ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"07" вересня 2015 р.Справа № 916/2536/15

Господарський суд Одеської області у складі:

судді Волкова Р.В.,

при секретарі судового засідання Кришталь Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (м. Київ) в особі відокремленого підрозділу „Атомкомплект" Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія „Енергоатом" (м. Київ)

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Віннер-Техно" (Одеська область, м. Ізмаїл)

про стягнення 2804,38грн.

за участю:

представника позивача: Кузнецова Є.М.(за довіреністю).

представник відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Позивач Державне підприємство Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу „Атомкомплект" Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія „Енергоатом" звернулося до господарського суду Одеської області з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Віннер-Техно" про стягнення 2804,38грн. пені.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов укладеного між сторонами по справі договору поставки №53-129-01-14-00054 від 21.03.2014р. в частині несвоєчасної поставки товару, у зв'язку з чим відповідачу на підставі п. 7.2 договору нараховано пеню у розмірі 2804,38грн.

Відповідач проти позовних вимог заперечує посилаючись на порушення позивачем строків підписання та направлення відповідачу оригіналу договору поставки №53-129-01-14-00054 від 21.03.2014р.

Відповідач зазначає, що на строки поставки вплинули обставини непереробної дії, а саме проведенням бойових дій у м. Донецьку, у зв'язку з чим було неможливо розмитнити товар на Донецькій митниці та безпечно доставити товар через блок-пости бойовиків. Відповідачем було прийняте рішення про перенесення розмитнення товару на Миколаївську митницю, що зайняло додатковий час, підтвердженням зміни маршруту є CMR №000788, лист - заявка на перевезення №1/1606 від 16.06.2014р., оформлена експедитором ПП „ДТЕК" та договір страхування перевезення вантажу №540211211.14 від 19.06.2014р. (ПрАТ „АСК „ІНГО Україна").

Відповідач стверджує, що порушення строків поставки товару також пов'язане з несвоєчасним направленням позивачем відповідачу оригіналу договору поставки №53-129-01-14-00054 від 21.03.2014р.

Крім того відповідач вказує на те, що позивачем були порушені строки оплати товару.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

21.03.2014 року між Державним підприємством „Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу „Атомкомплект" Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія „Енергоатом" (позивач, покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Віннер-Техно" (відповідач, постачальник) було укладено договір поставки №53-129-01-14-00054, який підпадає під правове регулювання норм ст. 712 Цивільного кодексу України та ст.ст. 264-271 Господарського кодексу України. В частині, що не суперечить договору, до вказаного правочину також застосовуються норми ст.ст. 655-697 Цивільного кодексу України, які регулюють правила купівлі-продажу.

За умовами договору постачальник зобов'язався поставити низьковольтну апаратуру виробництва ВАТ „Спеціальне конструкторське бюро систем промислової автоматики",Росія, для ВП „Южно-Українська АЕС" ДП НАЕК „Енергоатом", а покупець зобов'язався прийняти та оплатити товар (п. 1.1 договору).

Сума договору складає 701095,20грн. у тому числі ПДВ 20% - 116849,20грн. (п.3.1. договору).

Умовами п.п. 5.2, 5.4. договору встановлено, що поставка продукції згідно Специфікації здійснюється автотранспортом постачальника на умовах DDP - склад Южно - Українського відділення ВП „Складське господарство" ДП НАЕК „Енергоатом", 55000, Миколаївська область, м. Южноукраїнськ згідно Інкотермс - 2000. Датою поставки товару вважається дата видаткової накладної на товар, що підтверджує надходження товару на склад вантажовідправника.

Оплата поставленого товару здійснюється покупцем протягом 30 робочих днів після підписання акту приймання - передачі поставленого товару (п.4.2. договору).

За порушення строків поставки товару постачальник зобов'язаний сплатити покупцю пеню у розмірі 0,1% вартості непоставленого в строк товару за кожен день прострочення, але не більше 30% вартості несвоєчасно поставленого товару (п.7.2. договору).

Договір підписаний обома сторонами без зауважень і заперечень та скріплений печатками підприємств.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічна норма міститься і в ст.193 ГК України, яка регламентує, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Таким чином, як встановлено судом, на виконання умов договору поставки №53-129-01-14-00054 від 21.03.2014 року згідно видаткової накладної №12 відповідач поставив позивачу товар на загальну суму 701095,20 гривень, а позивач, в свою чергу, прийняв товар 24.06.2014р. в той час як сторонами в Специфікації передбачений термін поставки товару протягом 90 календарних днів з дати укладання договору про закупівлю, тобто кінцевим терміном поставки товару було 19.06.2015р. у зв'язку з чим відповідач порушив строки поставки товару на 5 календарних днів (20.06.2014р. по 24.06.2014р.) чим порушив умови договору щодо своєчасної поставки товару.

31.07.2015 року за №7187/51 позивач звернувся до відповідача з претензією про неналежне виконання умов договору та стягнення неустойки за договором поставки №53-129-01-14-00054 від 21.03.2014 року.

Положеннями п. 7.2 договору, передбачено, що за порушення строків поставки товару постачальник зобов'язаний сплатити покупцю пеню у розмірі 0,1% вартості непоставленого в строк товару за кожен день прострочення, але не більше 30% вартості несвоєчасно поставленого товару.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У відповідності до ч. 2 ст. 218 ГК України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

За приписами ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 2 ч. 3 ст. 231 ГК України встановлено, що за порушення строків виконання зобов'язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

При цьому, зазначений розмір пені застосовується у разі, якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов'язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов'язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту.

Перевіривши пред'явлений позивачем розрахунок пені, з огляду на порушення відповідачем термінів поставки товару, вимоги позивача в частині стягнення пені суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі у розмірі 2804,38грн. пені - за період з 20.06.2014 року по 24.06.2014 року.

Згідно зі ст.ст. 33-34 ГПК України кожна сторона за допомогою належних та допустимих доказів повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доводи відповідача про вплив обставини непереробної дії на порушення строків поставки товару судом до уваги не приймаються оскільки п. 8.3. договору сторони передбачили, що виникнення обставин непереборної дії та строк їх дії підтверджується висновком Торгово-Промислової палати України чи іншою довідкою, процесуальним документом, виданим компетентним органом, однак відповідачем не надано документів про вплив обставини непереробної дії на порушення строків поставки товару.

Доводи відповідача щодо несвоєчасного направлення позивачем оригіналу договору судом до уваги не приймаються оскільки відповідачем не надано доказів, коли саме позивач направив оригінал договору №53-129-01-14-00054 від 21.03.2014р.

Судовими доказами, за визначенням ст. ст. 32-36 ГПК України, слід вважати документи, які можуть підтвердити або спростувати обставини, що мають значення для правильного рішення справи.

Виходячи з викладеного, позовні вимоги Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі в особі відокремленого підрозділу „Атомкомплект" Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія „Енергоатом" до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Віннер-Техно" про стягнення 2804,38грн. підлягають задоволенню.

Судові витрати в якості судового збору в розмірі 1827,00грн., відповідно до ст. 49 ГПК України підлягають віднесенню на відповідача.

На підставі ст. ст. 526, 530, 549, 610, 611, 629 ЦК України ст. ст. 218, 230, 231 ГК України, Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" та керуючись ст. ст. 22, 33, 36, 43, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі в особі відокремленого підрозділу „Атомкомплект" Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія „Енергоатом" до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Віннер-Техно" про стягнення 2804,38грн. - задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Віннер-Техно" (68612, Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Папаніна, 46, ) на користь Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (м. Київ, вул. Назарівська, 3, ) в особі відокремленого підрозділу „Атомкомплект" Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія „Енергоатом" (м. Київ, вул. Жилянська, 108, ) 2804/дві тисячі вісімсот чотири/грн. пені, 1827/одна тисяча вісімсот двадцять сім/грн. судового збору.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Одеського апеляційного господарського суду через Господарський суд Одеської області протягом десяти днів з моменту складення повного рішення. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 14 вересня 2015 р.

Суддя Р.В. Волков