ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" вересня 2015 р. Справа № 907/681/15

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії

головуючого-судді Бонк Т.Б.

суддів Бойко С.М.

Якімець Г.Г.

при секретарі судового засідання : Борщ І.О.

за участю представників:

від прокуратури -Яворський Я.Т. (посвідчення №011137 від 24.10.2012 року)

від позивача - ОСОБА_3 (представник за довіреністю)

від відповідача - не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 від 17.08.2015 року

на рішення господарського суду Закарпатської області від 31.07.2015р. (суддя О.В.Васьковський)

у справі № 907/681/15

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_5, м. Ужгород

до відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, м.Мукачево

про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном

ВСТАНОВИВ:

рішенням господарського суду Закарпатської області від 31.07.2015р. у справі № 907/681/15 позов задоволено повністю. Зобов'язано фізичну особу-підприємця ОСОБА_4 усунути перешкоди у користуванні фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 нерухомим майном шляхом звільнення нежитлових приміщень:

вбудовані нежитлові приміщення (поз.13-3,13-4) загальною площею 37.5 кв. м. будівлі літ. А (реєстровий номер НОМЕР_1), розміщені за адресою: АДРЕСА_1;

вбудовані нежитлові приміщення (поз.1-3) загальною площею 68.1 кв. м. магазину №41 літ. А (реєстровий номер НОМЕР_2), розміщені за адресою: АДРЕСА_2;

вбудовані нежитлові приміщення (поз.1-6) загальною площею 151,4 кв. м. магазину №1 літ. А (реєстровий номер НОМЕР_3), розміщені за адресою: АДРЕСА_2;

вбудовані нежитлові приміщення (поз.1-16) загальною площею 399,6 кв. м. магазину №9 літ. А (реєстровий номер НОМЕР_4), розміщені за адресою: АДРЕСА_2.

Рішення суду першої інстанції про задоволення позову мотивоване тим, що відповідач у судовому засіданні підтвердив, що він дійсно займає спірні приміщення, які є предметом позову. Водночас, відповідачем не подано жодних доказів щодо законності права користування вказаними приміщеннями. Право позивача на захист свого порушеного права користування вказаними приміщеннями є доведеним та підлягає судовому захисту.

Не погоджуюсь з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить дане рішення скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову з тих підстав, що позивач набув право користування спірними приміщеннями на підставі договорів оренди, укладених з регіональним відділенням ФДМ за наслідками проведених конкурсів, результати яких були оскаржені до адміністративного суду, що підтверджують копії ухвал про відкриття провадження. Зазначає, що суд першої інстанції помилково оцінив встановлені обставини та докази у справі, вважає, що вирішення спору у даній справі до розгляду спору окружним адміністративним судом є передчасним і незаконним.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення з тих підстав, що позивач має законне право на користування спірними приміщеннями на підставі договорів оренди, а у свою чергу відповідач не довів правомірності користування спірними приміщеннями.

У судове засідання з невідомих суду причин не з'явився представник відповідача, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Враховуючи те, що явка відповідача чи його представника в судове засідання не визнавалася обов'язковою, участь в судовому засіданні є правом, а не обов'язком сторони, апеляційний господарський суд вважає за можливе розглядати дану справу на підставі наявних у справі доказів.

Розглянувши наявні у справі матеріали, давши належну оцінку доводам та запереченням, які містяться в апеляційній скарзі та у відзиві, заслухавши пояснення представника позивача у судовому засіданні, думку прокурора, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 02.03.15 між позивачем (орендар по договору) та Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Закарпатській області (орендодавець по договору) укладено договір оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності №17-15/05-08, згідно п.1.1. якого Регіональне відділення Фонду державного майна України по Закарпатській області передало, а відповідач прийняв у строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене нерухоме майно: вбудовані нежитлові приміщення (поз.13-3,13-4) загальною площею 37.5 кв. м. будівлі літ. А (реєстровий номер НОМЕР_1), розміщені за адресою: АДРЕСА_1, що перебувають на балансі Львівської філії Концерну "Військторгсервіс", ід. (далі - балансоутримувач), вартість якого визначена згідно з висновком про вартість станом на 31.10.14 і становить за незалежною оцінкою 252525,00 грн. майно передається в оренду з метою розміщення офісних приміщень; стан майна на момент укладення договору (потребує/не потребує поточного або капітального чи поточного і капітального ремонту) визначається в акті приймання-передавання за узгодженим висновком балансоутримувача і орендаря.

02.03.15 між позивачем (орендар по договору) та Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Закарпатській області (орендодавець по договору) укладено договір оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності №18-15/05-08, згідно п.1.1. якого Регіональне відділення Фонду державного майна України по Закарпатській області передало, а відповідач прийняв у строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене нерухоме майно: вбудовані нежитлові приміщення (поз.1-3) загальною площею 68.1 кв. м. магазину №41 літ. А (реєстровий номер НОМЕР_2), розміщені за адресою: АДРЕСА_2, що перебувають на балансі Львівської філії Концерну "Військторгсервіс", ід. (далі - балансоутримувач), вартість якого визначена згідно з висновком про вартість станом на 31.10.14 і становить за незалежною оцінкою 237260,00 грн. майно передається в оренду з метою розміщення кафе, що здійснює продаж товарів підакцизної групи; стан майна на момент укладення договору (потребує/не потребує поточного або капітального чи поточного і капітального ремонту) визначається в акті приймання-передавання за узгодженим висновком балансоутримувача і орендаря.

02.03.15 між позивачем (орендар по договору) та Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Закарпатській області (орендодавець по договору) укладено договір оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності №19-15/05-08, згідно п.1.1. якого Регіональне відділення Фонду державного майна України по Закарпатській області передало, а відповідач прийняв у строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене нерухоме майно: вбудовані нежитлові приміщення (поз.1-6) загальною площею 151.4 кв. м. магазину №1 літ. А (реєстровий номер НОМЕР_3), розміщені за адресою: АДРЕСА_2, що перебувають на балансі Львівської філії Концерну "Військторгсервіс", ід. (далі - балансоутримувач), вартість якого визначена згідно з висновком про вартість станом на 31.10.14 і становить за незалежною оцінкою 417561,00 грн. майно передається в оренду з метою розміщення торгівельного об'єкту з продажу непродовольчих товарів; стан майна на момент укладення договору (потребує/не потребує поточного або капітального чи поточного і капітального ремонту) визначається в акті приймання-передавання за узгодженим висновком балансоутримувача і орендаря.

02.03.15 між позивачем (орендар по договору) та Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Закарпатській області (орендодавець по договору) укладено договір оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності №20-15/05-08, згідно п.1.1. якого Регіональне відділення Фонду державного майна України по Закарпатській області передало, а відповідач прийняв у строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене нерухоме майно: вбудовані нежитлові приміщення (поз.1-16) загальною площею 399,6 кв. м. магазину №9 літ. А (реєстровий номер НОМЕР_4), розміщені за адресою: АДРЕСА_2, що перебувають на балансі Львівської філії Концерну "Військторгсервіс", ід. (далі - балансоутримувач), вартість якого визначена згідно з висновком про вартість станом на 31.10.14 і становить за незалежною оцінкою 1014184,00 грн. майно передається в оренду з метою розміщення торгівельного об'єкту з продажу продовольчих товарів, крім товарів підакцизної групи; стан майна на момент укладення договору (потребує/не потребує поточного або капітального чи поточного і капітального ремонту ) визначається в акті приймання-передавання за узгодженим висновком балансоутримувача і орендаря.

Згідно п.2.1 договорів оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності №17-15/05-08, №18-15/05-08, №19-15/05-08, №20-15/05-08 від 02.03.15, орендар вступає у строкове платне користування майном, у терміни, вказані у договорі, але не пізніше дати підписання сторонами цих договорів та акту приймання-передавання майна.

Вказані договори укладені строком на 35 (тридцять п'ять) місяців.

Як встановлено, вказані Договори укладені за результатами проведеного конкурсу на право оренди майна державної власності.

На виконання умов вказаних у вищенаведених договорах позивачем та Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Закарпатській області 02.03.15 підписано Акти приймання-передавання майна в оренду, згідно яких майно за договорами оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності №17-15/05-08, №18-15/05-08, №19-15/05-08, №20-15/05-08, укладених 02.03.15 року, передане Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Закарпатській області та отримане ФОП ОСОБА_5 у задовільному стані.

Підставою позову позивач зазначає незаконне вчинення відповідачем перешкод у користуванні спірним майном, яке передане позивачу на законних підставах, та у здійсненні здійснювати підприємницької діяльності.

Предметом позову є усунення відповідачем перешкод у користуванні спірним орендованим майном шляхом звільнення вказаних приміщень.

Згідно ч.1 ст. 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Частиною 1 ст.4 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбачено перелік об'єктів оренди за цим Законом, зокрема такими є нерухоме майно (будівлі, споруди, нежитлові приміщення) та інше окреме індивідуально визначене майно підприємств.

Згідно ч. 1 ст.14 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" договір оренди вважається укладеним з моменту досягнення домовленості з усіх істотних умов і підписання сторонами тексту договору.

Відповідно до положень ст.28 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендареві забезпечується захист його права на майно, одержане ним за договором оренди, нарівні із захистом, встановленим законодавством щодо захисту права власності. Орендар може зажадати повернення орендованого майна з будь-якого незаконного володіння, усунення перешкод у користуванні ним, відшкодування шкоди, завданої майну громадянами і юридичними особами, включаючи орендодавця.

Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Матеріалами справи підтверджується те, що позивачем було подано у правоохоронні органи - Мукачівському МВ УМВС в Закарпатській області заяву про вчинення кримінального правопорушення у зв'язку з тим, що орендовані ним спірні приміщення зайняли невідомі особи та здійснюють там підприємницьку діяльність, таким чином фізично перешкоджаючи у вільному користуванні нерухомим майном. Вказану заяву було прийнято правоохоронними органами (а.с.48).

Крім того, судом першої інстанції та представником позивача зазначено про те, що відповідач не заперечував факту зайняття спірних нежитлових приміщень.

У поданій апеляційній скарзі скаржник також не заперечував проти користування спірними приміщеннями. Разом з тим, покликався на те, що він не погоджується із результатами конкурсу, на підставі яких з позивачем були укладені договори оренди, предметом яких є спірні нежитлові приміщення. Зазначає, що результати вказаних конкурсів були оскаржені ним до адміністративного суду, у зв'язку з чим ним до суду першої інстанції було подано клопотання про зупинення розгляду даної справи до вирішення справи про оскарження рішень конкурсної комісії регіонального відділення ФДМ України по закарпатській області про укладення договорів оренди приміщень з ФОП ОСОБА_5

У підтвердження вказаного, відповідачем подано копії ухвал Закарпатського окружного адміністративного суду про відкриття провадження та призначення справи до судового розгляду від 02.04.15 у справі 807/604/15, від 02.04.15 у справі 807/605/15, від 02.04.15 у справі 807/606/15, від 08.07.15 у справі 807/1296/15 за позовом відповідача до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Закарпатській області про визнання протиправними та скасування рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 ГПК України, господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Згідно Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення. Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем оскаржуються рішення комісії Регіонального відділення Фонду державного майна України по Закарпатській області, однак з тексту ухвал адміністративного суду про відкриття провадження у справі не вбачається, що оскаржуються саме рішення конкурсної комісії про укладення з позивачем договорів оренди спірних приміщень.

Відтак, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що у справі відсутні об'єктивні обставини неможливості розгляду даної справи до вирішення зазначених справ Закарпатським окружним адміністративним судом та погоджується із висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі.

Апеляційний суд зазначає, що у даній справі відсутні докази на підтвердження недійсності укладених договорів оренди спірних приміщень, які, відповідно, є чинними. Сам факт оскарження таких рішень конкурсної комісії не є належною підставою для фактичного користування спірними нежитловими приміщеннями.

Матеріалами справи підтверджується законність підстав права користування позивачем спірними нежитловими приміщеннями, оскільки такі передані йому у користування на підставі договорів оренди.

Натомість, відповідачем не надано жодних доказів щодо законності права користування ним вказаними спірними приміщеннями,

Разом з тим, матеріалами справи підтверджено факт чинення відповідачем перешкод у реалізації права користування позивачем своїм спірним майном шляхом зайняття спірних приміщень та заперечення щодо їх звільнення, тобто такі перешкоди пов'язані із фактичним позбавленням позивача його законного права володіння і користування спірним нерухомим майном.

Отже, з огляду на вищенаведене, право позивача на здійснення свого права користування спірними орендованими приміщеннями на підставі укладених договорів оренди є порушеним та підлягає судовому захисту.

Відтак, апеляційний господарський суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що вимога позивача про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном шляхом звільнення нежитлових приміщень згідно укладених 02.03.15 між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5, м. Ужгород та Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Закарпатській області договорів оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності, №17-15/05-08, №18-15/05-08, №19-15/05-08, №20-15/05-08 є підставною та підлягає до задоволення.

Згідно ст. 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження". Виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом. Органи державної виконавчої служби встановлюють боржнику передбачені законодавством строки добровільного та примусового виконання рішення суду.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи наведене, апеляційний господарський суд вважає, що рішення господарського суду першої інстанції прийняте з урахуванням усіх обставин справи та з дотриманням норм чинного законодавства, а тому не вбачає підстав для його зміни чи скасування.

Зважаючи на те, що апеляційну скаргу залишено без задоволення, витрати по сплаті судового збору залишаються на скаржнику відповідно до ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Закарпатської області від 31.07.2015р. у справі № 907/681/15 - залишити без змін, апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 від 17.08.2015 року - без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

3. Матеріали справи скерувати на адресу місцевого господарського суду.

Повний текст постанови виготовлений 18.09.2015 р.

Головуючий суддя Бонк Т. Б.

Суддя Бойко С.М.

Суддя Якімець Г.Г.