РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.09.2015Справа №910/16975/15
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Чинчин О.В., при секретарі судового засідання Бігмі Я.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Геопроект»

до Комунального підприємства «Київпастранс»

про стягнення заборгованості в розмірі 85 576 грн. 80 коп.

Представники:

від Позивача: Губаненко Ю.П. (представник за Довіреністю);

від Відповідача: Сидорова І.М. (представник за Довіреністю);

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Товариство з обмеженою відповідальністю «Геопроект» (надалі також - «Позивач») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Комунального підприємства «Київпастранс» (надалі також - «Відповідач») про стягнення заборгованості в розмірі 85 576 грн. 80 коп.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що 22.04.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Геопроект» (Виконавець) та Комунальним підприємством «Київпастранс» (Замовник) було укладено Договір на створення проектно - вишукувальної продукції №56-14, відповідно до умов якого Замовник доручив, а Виконавець прийняв на себе виконання топографо - геодезичної зйомки в М 1:500 по об»єкту: «Будівництво тролейбусної лінії по просп. Маршала Рокосовського у м. Києві». Як зазначає Позивач, він належним чином виконав умови цього Договору, що підтверджується Актом здачі - приймання робіт на суму 85 576 грн. 80 коп., проте Відповідач в порушення умов Договору не здійснив оплату за виконані роботи у повному обсязі. Таким чином, заборгованість Відповідача перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Геопроект» становить 85 576 грн. 80 коп.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 03.07.2015 р. порушено провадження у справі № 910/116975/15, судове засідання призначено на 22.07.2015 р.

22.07.2015 року в судове засідання з'явились представники сторін. В судовому засіданні представник позивача подав документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження по справі від 03.07.2015 року.

Представник відповідача вимоги ухвали суду про порушення провадження по справі від 03.07.2015 року не виконав, а в судовому засіданні заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи для надання сторонам часу врегулювати спір.

Суд на місці ухвалив - задовольнити клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи.

Крім того, Суд, ознайомившись з матеріалами справи, керуючись ст. 38 ГПКУ, з метою повного та всебічного розгляду спору, прийшов до висновку - зобов'язати Відповідача надати докази на підтвердження оплати заборгованості в розмірі 85 576,80 грн. за Договором №56-14 від 22.04.2014 року.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 22.07.2015 р. відкладено розгляд справи на 03.09.2015 р., у зв'язку з невиконанням вимог ухвали суду, витребуванням додаткових доказів по справі, клопотанням про відкладення розгляду справи.

03.09.2015 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшло клопотання про зменшення розміру позовних вимог, яким просив стягнути з Відповідача заборгованість в розмірі 80 000 грн. 00 коп.

03.09.2015 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшло клопотання про розстрочення виконання рішення суду на 6 місяців.

В судовому засіданні 03 вересня 2015 року представник Позивача підтримав вимоги та доводи, викладені в позовній заяві, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, не заперечував проти задоволення клопотання Відповідача про розстрочення виконання рішення суду строком на 6 місяців. Представник Відповідача в судовому засіданні погодився з наявністю заборгованості перед Позивачем та підтримав клопотання про розстрочення виконання рішення суду на 6 місяців на підставі статті 83 Господарського процесуального кодексу України.

Суд, розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Геопроект» про зменшення розміру позовних вимог від 03.09.2015 року, зазначає наступне.

Відповідно до ч.4 ст. 22 ГПК України Позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Суд зазначає, що передбачені частиною четвертою статті 22 ГПК права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. (п.3.10 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції")

Враховуючи вищевикладене, Суд приймає Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Геопроект» про зменшення розміру позовних вимог до розгляду.

Відповідно до статті 82 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 03 вересня 2015 року, на підставі статті 85 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини Рішення.

Відповідно до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України, в судовому засіданні складено протокол.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

22.04.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Геопроект» (Виконавець) та Комунальним підприємством «Київпастранс» (Замовник) було укладено Договір на створення проектно - вишукувальної продукції №56-14, відповідно до умов якого Замовник доручив, а Виконавець прийняв на себе виконання топографо - геодезичної зйомки в М 1:500 по об»єкту: «Будівництво тролейбусної лінії по просп. Маршала Рокосовського у м. Києві».

Відповідно до п.2.1 Договору проектно - вишукувальна продукція буде виконана згідно з вимогами нормативно - технічних документів. ДБН А.2.1-1-2008.

Згідно з п.2.1 Договору за виготовлену проектно - вишукувальну продукцію відповідно до даного договору Замовник перераховує Виконавцеві у відповідності з кошторисом №1 (додаток №1 до договору) - 85 576 грн. 80 коп.

Пунктом 3.1 Договору передбачено, що після закінчення робіт Виконавець передає Замовнику акт здачі - приймання проектно - вишукувальної продукції, що є підставою для розрахунку за виконану роботу.

У п.5.4 Договору встановлено, що Договір набирає чинності з дня його підписання Сторонами та скріплення печатками Сторін і діє до 31 грудня 2014 року, але в будь - якому випадку до повного виконання Сторонами своїх зобов»язань за ним.

Кошторисом №1 до Договору на створення проектно - вишукувальної продукції №56-14 від 22.04.2014 року Сторони визначили вартість робіт на суму 85 576 грн. 80 коп.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору на створення проектно - вишукувальної продукції №56-14 від 22.04.2014 року Позивач виконав роботи з топографо - геодезичної зйомки в М 1:500 по об»єкту: «Будівництво тролейбусної лінії по просп. Маршала Рокосовського у м. Києві», а Відповідач у свою чергу прийняв вказану роботу, що підтверджується накладними №9 від 05.06.2014 р., №7 від 22.05.2014 р., Актом здачі - приймання виконаних робіт від 05.06.2014 р.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач зазначає, що Відповідач в порушення умов Договору не здійснив оплату за виконані роботи у повному обсязі. Таким чином, заборгованість Відповідача перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Геопроект» становить 80 000 грн. 00 коп. з урахуванням Заяви про зменшення розміру позовних вимог від 03.09.2015 р., яка прийнята Судом до розгляду.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Геопроект» підлягають задоволенню з наступних підстав.

Внаслідок укладення Договору на створення проектно - вишукувальної продукції №56-14 від 22.04.2014 року між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов'язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно зі статтями 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору на створення проектно - вишукувальної продукції №56-14 від 22.04.2014 року Позивач виконав роботи з топографо - геодезичної зйомки в М 1:500 по об»єкту: «Будівництво тролейбусної лінії по просп. Маршала Рокосовського у м. Києві», а Відповідач у свою чергу прийняв вказану роботу, що підтверджується накладними №9 від 05.06.2014 р., №7 від 22.05.2014 р., Актом здачі - приймання виконаних робіт від 05.06.2014 р., які оформлені належним чином та підписані уповноваженими представниками сторін і скріплені печатками підприємств без зауважень та заперечень, в добровільному порядку, проте Відповідач здійснив лише часткову оплату за виконану роботу на суму в розмірі 5 576 грн. 80 коп.

Пунктом 3.1 Договору передбачено, що після закінчення робіт Виконавець передає Замовнику акт здачі - приймання проектно - вишукувальної продукції, що є підставою для розрахунку за виконану роботу.

Проте, матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів відповідно до статей 33, 34, 36 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження сплати Відповідачем грошових коштів Товариству з обмеженою відповідальністю «Геопроект» в розмірі 80 000 грн. 00 коп.

Отже, Суд приходить до висновку, що Відповідач, в порушення вищезазначених норм Цивільного кодексу України та умов Договору, не здійснив оплату вартості виконаних робіт в повному обсязі, тобто не виконав свої зобов'язання належним чином, а тому позовні вимоги щодо стягнення 80 000 грн. 00 коп. - суми основної заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Таким чином, з Комунального підприємства «Київпастранс» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Геопроект» підлягає стягненню заборгованість у розмірі 80 000 грн. 00 коп.

Що стосується Клопотання Відповідача про розстрочку виконання рішення суду по справі №910/16975/15 строком на шість місяців на підставі п.6 статті 83 Господарського процесуального кодексу України, Суд зазначає наступне.

Згідно з п. 6 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймаючи рішення має право відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (пункт 7.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» № 9 від 17.10.2012 р.).

Таким чином, в основу судового акту про надання розстрочки або відстрочки виконання рішення суду має бути покладений обґрунтований висновок про наявність обставин, що ускладнюють чи роблять неможливим його виконання. Тобто, суд повинен враховувати матеріальні інтереси обох сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

Згідно зі статтями 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Суд, з огляду на матеріали справи, дійшов висновку, що Клопотання Комунального підприємства «Київпастранс» про розстрочку виконання Рішення Господарського суду міста Києва у справі № 910/16975/15 підлягає задоволенню, оскільки Відповідачем доведено Суду належними та допустимими доказами відповідно до норм ст.ст. 33, 34, 36 Господарського процесуального кодексу України наявності складного фінансового становища, зменшення обсягів його бюджетного фінансування та відсутність грошових надходжень на рахунок Комунального підприємства «Київпастранс», за рахунок яких могло бути погашено існуючу заборгованість.

При цьому Суд зазначає, що під час розгляду заяв про розстрочку виконання судового рішення господарський суд також повинен враховувати інтереси кредитора. Так, в судовому засіданні представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Геопроект» не заперечив проти розстрочки виконання рішення суду строком на 6 місяців.

За таких обставин, враховуючи приписи чинного законодавства України, фактичні обставини справи, матеріальні інтереси обох сторін, їх фінансовий стан, господарський суд приходить до висновку, що виконання рішення господарського суду міста Києва від 03.09.2015 року по справі №910/16975/15 може бути розстрочене строком на 6 місяців.

Таким чином, Клопотання Комунального підприємства «Київпастранс» про розстрочку виконання Рішення Господарського суду міста Києва у справі № 910/16975/15 підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на Відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 32, 33,36, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Геопроект» - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Комунального підприємства «Київпастранс» 04070, м.Київ, ВУЛИЦЯ НАБЕРЕЖНЕ ШОСЕ, будинок 2, Ідентифікаційний код юридичної особи 31725604) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Геопроект» (01021, м.Київ, ВУЛИЦЯ ІНСТИТУТСЬКА, будинок 11 А, квартира 2, Ідентифікаційний код юридичної особи 30182409) заборгованість у розмірі 80 000 (вісімдесят тисяч) грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.

3. Розстрочити виконання рішення суду шляхом сплати Комунальним підприємством «Київпастранс» 04070, м.Київ, ВУЛИЦЯ НАБЕРЕЖНЕ ШОСЕ, будинок 2, Ідентифікаційний код юридичної особи 31725604) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Геопроект» (01021, м.Київ, ВУЛИЦЯ ІНСТИТУТСЬКА, будинок 11 А, квартира 2, Ідентифікаційний код юридичної особи 30182409) стягнутої на підставі рішення суми заборгованості в розмірі 80 000 (вісімдесят тисяч) грн. 00 коп. строком на 6 (шість) місяців шляхом сплати щомісячних платежів у наступному порядку: протягом першого - п'ятого місяців у розмірі 13 333 (тринадцять тисяч триста тридцять три) грн. 33 (тридцять три) коп. та протягом шостого місяця в розмірі 13 333 (тринадцять тисяч триста тридцять три) грн. 34 (тридцять чотири) коп.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 04 вересня 2015 року.

Суддя О.В. Чинчин