УХВАЛА

про повернення позовної заяви

16.09.2015Справа № 910/24435/15
Суддя Мудрий С.М., розглянувши

позовну заяву Міністерства внутрішніх справ України

до товариства з обмеженою відповідальністю "Таланлегпром"

про стягнення 19 203,30 грн.

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до п. 1 ст. 63 ГПК України -позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Відповідно до вимог ст. 28 Господарського процесуального кодексу України, справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють в межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника.

Керівники підприємств та організацій, інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами, подають господарському суду документи, що посвідчують їх посадове становище.

Відповідно ст. 54 ГПК України, позовна заява підписується уповноваженою посадовою особою позивача або його представником.

У відповідності до частини 3 статті 57 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Позовна заява від імені позивача підписана представником ОСОБА_1, який діє на підставі довіреності № 81/2014 від 28.02.2014 року. Копія вказаної довіреності не відповідає положенням п. 5.27 Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003 "Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації" (затверджена Наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55), а тому не може бути прийнята судом в якості належного доказу наявності повноважень у ОСОБА_1 діяти від імені позивача.

Виходячи із зазначеного, суд не може дійти однозначного висновку, що позовна заява підписана особою, яка має право її підписувати.

Відповідно до п. 3 ст. 63 ГПК України - у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми.

Відповідно до частини 2 статті 36 Господарського процесуального кодексу України, письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії. Надані ксерокопії документів належним чином не засвідчені.

Відповідно до п. 5.27 Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003 "Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації" (затверджена Наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55) відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "згідно з оригіналом", назви, посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціали та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту підпис, засвідчуватись повинна кожна сторінка документу з відтиском печатки підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи.

Проте до поданої Міністерством внутрішніх справ України позовної заяви вих. № 12/3-5308 від 14 вересня 2015 року (вх. 24435/15 від 14.09.2015) додані не оригінали, не належним чином засвідчені копії, а додано взагалі незасвідчені ксерокопії документів, без дотримання жодної з вимог вищенаведеного ДСТУ 4163-2003, а відтак, вони не можуть бути сприйняті судом в якості належних доказів в розумінні ст. 36 Господарського процесуального кодексу України.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.

Керуючись п. 1, 3 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву та додані до неї матеріали повернути без розгляду.

Суддя С.М. Мудрий