РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.2015Справа №910/13177/15

За позовом Публічного акціонерного товариства "Київенерго"

До Публічного акціонерного товариства Акціонерної компанії "Київводоканал"

Про стягнення 143 729 387,11 грн.

Суддя Ващенко Т.М.

Представники сторін:

від позивача: Гаркавенко С.В. за довіреністю № 91/2014/12/1-1 від 01.12.14.;

від відповідача: Плясун І.О. за довіреністю № 679 від 30.06.15.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Київенерго» до Публічного акціонерного товариства Акціонерної компанії «Київводоканал» про стягнення з відповідача на користь позивача стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за Договором № 2 від 24.12.90. в розмірі 146 477 480,29 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.05.15. порушено провадження у справі № 910/13177/15; розгляд справи призначено на 30.06.15.

17.06.15. від позивача надійшло клопотання про приєднання документів до матеріалів справи.

18.06.15. від позивача надійшла заява про виправлення описки в позовній заяві.

30.06.15. від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В судовому засіданні 30.06.15. оголошувалась перерва до 14.07.15.

14.07.15. від відповідача надійшли відзив на позовну заяву та клопотання про призначення у справі судової економічної експертизи.

В судовому засіданні 14.07.15. оголошувалась перерва до 15.07.15.

15.07.15. від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В судовому засіданні 15.07.15. представником відповідача подано клопотання про продовження строку вирішення спору у справі.

В судовому засіданні 15.07.15. оголошувалась перерва до 20.08.15.

Ухвалою від 24.07.15. продовжено строк вирішення спору у справі на 15 днів.

17.08.15. від позивача надійшли заперечення на відзив.

Від відповідача 17.08.15. надійшли пояснення по справі.

В судовому засіданні 20.08.2015 р. оголошувалась перерва до 02.09.15.

28.08.15. від відповідача надійшли пояснення по справі.

02.09.15. від відповідача надійшли додаткові документи по справі.

В судовому засіданні 02.09.15. оголошувалась перерва до 08.09.15.

08.09.15. від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог, відповідно до якої позивач просить стягнути з відповідача 86 997 579,64 грн. заборгованості, 50 362 811,20 грн. інфляційних втрат та 65 268 978,27 грн. 3 % річних.

Суд приймає подану заяву про зменшення позовних вимог та здійснює подальший розгляд справи з урахуванням зменшених вимог.

Представник позивача підтримав зменшені позовні вимоги.

Представник відповідача проти позову заперечив.

За результатами дослідження доказів, наявних в матеріалах справи, суд в нарадчій кімнаті, у відповідності до ст. ст. 82-85 ГПК України, ухвалив рішення у справі № 910/13177/15.

У судовому засіданні 08.09.15. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні в справі матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

24.12.90. між підприємством Київські кабельні мережі ВЕО «Київенерго», правонаступником якої являється Публічне акціонерне товариства «Київенерго» (надалі - позивач, Постачальник) та Деснянською водопровідною станцією, правонаступником якої являється Публічне акціонерне товариство Акціонерна компанія «Київводоканал» (надалі - відповідач, Споживач) укладено Договір № 2 про постачання електричної енергії (надалі - Договір), з подальшими змінами.

Відповідно до розділу І Договору, Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача з дозволеною потужністю в точках продажу електричної енергії згідно з умовами цього Договору та Додатків до Договору, що є його невід'ємною частиною, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору та Додатками до Договору, що є його невід'ємною частиною. Приєднана потужність у точці підключення визначена в Додатку «Перелік об'єктів Споживача».

Згідно з п. п. 1, 2.1., 2.2. Додатку № 2 до Договору, розрахунковим періодом для визначення обсягу спожитої електричної енергії приймається місяць з 30 числа попереднього місяця до того ж числа розрахункового місяця. Споживач здійснює повну поточну оплату вартості обсягу спожитої електричної енергії за розрахунковий період за фактичними показаннями засобів обліку електричної енергії згідно з виписаним рахунком. Оплата рахунків за активну електроенергію, здійснюється на підставі самостійно отриманих рахунків протягом 5 операційних днів з дня їх отримання.

Зобов'язанням, згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України визначається, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено обов'язковість договору для виконання сторонами.

В силу положень ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується відповідачем, позивачем належним чином поставляється відповідачу електрична енергія відповідно до умов Договору.

Проте, відповідач свої зобов'язання по оплаті поставленої електричної енергії належним чином не виконував, у зв'язку з чим у нього за період з 01.07.12. по 01.05.15. утворилась заборгованість перед позивачем, розмір якої станом на час розгляду даної справи становить 86 997 579,64 грн.

При цьому, доказів погашення заборгованості у розмірі 86 997 579,64 грн. або доказів, що можуть спростувати розрахунок позивачем суми боргу у вказаному розмірі, відповідачем суду не надано.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За розрахунком позивача, останній за неналежне виконання умов Договору просить стягнути з відповідача 50 362 811,20 грн. інфляційних втрат та 65 268 978,27 грн. 3 % річних.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись, зокрема, на те, що між ПАТ «АК «Київводоканал», ПАТ «Київенерго» та іншими учасниками відповідних взаємовідносин (в тому числі підрозділами Київської міської державної адміністрації, Головним управлінням Державної казначейської служби України у місті Києві, Головним управлінням Державної казначейської служби України Київської області) було укладено договори від 12.12.2014 № 1312/30, від 21.10.2014 № 854/30, від 21.10.2014 № 853/30, від 13.06.2014 № 30Е/122, від 13.06.2014 №30Е/121, від 27.05.2014 № 30Е/85, від 13.12.2013 № 167Е/204, від 13.12.2013 № 167Е/202, від 12.12.2014 № 1312/30 про організацію взаєморозрахунків з погашення заборгованості з різниці в тарифах на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості виробництва цих послуг тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами держаної влади чи органами місцевого самоврядування (далі - договори про організацію взаєморозрахунків), предметом яких була організація проведення сторонами взаєморозрахунків згідно з відповідними законами про бюджет і порядку та умов надання у відповідному році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування».

Положеннями вказаних договорів про організацію взаєморозрахунків передбачено, що ПАТ «АК «Київводоканал» перераховує на рахунок ПАТ «Київенерго» кошти у відповідних розмірах для погашення заборгованості за спожиту активну та реактивну електроенергію згідно з договором № 2 від 24.12.1990.

При цьому, за умовами вказаних договорів про організацію взаєморозрахунків сторони зобов'язалися не вчиняти до проведення взаєморозрахунків дій з погашення заборгованості відповідно до договору; та, зокрема, засвідчили, що після виконання договорів про організацію взаєморозрахунків вони не мають одна до одної жодних претензій стосовно предмета договорів.

Статтею 6 ЦК України встановлено, що сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Положення частин першої, другої і третьої цієї статті застосовуються і до односторонніх правочинів.

Дослідивши зібрані у матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про те, що сторони, підписавши договори від 12.12.2014 № 1312/30, від 21.10.2014 № 854/30, від 21.10.2014 № 853/30, від 13.06.2014 № 30Е/122, від 13.06.2014 №30Е/121, від 27.05.2014 № 30Е/85, від 13.12.2013 № 167Е/204, від 13.12.2013 № 167Е/202, від 12.12.2014 № 1312/30 про організацію взаєморозрахунків, не тільки передбачили погашення існуючої заборгованості відповідача за рахунок державних коштів (субвенцій), а й фактично змінили строки виконання відповідачем грошових зобов'язань перед позивачем.

Враховуючи те, що наслідки порушення грошових зобов'язань у вигляді нарахування інфляційних втрат та 3 % річних, встановлені ст. 625 Цивільного кодексу України, не можуть застосовуватись у спірних правовідносинах у зв'язку зі зміною строків виконання основного зобов'язання, суд не вбачає правових підстав для стягнення з відповідача 50 362 811,20 грн. інфляційних втрат та 65 268 978,27 грн. 3 % річних.

Крім того, суд відзначає, що приписами ст. 82 Господарського процесуального кодексу встановлено обов'язок суду при виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у постановах, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 111 16 цього Кодексу. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Позиція Верховного суду щодо неможливості стягнення з боржника нарахованих згідно ст. 625 Цивільного кодексу України 3 % річних та втрат від інфляції, у випадку зміни строків виконання основного зобов'язання шляхом укладення договорів про організацію взаєморозрахунків, чітко сформульована та неодноразово викладалась у постановах, прийнятих за результатом розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 111 16 цього Кодексу (зокрема, постанови Верховного суду України від 09.09.14., від 16.09.14., від 23.09.14., від 25.03.15., копії яких містяться у матеріалах справи).

У той же час, оскільки основне зобов'язання за Договором № 2 від 24.12.90. підлягає виконанню, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги про стягнення з відповідача 86 997 579,64 грн. заборгованості за поставлену по Договору електричну енергію.

Згідно зі ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

В порядку, передбаченому ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача 86 997 579,64 грн. заборгованості обґрунтованими, підтвердженими наявними в матеріалах справи доказами та не спростованими належним чином та у встановленому законом порядку відповідачем, а відтак такими, що підлягають задоволенню. У задоволенні решти позовних вимог належить відмовити.

За правилами ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 43, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» (01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, 1-А; ) на користь Публічного акціонерного товариства «Київенерго» (01001, м. Київ, пл. І. Франка, 5; ) 86 997 579 (вісімдесят шість мільйонів дев'ятсот дев'яносто сім тисяч п'ятсот дев'яносто сім) грн. 64 коп. заборгованості та зарахувати вказану суму на розрахунковий рахунок Публічного акціонерного товариства «Київенерго» зі спеціальним режимом використання № 1 у Головному управлінні по м. Києву та Київській області ВАТ «Ощадбанк», МФО 322669, .

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» (01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, 1-А; ) на користь Публічного акціонерного товариства «Київенерго» (01001, м. Київ, пл. І. Франка, 5; ) 73 080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн. 00 коп. судового збору та зарахувати вказану суму на розрахунковий рахунок Публічного акціонерного товариства «Київенерго» № 1 у ГУ по м. Києву та Київській обл. ВАТ «Ощадбанк», МФО 322669, Одержувач - ПАТ «Київенерго» (м. Київ, пл. Франка, 5, .

4. В іншій частині позову відмовити.

5. Видати накази після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 15.09.15.

Суддя Т.М. Ващенко