КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" вересня 2015 р. Справа№ 925/2369/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Верховця А.А.

суддів: Остапенка О.М.

Пантелієнка В.О.

за участі представників:

ДПІ у Подільському районі ГУ ДФСУ у м. Києві - Перепелюк О.В., довір. №64 від 14.08.2015р.

ТОВ "Геона" - Усович О.І., довір. б/н від 20.07.2015р.

розглянувши апеляційну скаргу державної податкової інспекції у Подільському

районі головного управління Державної фіскальної служби України

у м. Києві (далі - ДПІ у Подільському районі ГУ ДФСУ у м. Києві)

на ухвалу господарського суду Черкаської області від 13.01.2015р.

у справі №925/2369/14 (суддя Боровик С.С.)

за заявою товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Геона"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Ексіст Україна"

про порушення провадження у справі про банкрутство,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 13.01.2015р. у справі №925/2369/14 було порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ "Ексіст Україна"; визначено розмір вимог ініціюючого кредитора у сумі 393920,37 грн.; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном боржника; призначено розпорядником майна боржника - арбітражного керуючого Левченка Василя Миколайовича та вирішено інші процесуальні питання.

Не погоджуючись, ДПІ у Подільському районі ГУ ДФСУ у м. Києві звернулась до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати ухвалу господарського суду Черкаської області від 13.01.2015р. у справі №925/2369/14, провадження у справі припинити. Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 31.08.2015р. апеляційну скаргу було прийнято до провадження, призначено до розгляду на 15.09.2015р.

Наводячи підстави з яких порушено питання про перегляд оскаржуваної ухвали, скаржником зазначено про порушення норм матеріального права, що призвели до прийняття неправильного рішення, що висновок суду першої інстанції про наявність безспірних вимог ТОВ «Геона» в сумі 393920,37 грн. суперечить матеріалам справи та ч. 3 ст. 10 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі - Закон).

Зокрема, зазначено, що рішенням господарського суду Черкаської області від 15.05.2014р. у справі №925/711/14, що надано заявником в підтвердження заборгованості, стягнуто з ТОВ "Ексіст Україна" на користь ТОВ «Геона» 349999,97 грн. основного боргу, 24068,49 грн. пені, 7481,36 грн. судового збору, тобто сума безспірних вимог ТОВ «Геона» менша 300 мінімальних заробітних плат, що є підставою порушення провадження у справі про банкрутство.

15.09.2015р. через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від ТОВ «Геона» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому викладено доводи щодо необґрунтованості скарги, в доповнення яких в судовому засіданні у т.ч. зазначено про те, що рішенням господарського суду Черкаської області від 03.06.2014р. у справі №925/848/14 також стягнуто 3% річних та інфляційні витрати, які складають 10672,6 грн. та 23939,44 грн., що сума безспірних вимог ТОВ «Геона» до ТОВ "Ексіст Україна" складає 384612,01 грн. і є більшою 300 мінімальних заробітних плат (365400 грн.).

Розглянувши доводи апеляційної скарги, відзиву на неї перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів суду дійшла висновку, що скарга підлягає залишенню без задоволення, оскаржувана ухвала залишенню без змін, зважаючи на наступні обставини.

Згідно ч. 3 ст. 10 Закону справа про банкрутство порушується господарським судом, якщо безспірні вимоги кредитора (кредиторів) до боржника сукупно становлять не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, які не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку, якщо інше не передбачено цим Законом. Неплатоспроможність - неспроможність суб'єкта підприємницької діяльності виконати після настання встановленого строку грошові зобов'язання перед кредиторами не інакше, як через відновлення його платоспроможності (ст. 1 Закону).

Пунктом 2 ч. 3 ст. 10 Закону визначено, що безспірні вимоги кредиторів - грошові вимоги кредиторів, підтверджені судовим рішенням, що набрало законної сили, і постановою про відкриття виконавчого провадження, згідно з яким відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника. До складу цих вимог, у тому числі щодо сплати податків, зборів (обов'язкових платежів), не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ "Геона" звернулось з заявою про порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ "Ексіст Україна", мотивованою наявністю простроченої заборгованості, підтвердженої рішеннями господарського суду Черкаської області від 15.05.2014р. у справі №925/711/14, від 03.06.2014р. у справі №925/848/14, виданими на їх виконання виконавчими документами, згідно з якими з ТОВ "Ексіст Україна" на користь ТОВ "Геона" стягнуто 349999,97 грн. основного боргу, 10672,6 грн. 3% річних, 23939,44 грн. інфляційних витрат, 24068,49 грн. пені, 7481,36 грн. судового збору.

Зокрема, постановою Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції ВП №44274590 від 04.08.2014р. відкрито виконавче провадження про стягнення з боржника боргу в сумі 381549,82 грн., постановою ВП №44274531 від 04.08.2014р. - 36439,04 грн., постановою ВП №44274590 від 06.08.2014р. накладено арешт на кошти боржника, постановою ВП №44274590 від 06.08.2014р. накладено арешт на все майно боржника та оголошено заборону на його відчуження.

Згідно з вказаними рішеннями господарського суду Черкаської області, виданими на їх виконання виконавчими документами, загальна сума, яка підлягає стягненню з ТОВ "Ексіст Україна" на користь ТОВ "Геона" складає 417988,86 грн., з яких 349999,97 грн. основного боргу, 10672,6 грн. 3% річних, 23939,44 грн. інфляційних витрат, що відповідно разом складає 384612,01 грн.

Пунктом 14 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про банкрутство» №15 від 18.12.2009р. наголошувалось, що до складу грошових вимог кредитора зараховується заборгованість за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів та позики з урахуванням процентів, які зобов'язаний сплатити боржник, а також індекс інфляції від суми основного боргу та три проценти річних від простроченої суми, нараховані відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, є не штрафною санкцією, а способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті (п.п. 3.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» №14 від 17.12.2013р.).

До складу грошових зобов'язань боржника не зараховуються недоїмка (пеня та штраф), визначена на дату подання заяви до господарського суду, а також зобов'язання, які виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров'ю громадян, зобов'язання з виплати авторської винагороди, зобов'язання перед засновниками (учасниками) боржника - юридичної особи, що виникли з такої участі.

Відповідно мотивувальних частин вказаних вище рішень господарського суду позовні вимоги були мотивовані тим, що сторони уклали договір про надання послуг, позивач надав відповідачу послуги на загальну вартість 535833,33 грн., ПДВ 107166,66 грн., які були прийняті відповідачем, але останній в порушення умов договору розрахувався частково. Відповідну суму і стягнуто судом з урахуванням 3% річних, інфляційних витрат.

За вказаних вище обставин, колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого суду щодо наявності безспірних грошових вимог ТОВ "Геона" (ініціюючий кредитор) до ТОВ "Ексіст Україна" (боржник) на загальну суму 393920,37 грн., що перевищує 300 мінімальних розмірів заробітної плати - 365400 грн., які не були задоволені боржником протягом більше ніж три місяці, вбачає необхідним зазначити і про наступне.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.02.2015р., скасованою постановою Вищого господарського суду України від 08.04.2015р., оскаржена ухвала господарського суду Черкаської області від 13.01.2015р. у справі №925/2369/14 вже була переглянута в апеляційному порядку за аналогічною скаргою ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві та залишена без змін, вказаною постановою суду касаційної інстанції припинено апеляційне провадження у зв'язку з відсутністю кредиторських вимог та відповідно не набуттям ДПІ статусу учасника провадження у справі.

Разом з тим, ухвалою попереднього засідання господарського суду Черкаської області від 14.07.2015р. у справі №925/2369/14 затверджено реєстр вимог кредиторів ТОВ "Ексіст Україна", до складу вимог включено вимоги ТОВ "Геона" на суму 6090,00 грн. у І чергу, 393920,37 грн. у ІV чергу, 24068,49 грн. у VI чергу, всього на суму 424078,86 грн., а також включено вимоги ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві на суму 201254 грн. у ІІІ чергу, 67190,66 грн. у VI чергу, всього на суму 268 444,66 грн. Ухвала в апеляційному порядку ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві оскаржена не була.

За таких обставин, колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновками місцевого господарського суду, всебічно, повно і об'єктивно розглянувши в судовому процесі всі обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, за наслідками розгляду апеляційної скарги та перевіряння законності та обґрунтованості рішення місцевого господарського суду у повному обсязі, повторно розглянувши справу, колегія суддів суду апеляційної інстанції не вбачає доводи апеляційної скарги обґрунтованими і такими, що знайшли своє підтвердження під час розгляду (перегляду) справи, оскаржене рішення такими, що в цілому відповідає вимогам законності та обґрунтованості.

Керуючись ст. 99, 101-106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу державної податкової інспекції у Подільському районі головного управління Державної фіскальної служби України залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду Черкаської області від 13.01.2015р. у справі №925/2369/14 залишити без змін.

3. Матеріали справи повернути до господарського суду Черкаської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України через суд апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили

Повний текст постанови складено 17.09.2015р.

Головуючий суддя А.А. Верховець

Судді О.М. Остапенко

В.О. Пантелієнко