кв.м., вартістю 11270 грн; кормоцех №1/4, загальною площею 134.1 кв.м., вартістю 15360 грн.

19.03.2015 державний реєстратор розглянувши заяви та документи додані до них, виніс рішення про відмову у державній реєстрації, оскільки ці будівлі побудовані давно, товариство пережило низку реорганізацій та відсутні всі документи з точки зору сьогоднішнього законодавства.

Матеріали справи містять інформацію з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек та єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, відповідно до яких відомості стосовно реєстрації права власності на майно, що є предметом позову відсутні.

Також в матеріалах справи наявна довідка за вих. №43 від 22.04.2015. згідно якої об'єкти комплексу будівель та споруд №1 в даний час не перебувають в експлуатації і знаходяться в задовільному технічному стані.

Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, оцінюючі їх у сукупності, судом враховується:

Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Зміст права власності становлять три складові (ст. 317 ЦК України): право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 1 Закону України "Про господарські товариства", господарським товариством є юридична особа, статутний (складений) капітал якої поділений на частки між учасниками. Господарськими товариствами цим Законом визнаються підприємства, установи, організації, створені на засадах угоди юридичними особами і громадянами шляхом об'єднання їх майна та підприємницької діяльності з метою одержання прибутку. До господарських товариств належать: акціонерні товариства, товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю, повні товариства, командитні товариства.

Згідно п. 6 Порядку оформлення правонаступництва за зобов'язаннями реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств, затвердженого наказом міністерства аграрної політики України від 14.03.2001 року №63 , реорганізація передбачає створення на базі КСП однієї або декількох юридичних осіб-правонаступників в один із таких способів: злиття, поділ, виділення або перетворення. До новостворених юридичних осіб - правонаступників КСП повністю або в межах обсягів правонаступництва переходять майнові права та обов'язки реорганізованого підприємства.

Пунктом 10 вказаного порядку визначено, що при перетворенні КСП в інше підприємство, яке щойно виникло, переходять всі майнові права та обов'язки реорганізованого КСП.

Таким чином, до позивача перейшли усі права та обов'язки реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства "Новий шлях".

Відповідно до п. 4 Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств, затвердженого наказом міністерства аграрної політики України від 14.03.2001 року №62 у процесі реорганізації підприємств, у тому числі при вирішенні майнових питань, належні їм активи, відображені у загальному переліку на дату реорганізації, поділяються на такі групи: активи, передбачені для задоволення кредиторської заборгованості реорганізованого підприємства, які передаються підприємству-правонаступнику; активи, які не підлягають паюванню; майно соціальної інфраструктури; активи пайового фонду.

Згідно п. 7 Порядку, перелік активів, передбачених для задоволення кредиторської заборгованості, затверджений загальними зборами колишніх членів підприємства, що є співвласниками його майна (далі - збори співвласників), і підписаний членами комісії та керівником підприємства-правонаступника, разом з витягом із протоколу зборів співвласників, яким затверджено цей перелік активів, є підставою для оформлення прав власності підприємства-правонаступника на це майно реорганізованого підприємства.

Об'єкти нерухомості, на які позивач просить суд визнати право власності було завершено будівництвом у 1970-х роках, то згідно діючого на той час законодавства, а саме ЦК УРСР (в редакції 1963 року), колгоспно-кооперативна власність відносилася до різновидів соціалістичної власності (ст. 87 ЦК УРСР).

В свою чергу статтею 95 ЦК УРСР було передбачено, що власністю колгоспів та інших кооперативних організацій, їх об'єднань є засоби виробництва та інше майно, необхідне для здійснення їх статутних завдань.

Тобто, на момент завершення будівництва та відповідно до діючого на той час законодавства УРСР, дані об'єкти нерухомості збудовані колгоспом, з моменту їх побудови в силу закону як об'єкт колгоспно-кооперативної власності вважались власністю колгоспу як майно, необхідне для здійснення його статутних завдань і належав йому на праві власності.

Крім того, станом на 1970 рік було відсутнє законодавство, яке б передбачало порядок прийняття в експлуатацію завершених будівництвом об'єктів, в т.ч. нежитлових об'єктів, а також видача відповідних дозволів на будівництво колгоспам та іншим кооперативним організаціям тощо.

Відповідно до ст. 105 ЦК УРСР наслідки самовільного будівництва стосувалися лише жилих будинків, господарських і побутових будівель та споруд, і лише збудованих громадянами.

Положення про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів державного замовлення було затверджено Постановою Кабінету Міністрів України 05.08.1992 року №449, а Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів незалежно від джерел фінансування їх будівництва було затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2004 року №1243.

До набрання чинності Постановою Кабінету Міністрів України 05.08.1992 року №449, була чинною постанова Ради Міністрів УРСР від 12.03.1981 року №125 "Про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів".

Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом та вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Судами будь-яких рішень, які б обмежували право позивача володіти, користуватися та розпоряджатися вказаним майном, не приймалося.

Право власності належить до таких суб'єктивних прав, які можуть виникнути лише при наявності визначеного юридичного факту або їх сукупності. Юридичний факт - це обставини реального життя, з якими закон пов'язує виникнення, зміну чи припинення права власності. Юридичними фактами можуть бути правомірні дії, наслідки яких є підставами виникнення права власності.

Частина 1 ст. 41 Конституції України гарантує право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, а також рівність суб`єктів права власності перед законом (ч. 4 ст. 13 Конституції України). Згідно з частинами 1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку встановлених законом. Правовий режим власності, порядок і умови набуття та припинення права власності, а також права володіння, користування та розпорядження майном визначаються законами.

Всупереч викладеним вище нормам, позивач не може в повній мірі здійснити своє право власності щодо зазначених будівель та споруд, а саме: позивач обмежений у своєму праві розпоряджатися своїм майном, оскільки право власності на нього незареєстроване належним чином.

Згідно з положеннями частини 2 статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Як вбачається зі ст. 331 Цивільного кодексу України, право власності на нову річ, яка виготовлена особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва.

За приписами ч. 2 ст.16 ЦК України, одним з способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчую його право власності, тобто позов позивача по справі є позадоговірною вимогою власника майна про констатацію перед третіми особами факту приналежності позивачу права власності на спірне майно, не з'єднане з вимогою про повернення майна чи усунення інших перешкод у здійснені власником свого права і виключення домагань на приналежне власнику майно за допомогою підтвердження в судовому порядку факту приналежності йому спірного майна на праві власності.

Враховуючи викладене вище, відсутність заперечень власника землі на розміщення на земельній ділянці спірного майна; надавши оцінку доказам поданим позивачем на підтвердження заявлених вимог, заслухавши пояснення представника позивача, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Згідно ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 ГПК України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судові витрати незалежно від результатів вирішення спору.

Оскільки спір виник у зв'язку з необхідністю визнання права власності на споруджені позивачем об'єкти, суд вважає, що судові витрати, сплачені позивачем, не підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача, в діях якого відсутні порушення.

Керуючись ст.ст. 33,43,44,49,75,82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати за Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Новий шлях" (13114, Житомирська область, Любарський район, с. Липне, вул. Бойка, 1, ід. код 03744913) право власності, на нежитлові будівлі Комплекс будівель та споруд №1, зокрема, зерносклад №1/2,1974 р. (введення в експлуатацію) в/е, загальною площею 474,6 кв.м., вартістю 54250 грн.; вага №1/5, 1975 р. в/е, загальною площею 8.0 кв.м., вартістю 12400 грн.; корівник №1/1, 1976 р. в/е, загальною площею 1690,3 кв.м., вартістю 87100 грн.; вага №1/7, 1983 р.в/е, загальною площею 17.5 кв.м., вартістю 23180 грн.; млин №1/3, 1965 р. в/е, загальною площею 188.4 кв.м., вартістю 21530 грн.; ваги №1/6, 1980 р. в/е, загальною площею 11,2 кв.м., вартістю 11270 грн.; кормоцех №1/4, 1974 р . в/е, загальною площею 134,1 кв.м., вартістю 15 360 грн., що розташовані за адресою: Житомирська область, Любарський р-н, територія Липненської сільської ради за межами населеного пункту.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 14.09.15

Суддя Кудряшова Ю.В.

Віддрукувати:

1 - в справу.