ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

15 вересня 2015 року Справа № 911/3/15
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді:Губенко Н.М.,
суддів:Барицької Т.Л.,
Картере В.І.,
перевіривши касаційну скаргуПублічного акціонерного товариства ,,Полтаваобленерго"
на постанову Київського апеляційного господарського суду від 07.07.2015
та на рішеннягосподарського суду міста Києва від 18.03.2015
у справі№911/3/15 господарського суду міста Києва
за позовомПублічного акціонерного товариства ,,Полтаваобленерго"
доПублічного акціонерного товариства ,,Національна акціонерна компанія ,,Нафтогаз України"
провизнання договору недійсним

ВСТАНОВИВ:

Подана 27.07.2015 (відповідно до штемпелю поштового відділення зв'язку проставленого на конверті) Публічним акціонерним товариством ,,Полтаваобленерго" (далі - скаржник) касаційна скарга №10-75/9334 від 27.07.2015 на постанову Київського апеляційного господарського суду від 07.07.2015 та на рішення господарського суду міста Києва від 18.03.2015 у справі №911/3/15 не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 111 ГПК України до скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Законом України від 08.07.2011 № 3674-VІ "Про судовий збір" визначено правові засади справляння судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі

Відповідно до пункту 2.21 постанови пленуму Вищого господарського суду України, від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.

Отже, виходячи із наведеного, належним доказом сплати судового збору є платіжне доручення (при безготівковому перерахування судового збору), квитанція установи банку (при сплаті судового збору готівкою); вказані документи мають містити відповідні відомості, про які вказано вище, і в такому випадку, доданий до касаційної скарги документ буде вважатися належним доказом сплати судового збору.

Згідно з пунктом 3.8 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 №22, реквізит "Призначення платежу" платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. Платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення "Призначення платежу".

Скаржником у якості доказу сплати судового збору до касаційної скарги додано платіжне доручення №534537 від 11.06.2015, у графі "Призначення платежу" (яке майже нечитабельне) якого зазначено: "001131819; 220300004; Судовий збір Вищ г/суд Укр 070 с зв2. За под кас скарги на пост Харків апел г/суду".

Таким чином, скаржником додано до касаційної скарги платіжне доручення, яке підтверджує сплату судового збору за подання касаційної скарги на постанову Харківського апеляційного господарського суду, тоді як вбачається зі змісту касаційної скарги предметом оскарження є постанова Київського апеляційного господарського суду від 07.07.2015 у справі №911/3/15.

Крім того, слід зазначити, що оскаржувана постанова Київського апеляційного господарського суду прийнята 07.07.2015, подане платіжне доручення датовано 11.06.2015, тобто дата платіжного доручення передує даті прийняття оскаржуваного судового акта майже на один місяць.

Відтак, платіжне доручення №534537 від 11.06.2015 не можна визнати належним доказом, який підтверджує сплату судового збору в установленому порядку та розмірі саме за подання касаційної скарги на постанову Київського апеляційного господарського суду від 07.07.2015 та на рішення господарського суду міста Києва від 18.03.2015 у справі №911/3/15, що є підставою для повернення скаржнику поданої касаційної скарги на підставі п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 86, п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства ,,Полтаваобленерго" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 07.07.2015 та на рішення господарського суду міста Києва від 18.03.2015 у справі №911/3/15 повернути скаржнику.

Справу №911/3/15 повернути до господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя Н.М. Губенко

Судді: Т.Л. Барицька

В.І. Картере