РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.09.2015Справа №910/17667/15

За позовомВсеукраїнської громадської організації «Українська ліга сприяння розвитку паліативної та хоспісної допомоги»
До відповідачапублічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Центральне регіональне управління» публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит»
Простягнення 368415,41 грн.

Суддя Ковтун С.А.

Представники сторін:

від позивача Бронова В.М. (за дов.), Саприкіна О.В. (за дов.)

від відповідача не з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Всеукраїнська громадська організація «Українська ліга сприяння розвитку паліативної та хоспісної допомоги» звернулася до господарського суду міста Києва з позовом до публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Центральне регіональне управління» публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про стягнення 368415,41 грн., з яких: 335441,39 грн. боргу, 39974,02 грн. пені.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором № 734-8 на розрахунково-касове обслуговування від 07.04.2011, що виявилось у невиконанні поданих позивачем платіжних доручень.

Ухвалою суду від 13.07.2015 порушено провадження у справі № 910/17667/15, розгляд останньої призначено на 03.09.2015.

Відповідач відзиву на позов не подав, явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами на підставі ст. 75 ГПК України.

Розглянувши надані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

07.04.2011 між банком «Фінанси та Кредит» (Банком) та Всеукраїнською громадською організацією «Українська ліга сприяння розвитку паліативної та хоспісної допомоги» (клієнтом) укладено договір на розрахунково-касове обслуговування № 734-8 (далі - Договір), відповідно до п. 1.1 якого банк відкриває клієнту поточний рахунок у національній валюті та зобов'язується здійснювати його розрахунково-касове обслуговування, а клієнт зобов'язується оплачувати послуги банку згідно тарифів банку в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

За змістом п. 2.1 Договору банк здійснює розрахунково-касове обслуговування рахунку в операційний день банку у порядку і на умовах, визначених чинним законодавством України та банківськими правилами.

Згідно з п. 3.3.2 Договору банк зобов'язується вести комплексне розрахунково-касове обслуговування рахунку та виконувати за дорученням клієнта розрахункові, касові і інші операції, які не суперечать та передбачені для даного виду рахунків чинним законодавством України та банківськими правилами.

26.02.2015 позивач надав відповідачу по рахунку 7205 такі платіжні доручення: № 12 на суму 10904,72 грн. (єдиний соціальний внесок за лютий), № 13 на суму 3906,89 грн. (податок з доходів фізичних осіб), № 14 на суму 405,28 грн. (військовий податок), № 15 на суму 21733,79 грн. (заробітна плата), № 16 на суму 217,34 грн. (комісія за зарахування заробітної плати).

02.03.2015 позивач надав відповідачу такі платіжні доручення: по рахунку 7205 - № 17 на суму 131931,50 грн. (перерахування коштів на інший рахунок); по рахунку 7204 - № 3 на суму 27103,93 грн. (перерахування коштів на інший рахунок); по рахунку 7203 -№ 9 на суму 138847,94 грн. (перерахування коштів на інший рахунок).

02.04.2015 позивач надав відповідачу такі платіжні доручення: по рахунку 7205 - № 18 на суму 169229,52 грн. (перерахування коштів на інший рахунок); по рахунку 7204 - № 4 на суму 27233,93 грн. (перерахування коштів на інший рахунок); по рахунку 7203 - № 10 на суму 138977,94 грн. (перерахування коштів на інший рахунок).

Відповідач вказані платіжні доручення не виконав.

08.04.2015 позивач звернувся до відповідача з вимогою (вих. № 1905) виконати платіжні доручення від 02.04.2015 на суму 335441,39 грн..

Вимога позивача залишена відповідачем без задоволення.

Станом на день розгляду справи платіжні доручення від 02.04.2015 не виконані, залишок на рахунках позивача складає суму 335441,39 грн..

Згідно із частиною 1 статті 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом (ч. 3 ст. 1068 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 1074 Цивільного кодексу України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

За ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майно. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до п. 8.1 ст. 8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» (далі - Закон) банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження.

Пунктом 8.4 ст. 8 Закону передбачено, що міжбанківський переказ виконується в строк до трьох операційних днів.

Переказ вважається завершеним з моменту зарахування суми переказу на рахунок отримувача або її видачі йому в готівковій формі (пункт 30.1 статті 30 Закону).

Однак, вказані платіжні доручення Банком у встановлені строки виконані не були, та отримувачі коштів ініційовані позивачем перекази не отримали.

Згідно з приписами статей 526 Цивільного кодексу України та 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, що передбачено ст. 525 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків, сплата неустойки (ст. 611 Цивільного кодексу України).

Згідно із статтями 22, 32 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" у разі відмови з будь-яких причин у прийнятті розрахункового документа банк має повернути його ініціатору не пізніше наступного операційного дня банку із зазначенням причини повернення. У разі порушення банком, що обслуговує платника, встановлених цим Законом строків виконання доручення клієнта на переказ цей банк зобов'язаний сплатити платнику пеню у розмірі 0,1 відсотка суми простроченого платежу за кожний день прострочення, що не може перевищувати 10 відсотків суми переказу, якщо інший розмір пені не обумовлений договором між ними. Банк ініціатора зобов'язаний на вимогу ініціатора письмово повідомити про стан виконання його доручення, що міститься у відповідному документі на переказ.

За розрахунком позивача, перевіреним судом, з відповідача підлягає стягненню 32974,02 грн. пені.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги чи заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приймаючи рішення, суд зобов'язаний керуватись наданими сторонами доказами.

Позивачем належним чином доведене порушення його прав зі сторони відповідача.

Обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, належним чином доведені і відповідачем не спростовані, а тому позовні вимоги позивача до останнього підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Центральне регіональне управління» публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (04054, м. Київ, вул. Артема, 60, код 09807856) на користь Всеукраїнської громадської організації «Українська ліга сприяння розвитку паліативної та хоспісної допомоги» (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 21, кв. 111, код 37568985) 335441,39 грн. боргу, 32974,02 грн. пені, 7368,32 грн. судового збору.

Рішення підписано 15.09.2015

Суддя С.А. Ковтун