РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2015Справа №910/21927/15
За позовом ПАТ "КБ "ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "КБ "ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА" Кашути Д.Є.

До Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "ПРІОРИТЕТ ФІНАНС"

Про стягнення 4 698,88 грн.

Суддя Лиськов М.О.

Представники :

від позивача: Палажченко О.О. (дов. № 108 Ф від 10.08.2015)

від відповідача: не з'явився

У судовому засіданні 16.09.2015, на підставі ч. 2 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

25.08.2015 ПАТ "КБ "ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "КБ "ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА" Кашути Д.Є. (надалі - "позивач") звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "ПРІОРИТЕТ ФІНАНС" (надалі - "відповідач") про стягнення 4 698,88 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в порушення умов договору про відкриття рахунку у цінних паперах ІСІ № 03/10-ІСІ відповідачем не виконано взятих на себе обов'язків в наслідок чього у останього виникла заборгованість в сумі 4 698,88 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 28.08.2015 порушено провадження у справі № 910/21927/15 та призначено її до розгляду на 16.09.2015.

Представник позивача в судове засідання з'явився, надав пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав повністю.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, причин не явки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи, був належним чином повідомлений, що підтверджується зворотнім повідомленням про вручення поштового відправлення за номером 01 4, згідно якого 19.05.2014 представник відповідача отримав поштове відправлення Господарського суду м. Києва з ухвалою про порушення провадження у справі.

Ухвала суду, позовна заява надсилались відповідачу на юридичну адресу підприємства згідно відомостей єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (довідка з ЄДРПОУ наявна в матеріалах справи). У відповідності з положеннями п. 3.6 Роз'яснення Вищого арбітражного суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України" від 18.09.1997 особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві.

Пунктом 11 "Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2007р. (2.04.2009р.)" передбачено, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб -учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

У відповідності до підпункту 3.6 пункту 3 роз'яснення Вищого арбітражного суду України від 18.09.1997 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України" (з подальшими змінами) у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно із абз. 3 п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Оскільки про час та місце судового засідання відповідач був належним чином повідомлений, на підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином, а матеріали справи містять достатні докази для її розгляду по суті.

У судових засіданнях складалися протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 811 Господарського процесуального кодексу України.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувся з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

30.09.2010 між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА», (надалі - Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «ПРІОРИТЕТ ФІНАНС», що діє від власного імені, за рахунок активів та в інтересах Закритого не диверсифікованого пайового інвестиційного фонду «Пріоритет Промисловий Розвиток»(надалі - Відповідач) було укладено Договір про відкриття рахунку у цінних паперах ІСІ №03/10- ІСІ (надалі - Договір 1).

Відповідно до п. 1.1. Договору 1, Відповідач доручає, а Позивач зобов'язується надавати Відповідачу послуги щодо відкриття та ведення рахунку у цінних паперах, зберігання належних Відповідачу цінних паперів, обслуговування операцій за цим рахунком, отримання доходів за цінними паперами на відповідних умовах.

За п. 2.1. Договору 1, Позивач прийняв на себе зобов'язання, зокрема, відкрити Відповідачу рахунок у цінних паперах, здійснювати зберігання та облік цінних паперів Відповідача, здійснювати ведення рахунку у цінних паперах шляхом виконання операцій та інше.

Відповідач також прийняв на себе зобов'язання, зокрема, за п. 2.3. Договору 1, сплачувати послуги Позивача згідно з розцінками Позивача, умовами та строками, передбаченими Договором 1 та Тарифами Позивача.

Окрім цього, 01 квітня 2014 року, з метою приведення правовідносин за Договором 1 у відповідність до вимог Закону України «Про депозитарну систему України» від 06.07.2012р. №5178-УІ, між Позивачем та Відповідачем було укладено Договір про обслуговування рахунка в цінних паперах №03/10-ІСІ-ДУ (надалі - Договір 2).

Відповідно до п. 1.1. Договору 2, Позивач зобов'язується надавати Відповідачу послуги щодо відкриття та ведення рахунку у цінних паперах, проводити депозитарні операції за рахунком у цінних паперах Відповідача та т.і.

Частиною 1 статті 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання -відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, Позивач не надав жодних доказів, що вказані послуги ним надавались.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказів виконання зобов'язання позивачем не надано.

За таких обстави, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 4 698,88 грн. є не обґрунтованими, документально не підтвердженими та не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись ст. ст. 4, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Повний текст рішення складено 18.09.2016

Суддя М.О. Лиськов