ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.09.15 Справа № 914/2644/15

За позовом: Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Львіввгаз", м. Львів

до відповідача: Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії "Надра України" "Західукргеологія", м. Львів

про стягнення 70 114, 23 грн.

Суддя Манюк П.Т.

При секретарі Підкостельній О.П.

Представники:

від позивача: Вук У.І. - представник

від відповідача: Місечко В.І. - представник

Зміст ст. 22 ГПК України представникам сторін роз'яснено.

Розглядається справа за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Львівгаз" до Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії "Надра України" "Західукргеологія" про стягнення 82 160, 55 грн.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 03.08.2015 року порушено провадження у справі та призначено до розгляду в судовому засіданні на 17.08.2015 р.

В судовому засіданні оголошувалась перерва.

В судових засіданнях представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити з підстав викладених в позовній заяві та усних поясненнях, наданих в судових засіданнях. Також представником позивача було подану заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій позивач просить стягнути з відповідача 45 000, 00 грн. - основного боргу, 14 425, 64 грн. - інфляційних втрат, 508, 98 грн. - 3 % річних, 10 179, 64 грн. - пені, яку суд прийняв до розгляду.

Представник відповідача в судових засіданнях, позовні вимоги заперечив, просив відмовити у їх задоволенні з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, повідомив про часткове погашення заборгованості та просив суд зменшити розмір штрафних санкцій, у зв'язку із складним економічним становищем підприємства.

Розглянувши матеріали справи суд встановив наступне:

Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Львівгаз" (надалі - позивач) звернулося в Господарський суд Львівської області з позовом до Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії "Надра України" "Західукргеологія" (надалі - відповідач) про стягнення 70 114, 23 грн. (з врахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог).

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що 30.12.2013 року між ПАТ "Львівгаз" від імені якого діє Управління експлуатації газового господарства м. Львова (постачальник) та Дочірнім підприємством Національної акціонерної компанії "Надра України" "Західукргеологія" (споживач), було укладено договір № 2014/ТП-ПР 01-п-702 (надалі-договір) на постачання природного газу за регульованим тарифом.

Відповідно до п.1.1 договору, позивач зобов'язався здійснювати постачання відповідачу природного газу в обсягах і порядку, передбаченому договором для забезпечення потреб відповідача, а останній взяв на себе зобов'язання оплачувати вартість газу у розмірах, строках та порядку передбаченому договором.

На виконання умов договору позивач постачав відповідачу природний газ, про що свідчать підписані сторонами акти прийому передачі за лютий-квітень 2015 року. Вказані акти підписані сторонами без зауважень.

Згідно п. 4.6. договору оплата вартості послуг з постачання газу здійснюється споживачем авансованими платежами до 25 числа місяця, що передує розрахунковому у розмірі 100% із розрахунку договірного обсягу постачання газу відповідно до додатка № 2 до договору.

В порушення умов договору, відповідач оплати за наданий позивачем природний газ належним чином не здійснив, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість в розмірі 57 046, 32 грн.

Крім стягнення основного боргу, позивач просив стягнути з відповідача згідно п. 6.2.2 договору, пеню у розмірі 10 179, 61 грн. та відповідно до ст. 625 ЦК України інфляційні втрати в розмірі 14 425, 64 грн. та 3 % річних в розмірі 508, 98 грн. В судовому засіданні 14.09.2015 р. представник позивача подав заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій просить суд стягнути з відповідача 45 000, 00 грн. - основного боргу, 14 425, 64 грн. - інфляційних втрат, 508, 98 грн. - 3 % річних, 10 179, 64 грн. - пені

Представник відповідача у представленому відзиві та усних поясненнях, наданих в судовому засіданні, повідомив про часткове погашення основного боргу в розмірі 12 046, 32 грн., що підтверджується платіжними дорученнями від 14.07.2015 р. № 629 та від 11.08.2015 р. № 1022. Крім того, просить суд, зменшити розмір штрафних санкцій, у зв'язку із складним економічним становищем підприємства.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення виходячи з наступних мотивів.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства, а при відсутності таких вказівок - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Судом встановлено, що 30.12.2013 року між сторонами укладено договір № 2014/ТП-ПР 01-п-702 поставки природного газу за регульованим тарифом.

Відповідно до п.1.1 договору позивач зобов'язався здійснювати постачання відповідачу природного газу в обсягах і порядку, передбаченому договором для забезпечення потреб відповідача, а останній взяв на себе зобов'язання оплачувати вартість газу у розмірах, строках та порядку передбаченому договором.

За умовами ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 4.6 договору передбачено, що оплата вартості послуг з постачання газу здійснюється споживачем авансованими платежами до 25 числа місяця, що передує розрахунковому у розмірі 100% із розрахунку договірного обсягу постачання газу відповідно до додатка № 2 до договору.

Із наявних матеріалів справи вбачається, що відповідач свої зобов'язання згідно договору належним чином не виконав, внаслідок чого у нього існує заборгованість в розмірі 45 000, 00 грн. (з врахуванням заяви позивача про зменшення розміру позовних вимог в частині основного боргу), яку слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", розмір пені встановлюється за згодою сторін та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Статтею 232 ГК України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 6.2.2 договору у разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом 4 договору, із споживача стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Судом встановлено, що при нарахуванні відповідачу пені в розмірі 10 179, 61 грн. за період з 06.04.2015 р. по 15.07.2015 р., позивачем не враховано, що частина боргу в розмірі 7 046, 32 грн. була оплачена відповідачем 14.07.2015 р., таким чином стягненню підлягає пеня в розмірі 9 357, 22 грн.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В частині позовних вимог про стягнення з відповідача 3 % річних в розмірі 508, 98 грн. та інфляційних втрат в розмірі 14 425, 64 грн., суд зазначає наступне.

Позивачем при розрахунку 3 % річних та інфляційних втрат за період з 06.04.2015 р. по 15.07.2015 р. не враховано, що частина боргу в розмірі 7 046, 32 грн. була оплачена відповідачем 14.07.2015 р., тому задоволенню підлягають позовні вимоги про стягнення 3% річних в розмірі 313, 09 грн. та інфляційні втрати в розмірі 14 241, 82 грн.

Щодо заяви представника відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій, у зв'язку з важким фінансовим становищем підприємства, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 83 ГПК України, господарський суд приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Частиною 3 ст. 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Виходячи із приписів вказаних вище норм та письмових заперечень представника позивача, пов'язаних із важким фінансовим становищем підприємства, часткове задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача нарахованих позивачем штрафних санкцій, суд не вбачає достатніх підстав для зменшення неустойки.

Зважаючи на те, що спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача, судовий збір, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладається на нього пропорційно до задоволених вимог.

На підставі наведеного та керуючись ст. 36, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в :

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії "Надра України" "Західукргеологія" (79000, м. Львів, пл. Міцкевича, 8, ) на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Львівгаз" (79039, м. Львів, вул. Золота, 42, ) суму в розмірі 70 720, 86 грн., з них:

- 45 000, 00 грн. - основного боргу;

- 313, 09 грн. - 3 % річних;

- 14 241, 82 грн. - інфляційних втрат;

- 9 357, 22 грн. - пені;

- 1808, 73 грн. - судового збору.

3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Повне рішення складено 17.09.2015 року.

Суддя Манюк П.Т.