ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" вересня 2015 р.Справа № 923/970/15
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Л.В. Поліщук,

суддів М.А.Мирошниченко, В.Б. Туренко,

при секретарі судового засідання - Е.М. Вєлковій,

представники сторін не з'явились, про день, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Нова Каховка Херсонської області

на рішення господарського суду Херсонської області від 21 липня 2015 р.

у справі № 923/970/15

за позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Нова Каховка Херсонської області

до Публічного акціонерного товариства "Дім марочних коньяків "Таврія"

про стягнення 666,14 грн.,

встановив:

Управління Пенсійного фонду України в м. Нова Каховка Херсонської області звернулося з позовом до Публічного акціонерного товариства "Дім марочних коньяків "Таврія" про стягнення 666,14 грн. надмірно виплачених пенсійних коштів.

Позов обґрунтований ст. 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення", ст. 1166 ЦК України та мотивований тим, що при перевірці правильності формування відомостей про нарахування заробітної плати застрахованим особам встановлено факт переплати пенсії громадянину Архипову В.І. на загальну суму 666,14 грн., у зв'язку з тим, що при перерахуванні пенсії та в подальшому при автоматичних її перерахунках, автоматично було враховано подвійні суми заробітної плати.

Рішенням господарського суду Херсонської області від 21.07.2015р. в позові відмовлено з посиланням на недоведеність та необґрунтованість позовних вимог.

Не погодившись з рішенням суду, позивач звернувся із апеляційною скаргою, в якій просив рішення скасувати, позов задовольнити, посилаючись на порушення норм матеріального права та неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи. Апеляційна скарга мотивована тим, що у зв'язку із поданням відповідачем некоректної звітності при перерахунку пенсії, відбулося подвоєння відображення фонду заробітної плати в Індивідуальних відомостях, у зв'язку з чим відбулася переплата пенсії.

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального і процесуального права, апеляційна інстанція встановила наступне.

З 02.04.2005 р. на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Нова Каховка Херсонської області перебуває та отримує пенсію за віком громадянин Архипов Віктор Іванович, який на момент призначення пенсії працював у ВАТ "Таврія".

Для призначення пенсії громадянину Архипову В.І. відповідачем подано індивідуальні дані про заробітну плату за період з 01.01.2005р. по 31.03.2005р. з позначкою "Призначення пенсії". В подальшому, по закінченню 2005 року відповідач надав звіти про заробітну плату за період з 01.01.2005р. по 31.12.2005р. з позначкою "Початкова" (а.с.11).

Всі дані про заробітну плату застрахованих осіб, поданих страхувальником, зберігаються у Центральному сховищі ПФУ. За умови співпадання основних реквізитів індивідуальних відомостей на застраховану особу у системі персоніфікованого обліку відбувається технологічна заміна попередньо накопичених відомостей в обліковій картці особи на актуальні відомості. Така заміна відбувається тільки на центральному рівні. У випадку, коли основні реквізити індивідуальних відомостей на застраховану особу не співпадають, у Центральному сховищі ПФУ залишаються актуальними обидва документи, що призводить до недостовірного відображення розміру заробітної плати застрахованої особи, а саме задвоєнню заробітної плати за період співпадання по обох звітах з позначками "Призначення пенсії" та "Початкова".

При перевірці правильності формування відомостей про нарахування заробітної плати (доходу) застрахованої особи, встановлено, що було двічі подано Індивідуальні відомості про застраховану особу, що використовуються в системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування за 2005 р. по громадянину Архипову В.І., що призвело до подвійного відображення фонду заробітної плати в Індивідуальних відомостях по працівнику за період з 01.01.2005р. по 31.03.2005р.

Із-за подання страхувальником двічі Індивідуальних відомостей по застрахованій особі, позивачем було надмірно виплачено пенсійні кошти громадянину Архипову В.І. за період з грудня 2009 р. по серпень 2014 в сумі 666,14 грн., що вбачається з протоколу від 06.08.2014р. та не спростовано відповідачем (12-13).

У зв'язку з встановленим фактом переплати пенсії, Управління Пенсійного фонду України в м. Нова Каховка Херсонської області звернулося з листом до громадянина Архипова В.І. з пропозицією повернути надмірно сплачені кошти, проте останній відмовився повертати кошти (а.с.14).

Відповідно до статті 14 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" підприємства, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, є страхувальниками відповідно до цього Закону.

Статтею 21 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що в Україні здійснюється облік усіх застрахованих осіб та персоніфікований облік надходжень від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Персоніфікований облік у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування є складовою частиною Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування. Для формування інформаційної бази системи персоніфікованого обліку використовуються відомості, що надходять в тому числі від роботодавців. На кожну застраховану особу відкривається персональна облікова картка.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 03.12.2013 № 25-2 "Про визнання такою, що втратила чинність, постанови Правління Пенсійного фонду України від 08 жовтня 2010 року №22-2 установлено, що облік застрахованих осіб, звіти щодо сум нарахованих внесків та сум нарахованих внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за періоди до 01 січня 2011 року ведуться відповідно до постанови правління Пенсійного фонду України від 10 червня 2004 року № 7-6 "Про затвердження Порядку формування та подання органам Пенсійного фонду України відомостей про застраховану особу, що використовуються в системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування", зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 серпня 2004 року за №1000/9599 та постанови правління Пенсійного фонду України від 05 листопада 2009 року № 26-1 "Про порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованих внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування органам Пенсійного фонду України", зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2009 року за № 1136/17152.

Відповідно до п.1.3 Порядку, затвердженого постановою № 7-6 страхувальник один раз на рік до 1 квітня поточного року згідно із затвердженим графіком повинен подати до територіального органу Пенсійного фонду за місцем реєстрації комплект документів первинної звітності до системи персоніфікованого обліку відомостей про застрахованих осіб за попередній рік.

Водночас, якщо застрахована особа зверталась за призначенням (перерахунком) пенсії протягом поточного року (до терміну подання річної звітності) для додаткового обліку даних про застраховану особу за період, що минув після останнього звіту, в комплекті документів, необхідних для призначення пенсії, страхувальник повинен надати територіальному органу Пенсійного фонду за місцем реєстрації усі відсутні у СПОВ відомості про застраховану особу-заявника за період роботи у страхувальника до дати формування заяви на призначення пенсії.

У разі виявлення недостовірних відомостей, які подані та/або накопичені в електронних базах даних персоніфікованого обліку, страхувальник подає до відповідного територіального органу Пенсійного фонду необхідні коригуючі або скасовуючі документи щодо виявлених недостовірних звітів про застраховану особу.

Отже, заміна відомості "призначення пенсії" відбувається, якщо підприємством подано "початкову" відомість з такими ж реквізитами, що і в "призначення пенсії".

Враховуючи, що в наданих підприємством довідках реквізити відомостей не співпадали, було залишено актуальним обидва документи.

На підставі поданого документа з позначкою "коригуюча" у системі персоніфікованого обліку відбувається технологічна заміна попередньо накопичених відомостей в обліковій картці особи на актуальні відомості, що подані страхувальником у документі з позначкою "коригуюча".

На підставі поданого документа з позначкою "скасовуюча" недостовірні відомості облікової картки вилучаються із переліку актуальних для використання, але залишаються у електронному архіві для збереження історії звітування. Скасування відомостей здійснюється, якщо некоректними виявились такі ключові реквізити первинного звіту, як код страхувальника, звітний рік, номер облікової картки застрахованої особи, код категорії застрахованої особи, код підстави для спеціального стажу.

Коригування або скасовування відомостей облікової картки застрахованої особи здійснюється за будь-які роки функціонування системи персоніфікованого обліку тільки на підставі наданих у встановленому порядку документів страхувальника. Графіки подання первинної звітності та коригувальних документів до системи персоніфікованого обліку визначаються та надаються страхувальникам територіальними органами Пенсійного фонду за місцем їх реєстрації. Відомості до системи персоніфікованого обліку надаються на електронних та паперових носіях. Електронні носії з первинною звітністю до системи персоніфікованого обліку формуються страхувальником з використанням спеціального комплексу програм "АРМ-Р".

У відповідності до пункту 2 Порядку до переліку документів первинної звітності віднесено Індивідуальні відомості про застраховану особу.

Відповідно до вимог статті 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що матеріальна шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Отже, внаслідок подання відповідачем двічі Індивідуальних відомостей застрахованих осіб, відбулося подвійне відображення фонду заробітної плати, на підставі чого надмірно нараховані та виплачені пенсійні кошти застрахованій особі на суму 666,14 грн., що для органів Пенсійного фонду України є шкодою, яка згідно вищенаведених приписів підлягає відшкодуванню.

Таким чином, позивачем доведена наявність усіх елементів складу допущеного правопорушення (протиправна поведінка, шкода, причинний зв'язок між протиправною поведінкою відповідача та шкодою, вина).

Враховуючи викладене, апеляційна інстанція вважає помилковими висновки суду першої інстанції, з яких він відмовив у позові, оскільки не зазначення в акті перевірки які пункти «Порядку формування та подання органам Пенсійного фонду України відомостей про застраховану особу, що використовуються в системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування» порушені, не притягнення до адміністративної відповідальності посадових осіб відповідача за вчинення адміністративного правопорушення, не спростовують факт надання відповідачем некоректної звітності до ПФУ, відповідальність за повноту, достовірність та правильність зазначених в ній відомостей покладена саме на посадових осіб звітуючого суб'єкта.

За таких обставин, рішення суду підлягає скасуванню, а апеляційна скарга- задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 ГПК України судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Таким чином, оскільки станом на день подання позовної заяви та апеляційної скарги позивач був звільнений від сплати судового збору відповідно до п. 18 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача на користь Державного бюджету України слід стягнути судовий збір в загальній сумі 2740,50 грн. (1827,00 грн. за позовом та 913,50 грн. за апеляційний перегляд).

Керуючись ст.ст. 99, 103 - 105 Господарського процесуального кодексу

України, суд -

постановив:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Нова Каховка Херсонської області задовольнити.

Рішення господарського суду Херсонської області від 21 липня 2015 р. у справі № 923/970/15 скасувати, позов задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Дім марочних коньяків "Таврія" на користь Управління Пенсійного фонду України в м. Нова Каховка Херсонської області шкоду в сумі 666,14 грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Дім марочних коньяків "Таврія" на користь Державного бюджету України судовий збір в сумі 1827,00 грн. за позовом (за платіжними реквізитами місцевого господарського суду) та 913,50 грн. за апеляційний перегляд (за платіжними реквізитами суду апеляційної інстанції).

Доручити господарському суду Херсонської області видати відповідні накази.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постанови законної сили.

Головуючий суддя Л.В. Поліщук

Суддя М.А. Мирошниченко

Суддя В.Б. Туренко