ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" вересня 2015 р.Справа № 916/14/15-г
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: суддівМорщагіної Н.С., Лисенко В.А., Ярош А.І.,

секретар судового засідання Полінецька В.С. за участю представників сторін:
від позивача:Шмаюн Н.В. довіреність
від відповідача:не з'явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Селянського (фермерського) господарства «ТРИТІКУМ», смт. Авангард
на ухвалу господарського суду Одеської області
від за заявою про20.08.2015 року Селянського (фермерського) господарства «Тритікум», смт. Авангард відстрочку виконання рішення суду
у справі№ 916/14/15-г (суддя: Волков Р.В.),
за позовомДержавного підприємства «Державний резервний насіннєвий фонд України», м. Київ
до Селянського (фермерського) господарства «ТРИТІКУМ», смт. Авангард
прозобов'язання передати насіння та стягнення штрафу

В С Т А Н О В И В:

Селянське (фермерське) господарство «ТРИТІКУМ», смт. Авангард звернулося до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на ухвалу господарського суду Одеської області від 20.08.2015року про відстрочення виконання рішення господарського суду Одеської області від 02.03.2015року у справі № 916/14/15-г, терміном на три місяця до 23.09.2015року.

Рішенням господарського суду Одеської області від 02.03.2015року у справі №916/14/15-г позов Державного підприємства "Державний резервний насіннєвий фонд України" до відповідача Селянського (фермерського) господарства «ТРИТІКУМ» про зобов'язання виконати певні дії та стягнення штрафу у розмірі 255245,74 грн. задоволено повністю.

Зобов'язано Селянське (фермерське) господарство «ТРИТІКУМ» передати Державному підприємству "Державний резервний насіннєвий фонд України" насіння озимої пшениці першої репродукції сорту "Дельфін" у кількості 148 тонн та елітного насіння соняшнику "Евріка МЛ" у кількості 24,8 тони загальною вартістю 510491,48грн. та стягнуто з Селянського (фермерського) господарства "Тритікум" на користь Державного підприємства "Державний резервний насіннєвий фонд України" штраф у розмірі 255245,74грн., судовий збір у розмірі 15314,75грн., а разом стягнути 270560 (двісті сімдесят тисяч п'ятсот шістдесят) грн. 49 коп.

07.05.2015року Господарським судом Одеської області на виконання рішення, після набрання ним законної сили, видано відповідні накази.

30 червня 2015 року Селянське (фермерське) господарство «ТРИТІКУМ», смт. Авангард звенулось до першої інстанції з заявою про відстрочку виконання рішення суду у справі № 916/14/15-г від 02.03.2015року на три місяця до 23.09.2015 року.

В обґрунтування заяви Селянське (фермерське) господарство «ТРИТІКУМ», смт. Авангард посилається на те, що з 23 червня 2015 року розпочалося збирання зернових культур, у зв'язку з чим підприємство не зможе перерахувати одноразово суму боргу на виконання постанови про відкриття виконавчого провадження №47803362 від 11.06.2015 року у добровільному порядку, враховуючи великі витрати на пальне, заробітну плату робітникам по збиранню зернових та їх обробку.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 20.08.2015 року у задоволенні заяви Селянського (фермерського) господарства «ТРИТІКУМ», смт. Авангард про відстрочку виконання рішення суду у справі №916/14/15-г від 02.03.2015 року відмовлено.

Ухвала місцевого суду мотивована тим, що обставини, на які посилається скаржник, не є тими виключними обставинами, які б давали підстави для відстрочки виконання судового рішення, оскільки вони носять не особливий і надзвичайний характер, а свідчать про негативні явища в поточній діяльності відповідача, яка за приписами ст.42 Господарського кодексу України є самостійною, ініціативною, систематичною, на власний ризик господарською діяльністю, відтак, не є підставою вважати збиткову фінансову діяльність відповідача винятковим випадком у розумінні ст.121 Господарського процесуального кодексу України, що зумовлює ускладнення чи відсутність можливості виконати судове рішення.

Селянське (фермерське) господарство «ТРИТІКУМ», смт. Авангард не погодившись з прийнятою ухвалою суду, звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Одеської області від 20.08.2015 року у справі №916/14/15-г та задовольнити заяву Селянського (фермерського) господарства «ТРИТІКУМ», смт. Авангард про надання йому відстрочки рішення господарського суду Одеської області від 02.03.2015 року терміном на 3 місяця до 23.09.2015 року.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31 серпня 2015 року сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий суддя Морщагіна Н.С., суддя - Лисенко В.А., суддя - Ярош А.І.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 02.09.2015 року апеляційна скарга прийнята до провадження із призначенням розгляду апеляційної скарги у судовому засіданні на 14.09.2015року о 14:20 годин.

Сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Позивач у судове засідання не з'явився, поважність не явки не повідомив.

Представник відповідача підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі.

Враховуючи ті обставини, що в апеляційній скарзі заявник посилається лише на ті документи, які вже досліджувались судом, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу без участі представника позивача.

Відповідно до статей 4-4, 81-1 Господарського процесуального кодексу України, здійснено фіксацію судового процесу технічними засобами та складено протокол судового засідання.

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду, у відповідності до статті 101 Господарського процесуального кодексу України, на підставі встановлених обставин справи, переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосуванні судом при розгляді справи норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи.

Згідно з приписами статті 106 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів вважає, що ухвала господарського суду винесена без порушення норм процесуального права, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно ч.2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.06.2004 року в справі «Півень проти України» суд вказав, що право на судовий розгляд, гарантований ст. 6 Концепції, захищає також виконання остаточних та обов'язкових судових рішень, які в країні, що поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи при цьому шкоди одній зі сторін.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 року по справі "Шмалько проти України" (заява № 60750/00) зазначено, що для цілей ст. 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід'ємна частина "судового розгляду". У рішенні від 17.05.2005р. по справі "Чіжов проти України" (заява № 6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов'язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії § 1 ст. 6 Конвенції. Затримка у виконанні рішення може бути виправдана за виняткових обставин. Але затримка не повинна бути такою, що позбавляє сутності право, яке захищається п. 1 ст. 6 Конвенції ("Іммобільяре Саффі проти Італії", заява № 22774/93, § 74, ЄСПЛ 1999-V).

Відповідно до ст. 121 Господарського процесуального кодексу України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Отже, господарський суд, на підставі ст. 121 Господарського процесуального кодексу України, має право за заявою сторони, у виняткових випадках залежно від обставин справи відстрочити виконання рішення.

Оскільки згадана стаття не обмежує відповідне право господарського суду певним строком, воно може бути реалізоване у будь-який час після набрання рішенням законної сили і до його фактичного повного виконання, в межах строку пред'явлення наказу до виконання. Також не обмежується право заявника на повторне звернення з відповідною заявою, якщо вона вже розглядалася судом.

Відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом.

Відповідно до п.7.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 Господарського процесуального кодексу, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Як вже зазначалось вище, відповідач, в якості підстав для надання відстрочки виконання рішення, посилається на те, що з 23 червня 2015 року розпочалося збирання зернових культур, у зв'язку з чим підприємство не зможе перерахувати одноразово суму боргу на виконання постанови про відкриття виконавчого провадження №47803362 від 11.06.2015 року у добровільному порядку, враховуючи великі витрати на пальне, заробітну плату робітникам по збиранню зернових та їх обробку.

Відповідно до ст. 42 Господарського кодексу України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Вищезазначена правова норма зазначає, що підприємство організовує свою господарську діяльність на власний ризик, і як наслідок покладає на себе нести тягар несприятливих наслідків такої діяльності.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що фінансове становище відповідача утворилось внаслідок його власної господарської діяльності, а не в силу якихось об'єктивних незалежних обставин, які б підтверджували неможливість виконання судового рішення, а відсутність коштів на одному рахунку в одному банку не свідчать про відсутність коштів в інших банківських установах.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що ухвалою господарського суду Одеської області від 26.06.2015 року Селянському (фермерському) господарству «ТРИТІКУМ», смт. Авангард було відмовлено у задоволенні заяви про надання розстрочки виконанні рішення господарського суду Одеської області від 02.03.2015 року у справі №916/14/15-г. Дана ухвала була оскаржена Селянським (фермерським) господарством «ТРИТІКУМ», смт. Авангард в апеляційному порядку, що стало підставою для зупинення судом першої інстанції у справі №916/14/15-г розгляду заяви останнього про відстрочку виконання рішення, до розгляду апеляційної скарги.

Таким чином, скаржник своїми діями призвів до зволікання розгляду заяви про відстрочку виконання рішення суду у справі № 916/14/15-г від 02.03.2015року на три місяці до 23.09.2015 року та сутності заявлених вимог, як такових.

Приписами статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Оскільки доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що під час розгляду справи місцевим господарським суд допущені порушення норм права, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає за необхідне відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Витрати з оплати судового збору за подання скарги на оскаржену ухвалу місцевого господарського суду відносяться на заявника скарги.

Керуючись ст.ст.99, 101, 102, 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Одеський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Селянського (фермерського) господарства «ТРИТІКУМ», смт. Авангард - залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Одеської області від 20.08.2015року у справі №916/14/15-г - залишити без змін.

Повний текст постанови складено 17.09.2015р.

Головуючий суддя: Н.С. Морщагіна

Судді: В.А. Лисенко А.І.Ярош

Надруковано примірників: 1-позивачу; 1-відповідачу; 1-у справу; 1-ГСОО; 1-ОАГС