КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" вересня 2015 р. Справа№ 926/882/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Калатай Н.Ф.

суддів: Ропій Л.М.

Рябухи В.І.

при секретарі Царук І. О.

За участю представників:

від позивача: не з'явились

від відповідача: не з'явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Чернівці

на рішення Господарського суду міста Києва від 23.07.2015

у справі № 926/882/15 (суддя Борисенко І. І.)

за позовом Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Чернівці

до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в особі філії Публічного акціонерного товариства «КБ «Надра» «Чернівецьке регіональне управління»

про стягнення коштів у сумі 11 124,34 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позов заявлено про стягнення з відповідача грошових коштів в сумі 11 124,34 грн., перерахованих відповідачу за договором про співробітництво щодо здійснення страхових виплат потерпілим (членам їх сімей) № 55 від 24.02.2011.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.07.2015, повний текст якого складений 30.07.2015, у справі № 926/882/15 у позові відмовлено повністю.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач звернувся до суду як кредитор відповідача за договором про співробітництво щодо здійснення страхових виплат потерпілим (членам їх сімей) № 55 від 24.02.2011, що вимоги позивача про стягнення спірних коштів є майновими вимогами кредитора, які не могли бути виконані відповідачем у силу положень п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» у зв'язку з введенням тимчасової адміністрації, що задоволення таких вимог здійснюється виключно у порядку, строки та у черговості, встановленій Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», з огляду на що, позивач, з метою отримання спірної суми в порядку, передбаченому чинним законодавством, звернувся до відповідача з відповідною заявою про включення його до реєстру кредитора, в якій позивачем заявлено про свої вимоги виплатити кошти в сумі 11 124,34 грн. (Заява позивача від 19.06.2015 № 01-587 міститься в матеріалах справи).

Також судом першої інстанції взято до уваги, що відповідно до п. 4 розділу 4 спірного договору, суми страхових виплат, зараховані на поточний рахунок одержувача починаючи з місяця, наступного за місяцем його смерті, установи відповідача повертають робочим органам позивача за їх письмовим розпорядженням, не пізніше наступного операційного дня надходження відомостей про смерть одержувача при умові наявності цих сум на поточному рахунку одержувача, проте на поточному рахунку одержувача страхових сум - ОСОБА_2 залишок коштів становить 6 233,44 грн., про що свідчить поточний звіт за операціями по поточному рахунку НОМЕР_1.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Чернівці звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 23.07.2015 по справі № 926/882/15 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на ті саме обставини, що й при розгляді справи в суді першої інстанції, фактично скопіювавши текст позовної заяви.

Ухвалою від 25.08.2015 колегією суддів Київського апеляційного господарського суду в складі: головуючий суддя - Калатай Н.Ф., судді Ропій Л. М., Рябуха В. І. апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Чернівці прийнято до розгляду та порушене апеляційне провадження.

Позивач та відповідач представників в судове засідання не направили, про причини неявки представників не повідомили.

Враховуючи належне повідомлення всіх учасників про час і місце судового розгляду апеляційної скарги, а також те, що явка представників сторін в судове засідання не визнана обов'язковою, колегія суддів дійшла висновку про розгляд апеляційної скарги у відсутність представників позивача та відповідача за наявними матеріалами апеляційного провадження.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, матеріали справи, з урахуванням правил ст. ст. 99, 101 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення господарського суду у повному обсязі, колегія суддів встановила таке.

24.02.2011 позивач та відповідач уклали договір про співробітництво щодо здійснення страхових виплат потерпілим (членам їх сімей) № 55 (далі Договір) (а.с. 10-11), відповідно до умов якого відповідач взяв на себе зобов'язання надавати позивачу послуги з виплати фізичним особам (далі одержувачам), зазначеним у списках, що надаються відповідачу позивачем, страхових виплат, які здійснюються відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності».

В пункті 2 розділу 2 Обов'язки сторін Договору сторони погодили, що відповідач зобов'язується забезпечити через свої установи, серед іншого:

- відкриття для зарахування коштів позивача окремих аналітичних рахунків за балансовим рахунком НОМЕР_2 «Державні позабюджетні фонди» в установах позивача без нарахування відсотків за залишками, що створюють умови для цільового використання коштів позивача;

- укладання з одержувачами страхових виплат договорів про відкриття поточних рахунків для зарахування страхових сум;

- відкриття поточних (карткових) рахунків одержувачам страхових виплат у порядку, встановленому Інструкцією про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземній валютах, затвердженого постановою правління Національного банку України від 12.11.2003 № 492, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України за №1172/8493 та видачу безкоштовно платіжних карток одержувачем грошової допомоги;

- зарахування страхових сум на поточні (карткові) рахунки одержувачів не пізніше наступного операційного дня після надходження коштів від робочих органів позивача та надання списків на паперових та магнітних носіях.

З матеріалів справи слідує, що до одержувачів було віднесено й ОСОБА_2, якому позивач на підставі постанови № 498 від 19.03.2004 «Про призначення страхової виплати» (а.с. 64-65) призначив щомісячну страхову виплату у зв'язку з ушкодженням здоров'я, яка зараховувалась на рахунок кредитної картки НОМЕР_1, відкритий ОСОБА_2 у філії ПАТ КБ «Надра» Чернівецьке Регіональне управління.

З наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3 (а.с. 16) слідує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, проте в період з ІНФОРМАЦІЯ_1 по 31.12.2014 на рахунок НОМЕР_1, відкритий ОСОБА_2 у відповідача, були перераховані страхові виплати на загальну суму 11 124,34 грн., про що свідчать надані позивачем копії платіжних доручень та розпоряджень позивача (а.с. 17-63).

В пункті 4 Розділу 4 Інші умови Договору встановлено, що суми страхових виплат, зараховані на поточні: (картковий) рахунок одержувача, разом з нарахованими відсотками починаючи з місяця, наступного за місяцем його смерті, відповідач повертає позивачу за його письмовим розпорядженням, не пізніше наступного операційного дня надходження відомостей про смерть одержувача при умові наявності цих сум на поточному (картковому) рахунку одержувача.

З метою отримання спірних коштів, позивач звернувся до відповідача з листом № 05-67 від 06.02.2015 (а.с. 13), в якому просив, у зв'язку зі смертю ОСОБА_2, повернути кошти за лютий 2013 - грудень 2014 в сумі 11 124,34 грн., які перераховані згідно платіжних доручень на картковий рахунок потерпілого НОМЕР_1.

На вказаний лист відповідач відповів листом № 2087 від 03.03.2015 (а.с. 14), в якому повідомив про запровадження у відповідача тимчасової адміністрації, зазначив, що відшкодування коштів, що обліковуються на вкладних накопичувальних та поточних рахунках, відкритих у відповідача, здійснюватиметься в межах встановленої Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» граничної суми відшкодування та в порядку, визначеним законом.

Позивач звернувся до відповідача з повторною вимогою щодо повернення спірних коштів (лист № 01-341 від 17.04.2015), яка відповідачем також задоволена не була, наслідком чого і стало звернення до суду з цим позовом.

Суд першої інстанції відмовив позивачу у задоволенні позовних вимог, що колегія суддів вважає вірним з огляду на таке.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» кредитором банку є юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань.

Відповідач має перед позивачем майнові зобов'язання щодо виконання розпорядження позивача про повернення сум на підставі Договору.

Частиною 1 статті 1074 ЦК України встановлено, що обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, які знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 26 від 05.02.2015 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товариства «Комерційний банк «Надра» (а.с. 125) у відповідача з 06.02.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію строком на три місяці з 03.02.2015 по 05.05.2015, яку рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від № 85 від 23.04.2015 (а.с. 126) було продовжено до 05.06.2015 (включно).

04.06.2015 Правлінням Національного Банку України прийнято постанову № 356 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра».

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Надра» та призначення уповноваженої особи Фонда на ліквідацію банку» № 113 від 05.06.2015 (а.с. 127) розпочато процедуру ліквідації відповідача.

Відповідно до положень частини 2 ст. 76 Закону України «Про банки і банківську діяльність» Національний банк України не пізніше дня, наступного за днем прийняття рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, повідомляє про це рішення Фонд гарантування вкладів фізичних осіб для вжиття ним заходів, передбачених Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі Закон).

Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Відносини, що виникають у зв'язку із створенням і функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, регулюються цим Законом, іншими законами України, нормативно-правовими актами Фонду та Національного банку України (стаття 1 Закону).

Згідно з ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (ч.2 ст.11 ЦК України).

Згідно з ч.3 ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

У спорах пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація чи почата процедура його ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону є спеціальними, а Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Пунктом 16 статті 2 Закону встановлено, що тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом, а відповідно до пункту 6 статті 2 Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Питання запровадження та здійснення тимчасової адміністрації регулюються розділом VII Закону.

Так, пунктом 1 частини 5 статті 36 Закону визначено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банків.

З огляду на вищевикладене, враховуючи те, що позивач є кредитотром позивача та що на цей час у відповідача введено тимчасову адміністрацію, виконання ним договірних зобов'язань перед позивачем щодо повернення коштів в порядку пункту 4 розділу 4 Договору обмежується повноваженнями відповідача, передбаченими п.1 ч. 5 ст. 36 Закону.

Слід зазначити і про те, що з наявних в матеріалах справи доказів, а саме поданої відповідачем копії заяви позивача про визнання грошових вимог на суму 11 124,34 грн. слідує, що 08.07.2015 позивач звернувся до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію відповідача з відповідною заявою щодо включення позивача до реєстру кредиторів відповідача з метою повернення спірних грошових коштів.

Водночас, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції цілком вірно зазначив і про те, що з наданої відповідачем інформації про рух коштів (а.с. 117-118) слідує, що залишок коштів на поточному рахунку НОМЕР_1 становить 6 233,44 грн., в той час як в п. 4 Договору сторони погодили, що повернення сум страхових виплат, зарахованих на поточний рахунок одержувача починаючи з місяця наступного за місяцем його смерті, відповідач може повернути за умови наявності цих сум на поточному рахунку одержувача, а відтак, вимога про повернення коштів в сумі 4 890,90 грн. (11 124,34-6 233,44) не ґрунтується на умовах укладеного між сторонами Договору.

За таких обставин, суд першої інстанції правомірно і обгрнутовано відмовив у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача 11 124,34 грн.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Чернівці задоволенню не підлягає, рішення Господарського суду міста Києва від 23.07.2015 у справі № 926/882/15 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи, підстав для його скасування не вбачається.

Судові витрати на подачу апеляційної скарги, відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України, покладаються на Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Чернівці.

Керуючись ст.ст. 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Чернівці на рішення Господарського суду міста Києва від 23.07.2015 у справі № 926/882/15 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 23.07.2015 у справі № 926/882/15 залишити без змін.

3. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи № 926/882/15.

Повний текст постанови складено: 18.09.2015

Головуючий суддя Н.Ф. Калатай

Судді Л.М. Ропій

В.І. Рябуха