ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

07.09.2015 р. Справа№ 914/1476/15

Колегія суддів господарського суду Львівської області у складі головуючого судді Мазовіти А.Б., суддів Сухович Ю.О., Ділай У.І., при секретарі Юрків М.Г., розглянувши матеріали справи

за позовом:Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк», м.Львів;
до відповідача:Товариства з обмеженою відовідальністю «ХоСаРо», м.Львів;
про:стягнення 1 103 899,56 доларів США та 492 714,05 грн.

За участю представників:

від позивача: Федорюк І.І., представник (довіреність від 19.12.2013 р.);

від відповідача: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду Львівської області подано позов Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк», м. Львів до Товариства з обмеженою відповідальністю «ХоСаРо», м. Львів про стягнення 1 103 899,56 доларів США та 492 714,05 грн.

В судовому засіданні представник позивача підтримав подане через канцелярію суду клопотання про забезпечення позову (вх.№1910/15 від 07.05.2015 р.).

Вказане клопотання мотивоване тим, що відповідач навмисно не виконує свої зобов'язання за іпотечними договорами, є недобросовісним боржником, користується майном та не надає можливості перевірити стан, в якому перебуває заставлене майно.

У зв'язку з цим, позивач просив суд для належного збереження та недопущення погіршення або знищення майна передати в управління Публічному акціонерному товариству «ВіЕс Банк» належне Товариству з обмеженою відповідальністю «ХоСаРо» нерухоме майно (конкретно визначений перелік майна наведено в клопотанні), для чого забезпечити Публічному акціонерному товариству «ВіЕс Банк» права управителя щодо вказаного майна.

Згідно ст. 66 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Суд зазначає, що позивачем належним чином не обґрунтовано необхідності застосування заходів до забезпечення позову та не надано жодних доказів на підтвердження існування обставин, які можуть утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Окрім того, ч.1 ст.67 ГПК України, визначено, що позов забезпечується: накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Згідно з ч.11 згаданої статті, не допускається забезпечення позову заходами, не передбаченими цим Кодексом.

Таким чином, передання в управління майна шляхом забезпечення позивачеві прав управителя щодо нього, не може вважатися допустимим заходом забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 66, 67, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» про забезпечення позову відмовити.

Головуючий суддя Мазовіта А.Б.

Суддя Сухович Ю.О.

Суддя Ділай У.І.