ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" вересня 2015 р. Справа № 926/721/14

За позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 Петера, м. Чернівці

до 1. фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Чернівці

2. фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, с. Олешків Снятинського району Чернівецької області

про стягнення заборгованості 40529,71 грн.

Суддя О.В. Гончарук

Представники:

від позивача ОСОБА_4, адвокат на підставі ордеру ЧЦ №011920;

від відповідача №1 не зявився;

від відповідача №2 не зявився.

СУТЬ СПОРУ: фізична особа-підприємець ОСОБА_1 Петер звернувся до фізичних осіб-підприємців ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з позовом про стягнення заборгованості у розмірі 40529,71 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує обставинами, повязаними з невиконання відповідачем №2 умов укладеного між сторонами договору про надання послуг від 05.05.2011 в частині надання обумовлених в цього договорі послуг на користь позивача.

Позивач вважає, що у звязку з самовільним припиненням з боку відповідача №2 надання, передбачених договором послуг, відповідачі у відповідності до п.п. 7.7. договору від 05.05.2011 та договору поруки від 29.03.2013, зобовязані солідарно повернути позивачу грошову винагороду за своєчасне виконання завдань і якісне надання послуг у розмірі 40529,71 грн.

Ухвалою господарського суду Чернівецької області від 12.05.2014 порушено провадження у справі з призначенням її до розгляду на 03.06.2014.

03 червня 2014 року від відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 через канцелярію господарського суду надійшов відзив на позовну заяву (вх. №2564) в якому він зазначає про відсутність підстав для стягнення з нього заборгованості.

17 червня 2014 року від відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 надійшов відзив на позовну заяву (вх. №2877) в якому відповідач не визнає заявлений до нього позов.

У судовому засіданні 17.06.2014 оголошено перерву до 25.06.2014, а в цей день продовжено перерву до 02.07.2014.

Ухвалою від 02.07.2014 провадження у справі №926/721/14 зупинено до розгляду справи №926/135/14.

Ухвалою від 14.08.2015 провадження у справі №926/721/14 поновлено та призначено розгляд справи на 03.09.2015.

Ухвалою від 03.09.2015 у звязку з неявкою відповідачів у судове засідання, розгляд справи відкладено на 15.09.2015.

На день вирішення спору, 15.09.2015, представники відповідачів у судове засідання повторно не зявились, що не перешкоджає розгляду справи без їх участі.

Присутній у судовому засіданні представник позивача наполягає на задоволенні позову з підстав, зазначених у позовній заяві.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані позивачем та відповідачами документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд в с т а н о в и в.

05 травня 2011 pоку між приватним підприємцем ОСОБА_1 Петером, як замовником, та приватним підприємцем ОСОБА_3, як виконавцем, укладено договір про надання послуг (надалі - Договір), згідно з умовами якого виконавець надає за завданням замовника послуги зі створення програмних продуктів на умовах, передбачених даним договором, а замовник приймає та оплачує ці послуги. Послуги надаються безперервно протягом дії даного договору взаємодії із замовником та з його фахівцями.

У відповідності до п.п. 2.3., 2.5. Договору, з метою забезпечення взаємодії виконавця з фахівцями замовника, послуги за цим договором надаються в приміщенні замовника, яке знаходиться за адресою: м. Чернівці, вул. О.Кобилянської, 18/7, протягом робочого графіка замовника. Виконавець надає послуги із затраченням часу не менше 24 години на тиждень протягом робочого графіка замовника з 9.00 год. до 18.00 год., пять днів на тиждень (понеділок пятниця включно).

Відповідно до п.п. 6.1. Договору, сторонами обумовлено строк його дії з моменту підписання до 05.05.2014. Згідно з укладеною між сторонами додатковою угодою №1 від 01.01.2012, дія Договору продовжувалась до 05.11.2014.

Доказів визнання недійсним Договору в цілому або окремих його частин в судовому порядку, сторонами за час розгляду справи суду не надано.

В підпунктах 3.3., 3.4. Договору сторони обумовили, що оплата за надані послуги здійснюється шляхом перерахування коштів на рахунок виконавця в банківській установі або готівкою у термін не пізніше десяти днів з моменту підписання акту приймання-передачі. Замовник здійснює авансування послуг, що надаються за даним Договором, шляхом перерахування авансових платежів. Авансові платежі виплачуються виконавцю щомісячно не пізніше 10 числа кожного місяця в національній валюті України у розмірі еквівалентному 60 євро за курсом Національного Банку України на день виплати.

Крім того, згідно з умовами підпункту 3.5. Договору, крім оплати за надані послуги, замовник виплачує виконавцю винагороду за своєчасне виконання завдань і якісне надання послуг. Виконавець набуває право на отримання такої винагороди за умови своєчасного виконання завдань та якісного надання послуг за цим договором протягом одного року. Винагорода виплачується у національній валюті України у розмірі еквівалентному 5040,00 євро за курсом НБУ на день виплати.

Замовник має право на власний розсуд виплачувати винагороду, передбачену п.3.5 даного договору, у виді єдиного платежу, або частинами, в тому числі шляхом виплати таких частин авансом (підпункт 3.6. Договору).

Таким чином, сторони за власним бажанням обумовили в Договорі, крім умови про оплату вартості виконаних послуг (підпункти 3.1., 3.3. Договору), також умову про право у виконавця на грошову винагороду, виплата якої обумовлена настанням певних підстав та залежить від волі замовника.

В матеріалах справи містяться підписані двома сторонами видаткові касові ордери з цільовим призначенням здійснення таких платежів як авансування винагороди за своєчасне виконання завдань та якісне надання послуг згідно з п.п. 3.5. договору на надання послуг від 05.05.2011, у відповідності до яких позивачем перераховано на користь відповідача грошові кошти на загальну суму 40529,71 грн., що підтверджується видатковими касовими ордерами від 01.06.2011 на суму 1605,38 грн., від 01.07.2011 на суму 1613,01 грн., від 01.08.2011 на суму 1591,37 грн., від 01.09.2011 на суму 1612,56 грн., від 03.10.2011 на суму 1507,17 грн., від 01.11.2011 на суму 1563,60 грн., від 01.12.2011 на суму 1500,88 грн., від 31.01.2012 на суму 1644,29 грн., від 29.02.2012 на суму 1866,25 грн., від 29.03.2012 на суму 1787,58 грн., від 30.04.2012 на суму 1879,84 грн., від 31.05.2012 на суму 1768,32 грн., від 30.06.2012 на суму 2397,73 грн., від 31.07.2012 на суму 2740,70 грн., від 31.08.2012 на суму 2667,02 грн., від 30.09.2012 на суму 1844,00 грн., від 31.10.2012 на суму 2103,18 грн., від 30.11.2012 на суму 1952,59 грн., від 28.12.2012 на суму 1707,16 грн., від 31.01.2013 на суму 2110,54 грн., від 28.02.2013 на суму 1428,94 грн., від 29.03.2013 на суму 1637,60 грн.

Спірні правовідносини між сторонами виникли саме з приводу повернення отриманих відповідачем коштів на загальну суму 40529,71 грн., визначених у відповідних платіжних документах, як авансування винагороди, з посиланням на підпункт 3.5. Договору.

Відповідно до підпункту 3.7. Договору, всі авансові виплати, вчинені замовником за даним договором до настання підстав для здійснення (підписання акту приймання-передачі), у разі ненастання таких підстав, припинення або розірвання цього договору, підлягають поверненню замовнику.

Крім того, виходячи з тексту п. 4.1.8. в редакції додатової угоди від 05.01.2012 виконавець зобовязаний в десятиденний термін повернути на вимогу замовника у разі дострокового припинення чи розірвання цього договору винагороду отриману за весь час дії договору, передбачену п. 3.5, п. 3.5.1.

Водночас, згідно з п.п. 6.4. Договір вважається достроково розірваним з ініціативи виконавця у разі його відмови від надання послуг за завданням замовника, в тому числі у разі неприйняття до виконання та не підписання протягом одного робочого дня отриманого завдання, а також у разі допущення без поважних причин перерви у виконанні завдання.

Тобто, виходячи з даних умов Договору, підставою повернення проавансованої винагороди за весь термін роботи є дострокове розірвання договору з ініціативи виконавця у разі його відмови від надання послуг за завданням замовника.

В матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували факт, починаючи з 01.07.2013 надання виконавцем на користь замовника послуг в приміщенні замовника, протягом робочого графіка замовника, а саме з 9.00 год. до 18.00 год. пять днів на тиждень (понеділок пятниця включно), як це обумовлено сторонами у п.п. 2.3., 2.5. Договору.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач двічі звертався до відповідача з претензіями в яких формулював вимогу про необхідність виконання умов Договору в частині надання послуг (лист від 19.07.2013) та про повернення безпідставно отриманих коштів в сумі 40529,71 грн. (лист від 28.08.2013). Разом з тим, дані претензії відповідач залишив без задоволення. Жодних листів чи будь-якої іншої письмової інформації, яка б підтверджувала наміри відповідача розірвати Договір у встановленому чинним законодавством порядку, останнім не надано.

У своєму листі від 01.10.2013 відповідач просив позивача надати йому перерву у виконанні умов договору про надання послуг, у звязку зі станом здоровя. При цьому доказів звернення з боку позивача до відповідача в період з 01.07.2013 по 01.10.2013 з пропозицією про укладення нового договору та розірвання договору від 05.05.2011, відповідач не надав.

За таких обставин, починаючи з 01.07.2013, відповідач фактично відмовився від надання послуг передбачених умовами Договору.

Крім того, за умовами Договору (п.п. 3.2.) єдиним доказом в підтвердження факту виконання послуг, є акт приймання-передачі виконаних робіт. Однак, відповідач, починаючи з 01.07.2013, такі акти не підписував.

Відповідно до частини першої статті 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до часини першої статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною першою статті 627 Цивільного кодексу України визначено принцип свободи договору, за яким сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з частиною першою статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини першої статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а частиною першою статті 43 цього кодексу встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зазначеними вище умовами Договору, сформульованими в підпунктах 7.7. цього Договору чітко визначено підстави повернення винагороди, виплаченої за весь термін роботи, а саме відмову виконавця від надання послуг на користь замовника.

Відповідачем, в процесі розгляду справи доказів, які б підтверджували факт виконання ним послуг на користь позивача, починаючи 01.07.2013 не надано, у звязку з чим позивачем правомірно заявлено позовну вимогу про стягнення заборгованості з грошової винагороди.

23 березня 2013 pоку між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 Петером, як кредитором, та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2, як поручитилем, укладено договір поруки (надалі Договір поруки), згідно з умовами якого останній поручається за виконання обовязку фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 щодо зобовязань за Договором про надання послуг від 05 травня 2011 року.

Як вбачається з умов Договору поруки від 23.03.2013, він набирає чинності з моменту його підписання і діє до моменту припинення поруки.

Згідно з п.4.2.2 договору поруки від 23.03.2013, вона припиняється після закінчення шестимісячного строку з дня підписання договору. Отже, термін дії даного договору поруки закінчився 23.09.2013.

Відповідно до частини 4 статті 559 Цивільного кодексу України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Зважаючи на те, що на момент звернення до суду дія договору поруки припинена, підстав для стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 40529,71 грн. в солідарному порядку немає, а відтак в задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

В частині позову щодо стягнення 40529,71 грн. з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 вимоги є обґрунтовані умовами чинного Договору, узгоджуються з вищезазначеними вимогами статтей 626, 627, 629 Цивільного кодексу України та в повній мірі спростовують всі твердження відповідача щодо необґрунтованості позовних вимог.

При цьому не беруться до уваги інші досліджені судом обґрунтування неможливості задоволення позову, зазначені у відзиві на позовну заяву та письмових поясненнях, оскільки: позивачем не доведено факту настання умов передбачених у п.п. 7.8.-7.9. Договору, а саме форс-мажорних обставин таких як стихійне лихо, екологічні, погодні умови, пожежа, війна та доказів прийняття разом з позивачем спільного рішення щодо призупинення чи перенесення виконання робіт на певний термін.

За таких обставин, позов підлягає частковому задоволенню, а з відповідача №2 пропорційно задоволеному позову в числі судових витрат, крім судового збору, слід стягнути 4500 грн. витрат на оплату послуг адвоката, наданих позивачу адвокатом ОСОБА_4

Враховуючи викладене, керуючись статтями 33, 34, 43, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (Івано-Франківська область, Снятинський район, с. Олешків, вул. Стефаника, 3, код НОМЕР_1) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 Петера (м. Чернівці, вул. Котляревського, 20/3, код НОМЕР_2) 40529,71 грн. заборгованості, 1827 грн. судового збору та 2250 грн. витрат на оплату послуг адвоката.

3. Відмовити у задоволенні позову до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2.

4. Після набрання судовим рішенням законної сили видати наказ.

Суддя О.В. Гончарук