ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"14" вересня 2015 р.Справа № 916/3001/15

Господарський суд Одеської області у складі:

Суддя Зайцев Ю.О.

при секретарі судового засідання Ошарін Д.С.

За участю представників сторін:

Від прокуратури: ОСОБА_1 (посвідчення №028200 від 15.08.2014р.);

Від позивача: ОСОБА_2 (довіреність №5 від 05.01.2015р.);

Від відповідача: не зявився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Прокурора Арцизького району Одеської області в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській області до відповідача ОСОБА_3 підприємства Артал про стягнення 9976,21 грн., розірвання договору оренди та зобовязання повернути майно, -

ВСТАНОВИВ:

Суть спору: 16.07.2015р. прокурор Арцизького району Одеської області в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській області звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до відповідача ОСОБА_3 підприємства Артал про стягнення 9976,21 грн., розірвання договору оренди та зобовязання повернути майно.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 20.07.2015р. було порушено провадження у справі №916/3001/15 із призначенням її до розгляду у відкритому судовому засіданні.

В судовому засіданні 07.09.2015р. представником відповідача надано відзив на позовну заяву відповідно до якого, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

14.09.2015р. в судовому засіданні після повернення з нарадчої кімнати було проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду в порядку статті 85 ГПК України.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення, суд встановив:

22.05.2012 року між регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області (надалі - орендодавець) та приватним підприємством "АРТАЛ" (надалі - орендар) було укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності (надалі Договір), відповідно до п.1.1. якого, орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення пакгауза з рампою (інв. № 10245), загальною площею 251,5 кв.м. (далі майно), що розташоване за адресою Одеська область, м. Арциз, вул. Привокзальна, 4, вартість якого становить 101 837,00 гривень.

Відповідно до п. 3.1 Договору, оренда плата визначається на підставі Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995р. №786, та становить без урахування ПДВ за базовий місяць оренди (квітень 2012р.) - 1284,46 гривень.

Згідно п.3.6. Договору, орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та Балансоутримувачу у визначеному п.3.5. співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

За приписами п. 5.3. Договору, орендар зобов'язаний своєчасно та у повному обсязі сплачувати орендну плату. Компенсувати експлуатаційні витрати на утримання майна, в тому числі податку на землю, незалежно від наслідків господарської діяльності.

Відповідно до п. 8.2. Договору, орендар має право виступати з ініціативою щодо стягнення збитків по заборгованості з орендної плати, пені, неустойки, його розірвання в разі невиконання або неналежного виконання умов цього договору.

У пункті 9.4. Договору сторони передбачили, що орендодавець має право вимагати розірвання договору оренди та відшкодування збитків у разі, якщо орендар не сплачує або несвоєчасно сплачує орендну плату.

За умовами п.10.1. Договору, цей договір укладено строком на один рік, який діє з моменту підписання його сторонами.

Відповідно до п.10.4. Договору, у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення цього договору або зміну його умов після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, та у разі належного виконання орендарем умов цього договору, договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором та чинним законодавством за умови відсутності заперечень органу уповноваженому управляти обєктом оренди, наданих орендодавцю у встановлений законодавством термін.

Орендодавець свої зобов'язання, установлені договором, виконана у повному обсязі, що підтверджується складеним між сторонами угоди актом приймання-передавання орендованого державного нерухомого майна, копія якого наявна в матеріалах справи. Також орендодавець не вчиняв дії, які б перешкоджали орендарю користуватися орендованим майном на умовах цього договору.

Проте, відповідач свої обов'язки за вищезазначеним договором належним чином не виконав, у звязку із чим за ним утворилась стійка заборгованість у загальному розмірі 9 976,21 грн., яка складається з заборгованості по орендній платі у розмірі 8 705,44 грн. та пені у розмірі 1 270,77 грн.

З наведених підстав, прокурор Арцизького району Одеської області в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській області звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до відповідача ОСОБА_3 підприємства Артал про стягнення 9 976,21 грн., розірвання договору оренди та зобовязання повернути майно.

В судовому засіданні 07.09.2015р. представником відповідача надано відзив на позовну заяву відповідно до якого, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов наступних висновків.

Згідно зі статтею 121 Конституції України одним із завдань прокуратури України є

представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом.

Відповідно до статті 20 Закону України "Про прокуратуру" при здійсненні прокурорського нагляду за додержанням і застосуванням законів прокурор має право, зокрема, звертатись до суду, з заявами про захист прав і законних інтересів громадян, держави, а також підприємств та інших юридичних осіб.

Статтею 36-1 Закону України "Про прокуратуру" передбачено, що представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненій прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом.

Однією з форм представництва є звернення до суду з позовами або заявами про захист прав і свобод іншої особи, невизначеного кола осіб, прав юридичних осіб, коли порушуються інтереси держави, або про визнання незаконними правових актів, дій чи рішень органів і посадових осіб. Підставою представництва у суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою.

Згідно з ст.1 ГПК України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

Згідно ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно ст.509 Цивільного кодексу України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу, а саме: цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Він може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків (ст.ст.202, 205 Цивільного кодексу України).

Ст. 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Вимогами ст. 625Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 759Цивільного кодексу України за договором найму наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно зі ст. 762Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

У відповідності до ст. 763Цивільного кодексу України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Враховуючи той факт, що майно, що є предметом договору оренди індивідуального визначеного нерухомого майна, що належить до об'єктів державної власності, правовідносини пов'язанні з його орендою, також врегульовані Законом України Про оренду державного та комунального майна.

Відповідно до ст. 10 Закону України Про оренду державного та комунального майна, істотною умовою договору оренди, зокрема, є орендна плата.

Згідно із ч. З ст. 18 Закону України Про оренду державного та комунального майна, орендар зобов'язаний сплачувати орендну плату своєчасно та в повному обсязі.

За умовами ст. 19 Закону України Про оренду державного та комунального майна, орендар вносить орендну плату за договором незалежно від наслідків господарської діяльності.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України Про оренду державного та комунального майна договір оренди припиняється закінченням строку, на який його було укладено.

Відповідно до ч.1 ст.27 Закону України „Про оренду державного майна та комунального майна у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

У зв'язку з порушенням ст. 762 Цивільного кодексу України, ст. ст. 18, 19 Закону України Про оренду державного та комунального майна та у зв'язку з невиконанням відповідачем зобов'язання щодо сплати орендної плати за договором, позивачем заявлено до стягнення з відповідача заборгованість за договором оренди у загальній сумі 8 705,44 грн.

Перевіривши розрахунки позивача заборгованості за договором оренди та за договором по відшкодуванню експлуатаційних витрат, судом встановлено, що їх здійснено належним чином, у зв'язку з чим з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за договором оренди у загальній сумі 8 705,44 грн.

Також, прокурор у позовній заяві просить стягнути з відповідача за прострочення оплати за договором оренди пеню у розмірі 1 270,77 грн.

Згідно п.3.6. Договору, орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та Балансоутримувачу у визначеному п.3.5. співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

З аналізу норм вищезазначеного договору вбачається, що у випадку невиконання орендарем умов щодо перерахунку коштів за оренду майна починають нараховуватись штрафні санкції.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Розмір штрафних санкцій відповідно до частини четвертої статті 231 ГК України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання, або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до ч. 2 ст. 625.Цивільного кодексу України,боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок, суд встановив, що такий розрахунок відповідає вимогам чинного законодавства, здійснений належним чином, у звязку з чим позовні вимоги про стягнення з відповідача пені в сумі 1 270,77 грн. за прострочення оплати за договором оренди, підлягають судом задоволенню в повній мірі.

Щодо вимог позивача про розірвання договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 22.05.2012р., укладеного між регіональним наділенням Фонду державного майна України по Одеській області та ОСОБА_3 підприємством «АРТАЛ», суд зазначає наступне.

За приписами ст.784 Цивільного кодексу України наймач має право вимагати розірвання договору найму, якщо:

1) наймодавець передав у користування річ, якість якої не відповідає умовам договору та призначенню речі;

2) наймодавець не виконує свого обов'язку щодо проведення капітального ремонту речі.

Наведене свідчить про те, що чинним законодавством передбачено можливість дострокового розірвання договору за рішенням суду на вимогу однієї із сторін цього договору. Таке розірвання може ініціюватися як з підстав, визначених сторонами у спірному договорі, так і у випадках, визначених законом.

Як вбачається із змісту ст.188 Господарського кодексу України, зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду. Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

У відповідності до ч.1 ст.10 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" Істотними умовами договору оренди є: об'єкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням її індексації); термін, на який укладається договір оренди; орендна плата з урахуванням її індексації; порядок використання амортизаційних відрахувань, якщо їх нарахування передбачено законодавством; відновлення орендованого майна та умови його повернення; виконання зобов'язань; забезпечення виконання зобов'язань - неустойка (штраф, пеня), порука, завдаток, гарантія тощо; порядок здійснення орендодавцем контролю за станом об'єкта оренди; відповідальність сторін; страхування орендарем взятого ним в оренду майна; обов'язки сторін щодо забезпечення пожежної безпеки орендованого майна.

У пункті 9.4. Договору сторони передбачили, що орендодавець має право вимагати розірвання договору оренди та відшкодування збитків у разі, якщо орендар не сплачує або несвоєчасно сплачує орендну плату.

Таким чином, за умови встановлення судом, що відповідачем орендоване приміщення орендна відповідачем не сплачується, що в свою чергу є істотною умовою для розірвання вищенаведеного договору в судовому порядку, тому на думку суду є правомірними та обґрунтованими заявлені позивачем позовні вимоги щодо розірвання договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 22.05.2012р., укладеного між регіональним наділенням Фонду державного майна України по Одеській області та ОСОБА_3 підприємством «АРТАЛ» та відповідно зобовязання останнього повернути орендоване приміщення, у звязку з чим, заявлені позовні вимоги позивача підлягають судом задоволенню в повному обсязі.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст. 43 ГПК України).

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частко.

Відповідно до приписів ст. 44, 49 ГПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового у сумі 3 863,74 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 32,33,34,38,43,44,49,75,82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов Прокурора Арцизького району Одеської області в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській області до відповідача ОСОБА_3 підприємства Артал - задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_3 підприємства Артал (68400, Одеська обл., м.Арциз, вул.Привокзальна, буд. 14; ) на користь Державного бюджету України (отримувач УК в Арцизькому районі / Арцизький район / 22080300, банк отримувач ГУ ДКСУ в Одеській області, р/р 0038, МФО 828011, ) заборгованість по орендній платі у розмірі 8705 /вісім тисяч сімсот пять/ грн. 44 коп. та пеню у розмірі 1270 /одна тисяча двісті сімдесят/ грн. 77 коп.

3. Розірвати договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, а саме: нежитлових приміщень пакгауза з рампою (інв. № 10245), загальною площею 251,5 кв.м., що розташовані за адресою Одеська область, м. Арциз, вул. Привокзальна, 4, від 22.05.2012р., укладений між регіональним наділенням Фонду державного майна України по Одеській області та ОСОБА_3 підприємством «АРТАЛ» (68400, Одеська обл., м.Арциз, вул.Привокзальна, буд. 14; ).

4. Зобов'язати Приватне підприємство «АРТАЛ» (68400, Одеська обл., м.Арциз, вул.Привокзальна, буд. 14; ) повернути балансоутримувачу - Одеській залізниці (65023, м.Одеса, вул. Пантелеймонівська, буд. 19; ) об'єкт оренди - державне нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення пакгауза з рампою (інв. № 10245), загальною площею 251,5 кв.м., що розташовані за адресою: Одеська область, м. Арциз, вул. Привокзальна, буд. 4.

5. Стягнути з ОСОБА_3 підприємства Артал (68400, Одеська обл., м.Арциз, вул.Привокзальна, буд. 14; ) на користь Державного бюджету України (№ рахунку 3008, Отримувач: УК у м. Одесі/Приморський район код отримувача , Банк отримувача: ГУ ДКСУ в Одеській області, МФО: 828011, код класифікації: 22030001, код ЄДРПОУ господарського суду Одеської області 03499997) судовий збір в розмірі 3 863 /три тисячі вісімсот шістдесят три/ грн. 74 коп.

Рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного господарського суду, яка подається через місцевий господарський суд протягом 10-денного строку з моменту складення та підписання повного тексту рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо не буде подано апеляційну скаргу. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст складено та підписано 21 вересня 2015 р.

Суддя Ю.О. Зайцев