Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================
Р І Ш Е Н Н Я

« 15 » вересня 2015 року Справа №927/1106/15

За ПОЗОВОМ: Приватного підприємства "Автомагістраль"

вул. Леніна, 68, с. Синяк, Вишгородський район, Київська область, 07351

До ВІДПОВІДАЧА: Департаменту інвестиційного розвитку та капітального будівництва Чернігівської обласної державної адміністрації

вул. Бєлінського, 11, м. Чернігів, 14000

ТРЕТЯ ОСОБА, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні Відповідача: ОСОБА_1 управління Державної казначейської служби України у Чернігівській області

вул. Комсомольська, 27, м Чернігів, 14000

Про стягнення 88470,55 грн.

Суддя І.В. Кушнір

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН :

Від Позивача: ОСОБА_2 представник, довіреність №б/н від 23.04.2015.

Від Відповідача: не зявився.

Від Третьої особи: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Приватним підприємством "Автомагістраль" подано позов до Департаменту інвестиційного розвитку та капітального будівництва Чернігівської обласної державної адміністрації про стягнення 88470,55 грн., в тому числі 88014,80 грн. основного боргу та 455,75 грн. 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем умов договору підряду №53 "Капітальний ремонт дороги з твердим покриттям по вулиці Василенка в м.Остер, Козелецького району Чернігівської області" від 03.10.2014.

Ухвалою суду від 01.09.2015 залучено до участі у справі в якості Третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні Відповідача ОСОБА_1 управління Державної казначейської служби України у Чернігівській області.

Представник Позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач явки повноважного представника у судові засідання 01.09.2015 та 15.09.2015 не забезпечив, хоча про датуё час та місце судових засідань був повідомлений належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень (ухвал суду від 20.08.2015 та від 01.09.2015) наявні в матеріалах справи.

01.09.2015, фактично після судового засідання, через канцелярію суду від Управління капітального будівництва Чернігівської обласної державної адміністрації надійшло клопотання №1-01/1206 про заміну Відповідача у даній справі - Департамент інвестиційного розвитку та капітального будівництва Чернігівської обласної державної адміністрації на його правонаступника - Управління капітального будівництва Чернігівської обласної державної адміністрації.

Відповідно до ст.25 Господарського процесуального кодексу України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову заміни сторони чи третьої особи її правонаступником господарський суд виносить ухвалу.

Згідно з п.п.1.4. п.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції (із змінами) за приписом статті 25 ГПК у разі, зокрема, реорганізації суб'єкта господарювання у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі його правонаступника. Господарським судам необхідно враховувати, що сама лише зміна найменування юридичної особи не означає її реорганізації, якщо при цьому не змінюється організаційно-правова форма даної особи. Зміна типу акціонерного товариства з приватного на публічне не є його реорганізацією (стаття 5 Закону України "Про акціонерні товариства"). Водночас зміна найменування юридичної особи тягне за собою необхідність у державній реєстрації змін до установчих документів, порядок проведення якої викладено у статті 29 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців". У разі коли така зміна сталася у процесі вирішення спору господарським судом, про неї обов'язково зазначається в описовій частині рішення (при цьому у мотивувальній частині, за необхідності, також зазначається нове найменування учасника судового процесу - наприклад, у разі задоволення позову до нього) або в ухвалі, якою закінчується розгляд справи.

Як вбачається з копії розпорядження Чернігівської обласної державної адміністрації №291 від 15 червня 2015 року, Департамент інвестиційного розвитку та капітального будівництва Чернігівської обласної державної адміністрації перейменовано в Управління капітального будівництва Чернігівської обласної державної адміністрації. При цьому, ідентифікаційний код вказаної юридичної особи у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців (04014246) не змінено.

Враховуючи вищевикладене, суд не знаходить підстав для задоволення клопотання Управління капітального будівництва Чернігівської обласної державної адміністрації про заміну Відповідача у даній справі - Департамент інвестиційного розвитку та капітального будівництва Чернігівської обласної державної адміністрації на його правонаступника - Управління капітального будівництва Чернігівської обласної державної адміністрації.

Разом з тим, суд приймає, що новим найменуванням Відповідача у справі на момент прийняття рішення є Управління капітального будівництва Чернігівської обласної державної адміністрації.

Крім того, 01 вересня 2015 року, фактично після судового засідання, через канцелярію суду від Відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому Відповідач зазначив, що за договором підряду №53 від 03.10.2014 Позивачем роботи виконані в повному обсязі та прийняті Відповідачем, сума неоплачених Відповідачем робіт за даним договором становить 88014,80 грн. При цьому, Відповідач вказує, що дана заборгованість виникла у звязку з недостатністю бюджетного фінансування.

Одночасно Відповідач просить суд розглянути справу без участі його представника.

Представник Третьої особи у судове засідання 15.09.2015 не зявився, до початку судового засідання через канцелярію суду Третьою особою поданий відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що облік в розрізі підприємств, установ, організацій надавачів бюджетним установам товарів (робіт, послуг) в органах казначейства не ведеться, у Головного управління відсутня інформація щодо пообєктного виділення коштів та пообєктного виконання бюджетних фінансових зобовязань, зокрема, щодо оплати виконаних робіт згідно договору №53 від 03.10.2014 "Капітальний ремонт дороги з твердим покриттям по вулиці Василенка в м. Остер, Козелецького району Чернігівської області".

Одночасно Третьою особою заявлено клопотання про розгляд справи без її участі.

До початку судового засідання 15.09.2015 представником Позивача через канцелярію суду подано додаткове обґрунтування правомірності застосування ч.2 ст. 530 ЦК України, яке суд долучив до матеріалів справи.

Враховуючи клопотання Відповідача та Третьої особи та надання ними відзивів на позовну заяву, суд приходить висновку про розгляд справи за наявними матеріалами та без участі представників Відповідача та Третьої особи.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, заслухавши пояснення представника Позивача, суд,

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство "Автомагістраль" зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 16.05.2001, дата та номер запису в ЄДР 13.04.2005 № 0000660.

Управління капітального будівництва Чернігівської обласної державної адміністрації зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 14.11.2000, дата та номер запису в ЄДР 09.06.2008 №0006593.

03 жовтня 2014 року між Департаментом інвестиційного розвитку та капітального будівництва Чернігівської обласної державної адміністрації (Сторона 1 згідно Договору, Відповідач у справі) та Приватним підприємством "Автомагістраль" (Сторона 2 згідно Договору, Позивач у справі) було укладено договір підряду №53 "Капітальний ремонт дороги з твердим покриттям по вулиці Василенка в м. Остер, Козелецького району Чернігівської області" (далі Договір).

27 листопада 2014 року між Департаментом інвестиційного розвитку та капітального будівництва Чернігівської обласної державної адміністрації та Приватним підприємством "Автомагістраль" було укладено Додаткову угоду №1 до договору №53 від 03.10.2014 "Капітальний ремонт дороги з твердим покриттям по вулиці Василенка в м. Остер, Козелецького району Чернігівської області" (далі Додаткова угода №1), якою сторонами змінено п.п.2.1., 2.2. п.2 Договору, а також внесено зміни до п.12 Договору та викладено вказані пункти у відповідній редакції.

Згідно з розпорядженням Чернігівської обласної державної адміністрації №291 від 15 червня 2015 року, Департамент інвестиційного розвитку та капітального будівництва Чернігівської обласної державної адміністрації перейменовано в Управління капітального будівництва Чернігівської обласної державної адміністрації.

Відповідно до умов п.п.1.1.-1.2. Договору Сторона 1 доручає, а Сторона 2 виконує на свій ризик роботи по об'єкту: "Капітальний ремонт дороги з твердим покриттям по вулиці Василенка в м. Остер, Козелецького району Чернігівської області" і здає їх Стороні 1 (за актом приймання виконаних будівельних робіт з усуненням, у випадку виявлення при прийманні недоліків, що зумовлені неякісним виконанням робіт). Сторона 2 здає об'єкт в експлуатацію в установлений строк у відповідності до затвердженої проектно-кошторисної документації, діючих ДСТУ і правил, інших нормативних актів у будівництві та надати всю виконавчу документацію. Сторона 1 зобов'язується прийняти виконані роботи і оплатити їх відповідно до умов Договору.

Згідно з п.п.2.1,2.2 Договору в редакції, викладеній у Додатковій угоді №1, фінансування робіт, передбачених цим Договором, здійснюється за рахунок коштів субвенції з державного бюджету на будівництво, реконструкцію, ремонт та утримання вулиць і доріг комунальної власності у населених пунктах області Козелецькому районному бюджету та за рахунок залишку коштів спеціального фонду обласного бюджету від збору за першу реєстрацію транспортних засобів станом на 01.01.2014. Загальна вартість будівельно-монтажних робіт та інших витрат, що виконуються Стороною 2 за даним Договором складає 301,38480 тис. грн. (триста одна тисяча триста вісімдесят чотири гривні 80 копійок), у т.ч. ПДВ 20%, із них за рахунок Козелецького районного бюджету 125,73480 тис. грн. за рахунок залишку коштів спеціального фонду обласного бюджету 175,650 тис. гривень.

Відповідно до п. 3.1 Договору сторони визначили строк виконання робіт: початок робіт жовтень 2014 року, закінчення робіт відповідно до календарного графіку робіт.

За умовами п.п.5.1, 5.2, 5.3, 5.4 Договору розрахунки за виконані роботи на об'єкті здійснюються шляхом проміжних платежів за фактично виконану роботу. Оплата робіт проводиться після прийняття акту виконаних будівельних робіт, якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін. Сторона 2 не пізніше 25 числа звітного місяця, передає уповноваженому представникові Сторони 1 акт приймання виконаних будівельних робіт (форма №КБ-2в) та довідку про вартість виконаних робіт (форма №КБ-3). Сторона 1 до початку виконання робіт перераховує Стороні 2 аванс у розмірі 30% від договірної ціни. Сторона 1 проводить розрахунки за виконані роботи після підписання форми №КБ-2в (акт приймання виконаних будівельних робіт) та форми №КБ-3 (довідка про вартість виконаних будівельних робіт). При цьому сторони домовилися про те, що строк (термін) оплати виконаних підрядником робіт визначається вказівкою на подію, яка неминуче має настати, а саме надходження коштів з бюджету на розрахунковий рахунок Департаменту інвестиційного розвитку та капітального будівництва Чернігівської облдержадміністрації на проведення робіт, які є предметом даного договору, у зв'язку з чим оплата за виконані підрядником роботи здійснюється на підставі підписаних актів форми №КБ-2в протягом 3-х днів з дати надходження коштів на проведення визначених даним договором робіт на розрахунковий рахунок Департаменту інвестиційного розвитку та капітального будівництва Чернігівської облдержадміністрації.

Відповідно до п.п.5.5. Договору взаєморозрахунки за обсяги виконаних робіт проводяться на підставі виконаних обсягів робіт та їхньої вартості, визначеної у договірній ціні.

Згідно з п. 11.1. Договору він вступає в силу з моменту підписання його Сторонами і діє до 31 грудня 2015 року. Припинення дії цього Договору не звільняє сторони від відповідальності за порушення своїх зобов'язань, вчинених під час дії цього Договору.

Відповідно до календарного графіку виконання робіт "Капітальний ремонт дороги з твердим покриттям по вулиці Василенка в м. Остер, Козелецького району Чернігівської області", підписаним між сторонами, останні визначили строки виконання робіт: початок робіт жовтень 2014 року, кінець робіт грудень 2014 року.

Позивач на виконання умов Договору виконав роботи на суму 301384,80 грн., що підтверджується актом приймання виконаних будівельних робіт форми №КБ-2в №б/н за листопад 2014 року на суму 301384,80 грн. та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати форми №КБ-3 за листопад 2014 року.

Копії вищевказаних графіку, акту та довідки, а також договірної ціни на Капітальний ремонт дороги з твердим покриттям по вулиці Василенка в м. Остер, Козелецького району Чернігівської області, що здійснюється в 2014 році, знаходяться в матеріалах справи.

Відповідач розрахунок за виконані Позивачем роботи здійснив частково, сплативши 213370,00 грн., що підтверджується копіями банківських виписок, наявних в матеріалах справи.

Позивачем була надіслана Відповідачу претензія №б/н від 02 червня 2015 року з вимогою сплатити заборгованість, зокрема, за договором №53 від 03.10.2014 року, яка була отримана останнім 04 червня 2015 року, про що свідчить наявна в матеріалах справи копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

У листі-відповіді на претензію від 12.06.2015 №3-09/815 Відповідач не заперечував щодо наявності заборгованості і посилався на відсутність надходження бюджетних коштів.

Оскільки сума основного боргу 88014,80 грн. сплачена не була, Позивач просить стягнути вказаний борг з Відповідача.

Визначаючи правову природу договору, укладеного між сторонами, суд доходить наступних висновків.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.837 Цивільного кодексу України:

1. За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

2. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.843 Цивільного кодексу України:

1. У договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

3. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Згідно з ч.1 ст.844 Цивільного кодексу України:

Ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі.

Якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.875 Цивільного кодексу України:

1. За договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

2. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта.

Згідно з ч.1 ст.877 Цивільного кодексу України:

Підрядник зобов'язаний здійснювати будівництво та пов'язані з ним будівельні роботи відповідно до проектної документації, що визначає обсяг і зміст робіт та інші вимоги, які ставляться до робіт та до кошторису, що визначає ціну робіт.

З викладеного вбачається, що предметом договору підряду є виконання певної, чітко визначеної за обсягом безпосередньо договором чи кошторисом роботи (чи ряду різного виду робіт) з визначенням необхідних для її (їх) виконання матеріалів (Підрядника чи Замовника), направленої на досягнення конкретного матеріального результату, який підлягає передачі Замовнику.

Сторонами в договорі підряду є замовник та підрядник.

Враховуючи, що предметом Договору підряду №53 від 03.10.2014 є виконання на свій ризик робіт по об'єкту: "Капітальний ремонт дороги з твердим покриттям по вулиці Василенка в м. Остер, Козелецького району Чернігівської області" в установлений строк у відповідності до затвердженої проектно-кошторисної документації, діючих ДСТУ і правил, інших нормативних актів у будівництві, виконання Договору підтверджується актом приймання виконаних будівельних робіт (форми КБ-2в), довідкою про вартість виконаних будівельних робіт (форми КБ-3), суд приходить до висновку, що між сторонами фактично був укладений договір будівельного підряду.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.ч.1,7 ст.193 Господарського кодексу України (далі ГКУ):

Суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Як передбачено ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст.599 Цивільного кодексу України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Досліджуючи матеріали справи суд відмічає наступне.

Згідно з ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України:

«Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.»

За умовами п.п.5.1., 5.3, 5.4 Договору розрахунки за виконані роботи на об'єкті здійснюються шляхом проміжних платежів за фактично виконану роботу. Оплата робіт проводиться після прийняття акту виконаних будівельних робіт, якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін. Сторона 1 до початку виконання робіт перераховує Стороні 2 аванс у розмірі 30% від договірної ціни. Сторона 1 проводить розрахунки за виконані роботи після підписання форми №КБ-2в (акт приймання виконаних будівельних робіт) та форми №КБ-3 (довідка про вартість виконаних будівельних робіт). При цьому сторони домовилися про те, що строк (термін) оплати виконаних підрядником робіт визначається вказівкою на подію, яка неминуче має настати, а саме надходження коштів з бюджету на розрахунковий рахунок Департаменту інвестиційного розвитку та капітального будівництва Чернігівської облдержадміністрації на проведення робіт, які є предметом даного договору, у зв'язку з чим оплата за виконані підрядником роботи здійснюється на підставі підписаних актів форми №КБ-2в протягом 3-х днів з дати надходження коштів на проведення визначених даним договором робіт на розрахуноквий рахунок Департаменту інвестиційного розвитку та капітального будівництва Чернігівської облдержадміністрації.

Таким чином, п.5.4. Договору визначив строк (термін) оплати виконаних підрядником робіт вказівкою на таку подію, яка, на думку сторін, має неминуче настати, як надходження коштів з бюджету на розрахунковий рахунок Департаменту інвестиційного розвитку та капітального будівництва Чернігівської облдержадміністрації на проведення робіт, які є предметом даного договору.

Крім того, згідно з п. 2.1. Договору в редакції, викладеній у Додатковій угоді №1, фінансування робіт, передбачених цим Договором, здійснюється за рахунок коштів субвенції з державного бюджету на будівництво, реконструкцію, ремонт та утримання вулиць і доріг комунальної власності у населених пунктах області Козелецькому районному бюджету та за рахунок залишку коштів спеціального фонду обласного бюджету від збору за першу реєстрацію транспортних засобів станом на 01.01.2014

Таким чином, Відповідач є лише кінцевим розпорядником вищевказаної бюджетної субвенції, від волі якого факт надходження субвенції, дата надходження та її обсяг практично не залежать.

Відповідачем у відповіді на претензію зазначено, що Чернігівською обласною державною адміністрацією було направлено відповідне звернення до Премєр-міністра України ОСОБА_3 щодо сприяння у виділенні коштів для погашення кредиторської заборгованості за фактично виконані роботи. Крім того, Відповідач звертався до Чернігівської обласної державної адміністрації, Департаменту фінансів облдержадміністрації та Чернігівської обласної ради щодо вирішення питання погашення кредиторської заборгованості.

Разом з тим, незважаючи на ці звернення доказів, що дані кошти, якщо не перераховані Відповідачу, то хоча б передбачені або виділені йому згідно розпоряджень, кошторисів чи інших документів облдержадміністрації Відповідачем суду не представлено.

Таким чином, дата отримання Відповідачем бюджетного фінансування (як і взагалі факт його отримання) є не прогнозованою, не передбачуваною і незалежною від волі сторін Договору, зокрема і Відповідача, а тому повязування п.5.4. Договору дати виникнення обовязку Відповідача оплатити виконані роботи з датою отримання ним бюджетного фінансування робить першу нечіткою, неконкретизованою і може призвести до того, що такий обовязок у Відповідача виникне або через декілька років або не виникне взагалі ніколи.

З урахуванням викладеного, у суду відсутні належні та законні підстави вважати, що надходження коштів з бюджету на розрахунковий рахунок Відповідача є подію, яка має саме неминуче настати, а отже, яка може використовуватися для визначення термінів виконання зобовязань відповідно до вищенаведеного абз.2 ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України.

Крім того, надані на вимогу суду письмові пояснення третьої особи органу державної казначейської служби жодної ясності в питання, чи дійсно фактично у 2014 році були виділені кошти субвенції з державного бюджету на будівництво, реконструкцію, ремонт та утримання вулиць і доріг комунальної власності у населених пунктах області Козелецькому районному бюджету, якщо так чому не була проведена повна оплата виконаних робіт згідно договору №53 від 03.10.2014, також не внесли.

Проте, відповідно до ст.8 Конституції України:

В Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно ч.1 ст.2 Закону України „Про судоустрій і статус суддів від 7 липня 2010 року N2453-VI:

„Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч.1 ст.6 даного Закону:

Суди здійснюють правосуддя самостійно. Здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України, забезпечуючи при цьому верховенство права.

Конституційний Суд України у п.п.4.1. п.4 Рішення у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 69 Кримінального кодексу України(справа про призначення судом більш м'якого покарання) по справі N 1-33/2004 від 2 листопада 2004 року, відмітив наступне:

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об'єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.

Таке розуміння права не дає підстав для його ототожнення із законом, який іноді може бути й несправедливим, у тому числі обмежувати свободу та рівність особи. Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню.

У сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом, відповідності злочину і покарання, цілях законодавця і засобах, що обираються для їх досягнення.

Правову позицію щодо дотримання справедливості Конституційний Суд України висловив у Рішенні від 30 січня 2003 року N 3-рп/2003 у справі про розгляд судом окремих постанов слідчого і прокурора: "Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах".

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує захист гарантованих Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

Принцип верховенства права та справедливості є універсальним, як для кримінального, так і для господарського, адміністративного та цивільного судочинства.

На дане власне рішення Конституційний Суд України посилається і в рішеннях по справах N1-10/2004 від 1 грудня 2004 року та N1-9/2005 від 24 березня 2005 року.

Крім того, згідно п.6 ст.3 Цивільного кодексу України, загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

Також, в постанові Верховного Суду України від 15.05.2012 по справі №11/446 зазначено, що за змістом частини другої статті 617 ЦК, частини другої статті 218 ГК та рішення Європейського суду з прав людини у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" від 18.10.2005 відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України на відповідний рік, не виправдовує бездіяльність органу державної влади і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення грошового зобов'язання.

Про це йдеться і в п.5 Оглядового листа Вищого господарського суду України від 18.02.2013 № 01-06/374/2013 "Про практику вирішення спорів, повязаних із виконанням договорів підряду (за матеріалами справ, розглянутих у касаційному порядку Вищим господарським судом України)", в якому, зокрема, зазначено, що судами попередніх інстанцій правомірно не взято до уваги посилання замовника на відсутність бюджетного призначення на фінансування робіт за договором підряду, тому що це не може бути підставою для звільнення замовника від обов'язку оплати відповідних робіт, оскільки в разі відсутності коштів для оплати замовник був вправі та мав фактичну можливість призупинити виконання умов договору з моменту виявлення відсутності коштів для оплати робіт, а не приймати їх результати.

З урахуванням наведеного, суд доходить висновку, що застосування судом до спірних правовідносин п.5.4. Договору призведе до можливості тривалого невиконання Відповідачем обовязку по оплаті виконаних робіт, а отже і порушення майнових прав Позивача на своєчасне отримання грошових коштів за виконані роботи, чим будуть порушені вищевказаний конституційний принцип верховенства права, право Позивача на справедливий суд, передбачене п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, та на ефективний засіб юридичного захисту, передбачене ст.13 даної Конвенції, що неодноразово констатувалося рішеннями Європейського суду з прав людини проти держави України стосовно інших юридичних та фізичних осіб.

З урахуванням вищенаведеного, суд доходить наступних висновків щодо строку оплати виконаних робіт.

Згідно з ч.2 ст.530 Цивільного кодексу України:

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до п.1.7. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань:

Якщо у договорі або законі не встановлено строку (терміну), у який повинно бути виконано грошове зобов'язання, судам необхідно виходити з приписів частини другої статті 530 ЦК України. Цією нормою передбачено, між іншим, і можливість виникнення обов'язку негайного виконання; такий обов'язок випливає, наприклад, з припису частини першої статті 692 ЦК України, якою визначено, що покупець за договором купівлі-продажу повинен оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього; відтак якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлено інший строк оплати товару, відповідна оплата має бути здійснена боржником негайно після такого прийняття, незалежно від того, чи пред'явив йому кредитор пов'язану з цим вимогу. При цьому передбачена законом відповідальність за невиконання грошового зобов'язання підлягає застосуванню починаючи з дня, наступного за днем прийняття товару, якщо інше не вбачається з укладеного сторонами договору. Відповідні висновки випливають зі змісту частини другої статті 530 ЦК України.

Згідно з ч.1 ст.854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Відповідно до ч.4 ст.879 Цивільного кодексу України оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об'єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

Згідно з ч.5 ст.321 Господарського кодексу України:

«Якщо договором не передбачено попередньої оплати виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підряднику зумовлену договором ціну після остаточної здачі об'єкта будівництва, за умови, що робота виконана належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.»

При цьому, суд враховує, що саме на цю норму послався у своєму відзиві на позовну заяву Відповідач, в якому також зазначив, що за договором підряду №53 від 03.10.2014 Позивачем роботи виконані в повному обсязі та прийняті Відповідачем, чим в сукупності, на думку суду, опосередковано визнав позов.

Крім того, як зазначено вище, відповідно до п.5.1. Договору, розрахунки за виконані роботи на об'єкті здійснюються шляхом проміжних платежів за фактично виконану роботу. Оплата робіт проводиться після прийняття акту виконаних будівельних робіт, якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

Відповідно до п.5.4. Договору Сторона 1 проводить розрахунки за виконані роботи після підписання форми №КБ-2в (акт приймання виконаних будівельних робіт) та форми №КБ-3 (довідка про вартість виконаних будівельних робіт).

Таким чином, і згідно вищенаведених актів цивільного та господарського законодавства, і згідно вищевказаних норм Договору оплата в даному випадку мала здійснюватися після остаточної здачі роботи, оформленої шляхом підписання форми №КБ-2в (акт приймання виконаних будівельних робіт) та форми №КБ-3 (довідка про вартість виконаних будівельних робіт), що, відповідно до вищевказаних ч.2 ст.530 Цивільного кодексу України та п.1.7. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань, означає обовязок негайної оплати з фактом та датою прийняття виконаних робіт.

Факт прийняття виконаних робіт оформлений одним актом приймання виконаних будівельних робіт форми №КБ-2в №б/н за листопад 2014 року на суму 301384,80 грн. та однією довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати форми №КБ-3 за листопад 2014 року.

Вищевказані документи підписані представниками сторін та скріплені печатками, проте, не містять дати їх підписання.

Враховуючи, що згідно даного акту прийнято підрядні роботи, виконані саме у листопаді 2014 року, суд вважає, що датою підписання даного акту має бути останній день місяця листопада, а саме 30 листопада 2014 року.

Проте, оскільки останній день листопада 2014 року 30.11.2014 припадало на вихідний день неділю, то датою підписання вищевказаних актів і довідки, а отже і датою кінцевої оплати виконаних робіт, є 01 грудня 2014 року.

На підставі зазначеного суд вважає, що позов в частині стягнення 88014,80 грн. основного боргу є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Згідно зі ст.625 Цивільного кодексу боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи вищевикладене, Позивач просить стягнути з Відповідача 455,75 грн. 3% річних за період з 12.06.2015 по 13.08.2015.

При цьому строк прострочення Позивачем визначений з урахуванням положень ч.2 ст.530 Цивільного кодексу України стосовно порядку предявлення вимоги про виконання зобовязання.

Згідно з п.1.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" з огляду на вимоги частини першої статті 4-7 і статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

На підставі викладеного та з урахуванням вищевказаного висновку суду, що Відповідач фактично зобовязаний оплатити виконані роботи до 01 грудня 2014 року включно, суд, не виходячи при цьому за межі визначеного Позивачем періоду часу, протягом якого, на думку Позивача, доходить висновку, що вимоги Позивача щодо стягнення 3% річних підлягають задоволенню в повному обсязі в межах визначеного Позивачем періоду часу, протягом якого, на думку Позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, та зазначеного Позивачем розміру даних нарахувань.

Крім того, у вищенаведеній постанові Верховного Суду України від 15.05.2012 по справі №11/446 зазначено, що відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України на відповідний рік, не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення грошового зобов'язання.

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідач доказів своєчасної повної оплати за виконані роботи, як і доказів, які б спростовували вищевикладені обставини, не надав, позовні вимоги опосередковано визнав в частині суми основного боргу.

На підставі викладеного, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи, що даний спір виник внаслідок неправильних дій Відповідача суд доходить висновку, що, відповідно до ч.2 ст. 49 Господарського процесуального кодексу, судовий збір в повному обсязі має бути покладений на Відповідача.

Керуючись ст.ст.22, 33, 49, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Управління капітального будівництва Чернігівської обласної державної адміністрації (вул. Бєлінського, 11, м. Чернігів, 14000, ідентифікаційний код 04014246) на користь Приватного підприємства "Автомагістраль" (вул. Леніна, 68, с. Синяк, Вишгородський район, Київська область, 07351, ідентифікаційний код 31481658) 88014 грн. 80 коп. основного боргу, 455 грн. 75 коп. 3% річних та 1827 грн. на відшкодування судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 18 вересня 2015 року.

Суддя І.В. Кушнір