ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" вересня 2015 р.Справа № 916/1640/15
Одеський апеляційний господарський суд у складі:

Головуючого судді Принцевської Н.М.;

суддів Діброви Г.І., Ліпчанської Н.В.;

при секретарі судового засідання Саломатовій К.А.;

за участю представників сторін:

від позивача - Рура Н.В., за довіреністю №2961-К-О від 20.07.2015 року;

від відповідача - Мілошевич А.С., за довіреністю б/н від 17.11.2014 року;

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІПРОДУКТ", Одеська область, Тарутинський район,, смт. Тарутине

на рішення господарського суду Одеської області від 06.07.2015 року

у справі № 916/1640/15

за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "ПРИВАТБАНК", м. Дніпропетровськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІПРОДУКТ", Одеська область, Тарутинський район,, смт. Тарутине

про стягнення 171 024,40 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Одеської області від 06.07.2015 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "ПРИВАТБАНК" (Далі - ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК") до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІПРОДУКТ" (Далі - ТОВ „ЮНІПРОДУКТ") про стягнення 171 024,40 грн. задоволені в повному обсязі. Суд стягнув з ТОВ „ЮНІПРОДУКТ" 118 987,82 грн. боргу за кредитом, 36 463,17 грн. процентів за користування кредитом, 15 573,41 грн. пені та 3 420,49 грн. судового збору.

Мотивуючи дане рішення, місцевий господарський суд зазначив, що ТОВ „ЮНІПРОДУКТ" не повністю здійснило повернення кредитних коштів та не сплатило процентів за користування ними, у зв'язку з чим позовні вимоги в частині стягнення 118 987,82 грн. боргу за кредитом та 36 463,17 грн. процентів за користування кредитом підлягають задоволенню. Крім того, суд першої інстанції, перевіривши методологічну та арифметичну правильність доданого до позовної заяви розрахунку неустойки, вважає, що позовні вимоги в частині стягнення пені в розмірі 15 573,41 грн. також підлягають задоволенню.

Не погоджуючись із винесеним рішенням, ТОВ „ЮНІПРОДУКТ" звернулось із апеляційною скаргою до Одеського апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати рішення місцевого господарського суду в частині стягнення процентів за користування кредитом в сумі 36 463,17 грн., відмовивши в задоволенні цих вимог.

Скаржник вважає, що розрахунок заборгованості в частині нарахування процентів за користування кредитом є невірним, оскільки сторонами було узгоджено відсоток за користування кредитом 28 %, проте в наданому Банком розрахунку відсотки були нараховані за ставкою 36 %.

В судовому засіданні представник відповідача заявив клопотання про зупинення провадження у справі в зв'язку з оскарженням ним у касаційному порядку ухвали Одеського апеляційного господарського суду від 15.07.2015 року про повернення апеляційної скарги по даній справі.

Судова колегія розглянула та відхилила вказане клопотання у зв'язку з його безпідставністю та недоцільністю, оскільки в подальшому скаржником повторно подана апеляційна скарга на рішення по даній справі, яка судовою колегією прийнята і розглядається.

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України, на підставі встановлених фактичних обставин, переглядає матеріали господарської справи та викладені в апеляційній скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість ухвали місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.01.2012 року керівник Філії „Юніпродукт Чернівці" ТОВ „ЮНІПРОДУКТ" оформив заяву про відкриття поточного рахунку.

В даній заяві зазначено, що підписавши цю заяву, ТОВ „ЮНІПРОДУКТ" погоджується із Умовами та Правилами надання банківських послуг (Далі - Умови та Правила), які розміщені на сайті www.privatbank.ua, https://client-bank.privatbank.ua, a також Тарифами банку, які разом із цією заявою складають Договір банківського обслуговування між ТОВ „ЮНІПРОДУКТ" як Клієнтом та ПАТ КБ ,,ПРИВАТБАНК" як Банком.

Згідно даного Договору ТОВ „ЮНІПРОДУКТ" відкрито в ПАТ КБ ,,ПРИВАТБАНК" поточний рахунок № 5120.

Після підписання договору Клієнту надається право користування послугами Банку, однією з яких є послуга „Гарантований платіж", яка може бути надана як за рахунок власних коштів Клієнта, так і за рахунок коштів Банку, тобто в кредит.

Пунктом 3.2.3.1 Умов, чинних на момент укладання договору, передбачено, що Банк за наявності вільних грошових коштів зобов'язується надати Клієнту кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії, з лімітом та на цілі, зазначені в заявці на договірне списання коштів (гарантованій платіж або заявка), в обмін на зобов'язання Клієнта по поверненню кредиту, сплаті відсотків, винагороди в обумовлені цим Договором строки. Відновлювана кредитна лінія (кредит) надається Банком для виконання Клієнтом платежів за заявками на договірне списання коштів з датою виконання в майбутньому за господарськими договорами, яка не перевищує терміну повернення кредиту, та може бути змінена або скасована Позичальником за згодою одержувача (шляхом підтвердження через дистанційний канал банківського обслуговування інтернет-клієнт-банк „Приват24"), шляхом перерахування Банком кредитних коштів на рахунок 3648, з подальшим перерахуванням в дату виконання на поточний рахунок одержувачів, що вказані в заявці.

Згідно п.3.2.3.2 Умов під датою виконання заявки сторони погодили дату зарахування кредитних коштів на поточний рахунок одержувача, зазначеного у заявці Клієнта. Клієнт погашає заборгованість по кредиту в розмірі, зазначеному в заявці Клієнта, в строк до 30 днів з дати виконання заявки. За користування кредитом у період з дати ініціювання Клієнтом заявки до дати виконання заявки Клієнт сплачує винагороду за надання фінансового інструменту в розмірі 4% річних від розміру кредиту, зазначеного у черговій заявці Клієнта. Винагорода за надання фінансового інструменту сплачується Клієнтом в дату надання в Банк чергової заявки. У період з дати виконання заявки за рахунок кредитних коштів Клієнт за користування кредитом сплачує Банку відсотки в розмірі 28% річних від суми заборгованості. У разі не погашення заборгованості Клієнтом за кредитом у строк до 30 днів включно, на 31-й день заборгованість по кредиту стає простроченою. При цьому за користування кредитом Клієнт платить відсотки в розмірі 56% річних від суми заборгованості...

Через різку зміну вартості ресурсів на міжбанківському ринку з 01.07.2014 року Банком збільшено встановлену в п.3.2.2.1 Умов та Правил процентну ставку з 28,00% до 36,00%, про що Клієнта повідомлено через засоби електронного зв'язку та шляхом розміщення нової редакції Умов на сайті. Клієнт будь-яких заперечень з приводу збільшення розміру відсотків за користування кредитом на навів.

У п.3.2.3.7.1 Умов вказано, що у разі зміни вартості кредитних ресурсів на ринку грошових ресурсів, зміни облікової ставки НБУ Банк має право за згодою Клієнта збільшити розмір процентної ставки за користування кредитом, змінити періодичність порядку сплати платежів по кредиту...

Відповідно до п.3.2.3.10.1 Умов у разі порушення Клієнтом будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом..., термінів повернення кредиту.., Клієнт сплачує Банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. А в разі реалізації Банком права, передбаченого п.3.2.3.2 цього Договору, Клієнт сплачує Банку пеню в розмірі, зазначеному в заявці, від суми заборгованості за кожен день прострочення...

За змістом п.3.2.3.10.4 Умов нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань, передбачених договором, здійснюється протягом 15 років з дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконано Клієнтом.

В п.3.2.3.10.7 Умов передбачено, що строки позовної давності за вимогами про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки-пені, штрафів за договором встановлюються сторонами тривалістю в 15 років.

Аналогічні приписи щодо стягнення пені містяться в п.п.3.2.2.10.1, 3.2.2.10.4 та 3.2.2.10.7 Умов, які набрали чинності з 01.07.2014 р.

Як встановлено судом першої інстанції, та не заперечується відповідачем, Банк належним чином виконав взяті на себе зобов'язання за договором та своєчасно здійснив гарантовані платежі на загальну суму 405 000,00 грн., ініційовані Клієнтом, про що свідчать заявки на гарантований платіж (доручення на договірне списання) від 29.01.2014 р. № 938 на суму 45000,00 грн., від 30.01.2014 р. № 945 на суму 25000,00 грн., від 31.01.2014 р. № 948 на суму 25000,00 грн., від 05.02.2014 р. № 955 на суму 200000,00 грн., від 18.02.2014 р. № 959 на суму 50000,00 грн., від 14.02.2014 р. № 956 на суму 10000,00 грн., від 03.03.2014 р. № 961 на суму 25000,00 грн., від 06.03.2014 р. № 962 на суму 25000,00 грн. та банківські виписки по рахунку, проте ТОВ „ЮНІПРОДУКТ" не повністю здійснило повернення кредитних коштів, у зв'язку з чим у нього утворилась заборгованість перед Банком у розмірі 118 987,82 грн.

Статтями 525, 530 Цивільного Кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно до ст.ст. 526, 625 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 1069 Цивільного кодексу України закріплено, що якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу; права та обов'язки сторін, пов'язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

В ч.ч. 1, 7 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом; не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 1050 Цивільного кодексу України боржник, який не повернув своєчасно кредитні кошти, зобов'язаний сплатити кредитору неустойку.

Неустойкою (штрафом, пенею) згідно приписів ч.1 ст.549 ЦК України є грошова сума або інше майно, які боржники повинен передати кредиторові у разі порушення ним зобов'язання.

Згідно п.п. 1.3., 1.8. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 р. № 14 „Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" з урахуванням приписів статті 549, частини другої статті 625 ЦК України та статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" правовими наслідками порушення грошового зобов'язання, тобто зобов'язання сплатити гроші, є обов'язок сплатити не лише суму основного боргу, а й неустойку (якщо її стягнення передбачене договором або актами законодавства), інфляційні нарахування, що обраховуються як різниця добутку суми основного боргу на індекс (індекси) інфляції, та проценти річних від простроченої суми основного боргу. Попереднє, до подання позову до господарського суду, звернення кредитора до боржника з вимогою про сплату сум пені, інфляційних нарахувань та процентів річних не передбачено законом і тому не є обов'язковим. Отже, неподання позивачем (кредитором) доказів такого звернення не тягне за собою відмови в задоволенні відповідних позовних вимог.

З огляду на наявність у відповідача перед позивачем заборгованості за кредитним договором у сумі 118 987,82 грн., місцевим господарським судом обґрунтовано задоволено позовні вимоги про стягнення суми основного боргу у вказаному розмірі, процентів за користування кредитом у сумі 36 463,17 грн. та пені - 15 573,41 грн. за період з 01.08.2014 року по 06.04.2015 року.

Доводи скаржника щодо невірного нарахування процентів за користування кредитом в розмірі 36 % судовою колегією не приймаються, оскільки спростовуються Умовами та Правилами надання банківських послуг та чинним законодавством України.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІПРОДУКТ" слід залишити без задоволення, а рішення господарського суду Одеської області від 06.07.2015 року у даній справі - без змін.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 49; 99; 101-103; 105; Господарського процесуального кодексу України, Одеський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІПРОДУКТ", Одеська область, Тарутинський район,, смт. Тарутине залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Одеської області від 06.07.2015 р. у справі № 916/1640/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий Н.М. Принцевська

Судді: Г.І. Діброва

Н.В. Ліпчанська