РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

07 вересня 2015 року Справа № 924/350/15

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Маціщук А.В.

судді Гулова А.Г. ,

судді Петухов М.Г.

за участю представників сторін:

прокурора Лис Н.В.

позивача Віньковецької селищної ради - не з'явився

відповідача - пред-ка ОСОБА_2 (свід-во про право зан.адв.діяльн. № 550 від 01.08.2011 р., дог-р від 12.03.2015 р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на рішення господарського суду Хмельницької області від 13.05.2015 р.

у справі № 924/350/15 (суддя Шпак В.О. )

за позовом прокурора Віньковецького району в інтересах держави в особі Віньковецької селищьної ради

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

про стягнення збитків за безпідставне використання земельної ділянки по АДРЕСА_1

в с т а н о в и в :

Відповідно до рішення господарського суду Хмельницької області від 13.05.2015 р. у справі № 924/350/15 задоволено позов прокурора Віньковецького району в інтересах держави в особі Віньковецької селищної ради до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення 11856,00 грн. збитків за безпідставне використання земельної ділянки по АДРЕСА_1.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, фізична особа - підприємець ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення господарського суду Хмельницької області від 13.05.2015 р. у справі № 924/350/15 скасувати і прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, скаржник пояснює, що на підставі договору купівлі-продажу ОСОБА_3 набув у власність комплекс будівель площею 3262,0 кв.м. по АДРЕСА_1. Вважає, що після укладення договору купівлі-продажу між Віньковецькою селищною радою та ОСОБА_3 мало бути укладено додаткову угоду до договору № 20 оренди земельної ділянки від 12.09.2012 р. щодо зміни сторони у договорі - з ТОВ «Компанія «ДМС» на фізичну особу - підприємця ОСОБА_3

Вважає, що додаткова угода від 13.11.2012 р. до договору № 20 оренди земельної ділянки від 12.09.2012 р., якою вказаний договір оренди землі було розірвано за згодою сторін, укладена Віньковецькою селищною радою та ТОВ «Компанія «ДМС» всупереч ч.3 ст.7 Закону України «Про оренду землі». При цьому, ОСОБА_3 про розірвання даного договору ні Віньковецькою селищною радою, ні ТОВ «Компанія «ДМС» повідомлено не було.

Вважає, що такі дії Віньковецької селищної ради свідчать про свідоме створення перешкод ОСОБА_3 в реалізації його права на отримання в користування земельної ділянки, на якій розташовані належні йому на праві власності будівлі в АДРЕСА_1, та, як наслідок, безпідставного та неправомірного нарахування шкоди за використання земельної ділянки під будівлями без правовстановлюючих документів.

Посилаючись на ст.182, ч.2 ст.331, ст.657 ЦК України стверджує, що з метою реалізації свого права на отримання в оренду земельної ділянки ОСОБА_3 01.08.2013 р. звернувся з клопотанням до Віньковецької селищної ради з заявою про надання йому дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою для укладення договору оренди земельної ділянки. Зауважує, що вказане клопотання було зареєстровано Віньковецькою селищною радою лише 12.08.2013 р. за вх.№ К/253, а його розгляд здійснювався протягом 44 днів замість 30 днів, встановлених ст.123 Земельного кодексу України.

Також пояснив, що 17.09.2014 р. скаржник звернувся із заявою до Віньковецької селищної ради щодо укладення договору оренди земельної ділянки площею 0,23904 га, яка селищною радою розглянута не була.

Посилаючись на ст.627, ч.1 ст.638 Цивільного кодексу України, ст.123 Земельного кодексу України, ст.15 Закону України «Про оренду землі», доводить, що на стадії підготовки необхідних матеріалів для укладення договору оренди землі між Віньковецькою селищною радою та ОСОБА_3 не досягнуто згоди щодо розміру земельної ділянки та розміру орендної плати за її використання.

Стверджує, що Віньковецькою селищною радою не доведено факту спонукання до укладення договору оренди та, відповідно, неправомірне ігнорування (не вжиття заходів) ОСОБА_3 Вважає, що наявна в матеріалах справи книга реєстрації вихідної кореспонденції Віньковецької селищної ради є підтвердженням факту реєстрації вимог та листів, а не факту їх направлення та отримання ОСОБА_3

Доводить, що Віньковецькою селищною радою не доведено підстав для нарахування збитків у вигляді упущеної вигоди та не подано доказів на підтвердження реальної можливості отримання доходів від користування земельною ділянкою, оскільки на запит ОСОБА_3 про надання інформації щодо звернення інших фізичних та/або юридичних осіб з клопотанням про надання в оренду та/або у власність земельних ділянок на території колишнього підприємства «Агрохім» по АДРЕСА_1 селищна рада вказала, що такою інформацією рада не володіє.

Скаржник вваажає, що на виконання ч.4 ст.623 Цивільного кодексу України Віньковецькою селищною радою не вжиті заходи щодо одержання доходів у вигляді орендної плати, а також заходи, спрямовані на уникнення збитків. Посилаючись на ч.1 ст.124, ст.ст.125,126 Земельного кодексу України, ст.288 Податкового кодексу України, зазначає, що рішення про передачу з оренду земельної ділянки не приймалось, між ОСОБА_3 та Віньковецькою селищною радою договір оренди не укладався та він не зареєстрований у відповідності до вимог закону, тому правові підстави для сплати орендної плати відсутні.

Стверджує, що неодержаним доходом відповідача, як органу, який розпоряджається земельною ділянкою у відповідності до вимог Податкового та Земельного кодексів України є саме земельний податок, а тому підстави для нарахування збитків на рівні орендної плати є необґрунтованими. Звертає увагу суду, що комісією з визначення розміру збитків, заподіяних власниками землі та землекористувачами при Віньковецькій районній державній адміністрації при визначенні збитків не було перевірено, чи сплачував ОСОБА_3 відповідно до Податкового кодексу України земельний податок, який входить в оренду плату. Вважає, що за таких умов, комісією безпідставно та необґрунтовано розраховано розмір понесених збитків з розміру несплаченої орендної плати, а не на рівні ставки земельного податку, визначеного згідно зі ст.274 Податкового кодексу України.

Крім того, на час подачі прокурором Віньковецького району позову акт визначення розміру збитків від 22.01.2015 р. та протокол № 5 від 22.01.2015 р. не набрали законної сили тому відсутня правова підстава для визначення розміру завданих збитків.

Доводить, що статтею 156 Земельного кодексу України встановлено перелік підстав для відшкодування збитків власникам та землекористувачам, проте, серед них відсутня така підстава як користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів.

З огляду на наведене, просить рішення господарського суду Хмельницької області від 13.05.2015 р. у справі № 924/350/15 скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Прокурор вважає оскаржуване рішення законним та таким, що не підлягає скасуванню. В обґрунтування своєї позиції пояснює, що ОСОБА_3 використовує земельну ділянку площею 3,2256 га, яка розташована на території Віньковецької селищної ради, без правовстановлюючих документів.

Зазначає, що судом першої інстанції встановлено порушення відповідачем норм ч.ч.2,3 ст.152 Земельного кодексу України та ст.ст.22, 377, 1166 Цивільного кодексу України, оскільки договір оренди землі не укладений та не зареєстрований у встановленому порядку, отже право оренди землі відповідач не набув.

Посилаючись на ст.ст.120,125,126, 202 Земельного кодексу України, ч.3 ст.7 Закону України «Про оренду землі», стверджує, що в усіх випадках переходу права власності на жилий будинок, будівлю або споруду право на земельну ділянку виникає в набувача одночасно із виникненням права на зведені на ній об'єкти. Стверджує, що внаслідок самовільного використання земельної ділянки позивачу завдаються збитки. Нормативно-грошова оцінка земельної ділянки становить 1581038,73грн., і згідно з інформацією, наданою Віньковецьким відділенням Головного управління Міндоходів у Хмельницькій області землекористувачем орендна плата за використання земельної ділянки не сплачувалась. Таким чином, розмір збитків, завданих територіальній громаді Віньковецької селищної ради, становить 11856,00 грн., про що 25.09.2014 р., за участі землекористувача ОСОБА_3, складений відповідний акт.

Посилаючись на викладене, просить апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а рішення господарського суду Хмельницької області від 13.05.2015 р. у справі № 924/350/15 залишити без змін.

Віньковецька селищна рада не забезпечила участь свого представника у судовому засіданні, відзиву на апеляційну скаргу не надала.

Зважаючи, що судом вжито необхідних заходів для завчасного повідомлення сторін про час і місце розгляду апеляційної скарги (що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення на а.с.169-176), явка представників сторін в судове засідання обов'язковою не визнавалась та додаткові докази судом не витребовувались, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги без участі представника Віньковецької селищної ради за наявними у справі матеріалами відповідно до норм ст.ст.99, 101 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, заслухавши пояснення представника відповідача та прокурора в судовому засіданні, перевіривши оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню. При цьому апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено слідуюче.

12.09.2012 р. Віньковецькою селищною радою/орендодавець та товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "ДМС"/орендар укладено договір оренди земельної ділянки № 20, за умовами якого орендодавець надав орендарю в строкове платне користування земельну ділянку за кадастровим номером НОМЕР_1, яка знаходиться у АДРЕСА_1 /а.с.29-30/.

Відповідно до п.2 договору площа земельної ділянки становить 3,2300 га, у тому числі під капітальними будівлями площею 0,2436 га, під спорудами площею 0,0010 га та під площадками (проїздами) площею 2,9854 га. Земельна ділянка передавалась в оренду разом з площадками та капітальними будівлями (п.3. договору оренди земельної ділянки).

За умовами п.35 договору його дія припиняється у разі: взаємної згоди сторін; рішення суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов'язків передбачених договором та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також в разі несплати орендної плати більше 6 місяців, та з інших підстав, визначених законом.

Договір оренди земельної ділянки № 20 від 12.09.2012 р. підписаний сторонами, скріплений їх печатками та зареєстрований у відділі Держкомзему у Віньковецькому районі Хмельницької облатсі про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 20.09.2012 р. № 03631.

27.09.2012 р. товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "ДМС"/продавець та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4/ покупець укладений договір купівлі-продажу, за умовами якого відповідач купив належний продавцю на праві приватної власності комплекс загальною площею 3262,0 м2, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 /а.с.17/.

У пункті 2 договору купівлі-продажу зазначено, що комплекс знаходиться на неприватизованій земельній ділянці загальною площею 3,2300 га, кадастровий номер НОМЕР_1 та складається з: цегляного адміністративного будинку - А-ІІ; цегляної прохідної - Б; цегляної автозаправочної станції - В; цегляної автомайстерні - Г; цегляної котельні - Д; цегляних автогаражів - Е; цегляної вбиральні - Ж; цегляної агрохімлабораторії - З.

Відповідно до норм ст.66 Господарського кодексу України цілісний майновий комплекс є нерухомістю та може бути предметом купівлі-продажу та інших угод.

Відповідно до п.7. договору купівлі-продажу право власності на придбаний комплекс переходить до покупця з моменту державної реєстрації. Договір підписаний сторонами, посвідчений приватним нотаріусом та зареєстрований в реєстрі за № 2697.

13.11.2012 р. Віньковецькою селищною радою та товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "ДМС" укладена додаткова угода до договору оренди земельної ділянки № 20 від 12.09.2012 р., відповідно до якої сторони розірвали договір оренди земельної ділянки за згодою сторін /а.с.31/. Додаткова угода від 13.11.2012 р. до договору оренди земельної ділянки № 20 від 12.09.2012 р. підписана представниками сторін, скріплена їх печатками та зареєстрована у відділі Держкомзему у Віньковецькому районі Хмельницької облатсі про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 13.11.2012 р. № 04885.

13.11.2012 р. сторонами складений акт прийому-передачі земельної ділянки (повернення з оренди) загальною площею 3,2300 га, яка знаходиться у АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1 /а.с.32/. Акт прийому - передачі земельної ділянки (повернення з оренди) від 13.11.2012 р. підписаний представниками сторін та скріплений їх печатками.

20.02.2013 р. Віньковецька селищна рада звернулась до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 з вимогою з'явитись 26.02.2013 р. в приміщення Віньковецької селищної ради для оформлення права оренди земельної ділянки /а.с.21/.

01.08.2013 р. фізична особа-підприємець ОСОБА_3 звернувся до Віньковецької селищної ради із заявою про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою для укладення договору оренди земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1 /а.с.22, 57/.

25.09.2013 р. 22-ою сесією Віньковецької селищної ради за результатом розгляду вищезазначеної заяви ОСОБА_3 прийнято рішення № 3-22/2013 "Про надання дозволу на розробку проекту відводу із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для передачі в оренду", відповідно до якого відповідачеві надано дозвіл на розробку проекту відводу із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для передачі в оренду площею 3,2256 га в АДРЕСА_1 для підприємницької діяльності (обслуговування комплексу будівель) /а.с.19, 58/.

Вказана документація відповідачем не виготовлена, докази виконання рішення селищної ради відсутні.

Колегія суддів також звертає увагу, що Державний акт на землю відсутній як у попереднього землекористувача ТОВ «Компанія ДМС», так і у відповідача.

Віньковецька селищна рада неодноразово повідомляла ОСОБА_3 про необхідність оформлення правовстановлюючих документів, які посвідчують право користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1, та про необхідність сплачувати орендну плату /а.с.21, 25-28/.

Листом Віньковецької селищної ради від 01.09.2014 № 336 повідомлено прокурора Віньковецького району про використання ОСОБА_3 земельної ділянки по АДРЕСА_1 площею 3,23 га без правовстановлюючих документів.

25.09.2014 р. комісією у складі селищного голови, заступника голови райдержадміністрації, завідуючого відділом архітектури та містобудування райдержадміністрації, начальника районного відділу Держемагенства, за результатами вивчення матеріалів справи використання земельної ділянки ОСОБА_3, проведено обстеження земельної ділянки на якій розташована нерухомість належна ОСОБА_3 За результатами обстеження складено акт, у якому зафіксовано, що територія колишнього підприємства "Агрохім" обнесена бетонним парканом та охороняється, земельна ділянка використовується для обслуговування нежитлових приміщень як цілісний майновий комплекс /а.с.35/. Комісією рекомендовано ОСОБА_3 перезаключити договір оренди, сплатити орендну плату за користування земельною ділянкою за період 2013 та поточний рік включно.

Зафіксовані в акті обставини відповідач не спростував відповідно до ст..ст.33-34 ГПК України.

17.09.2014 р. підприємець ОСОБА_3 подав до Віньковецької селищної ради заяву про укладення договору оренди землі під будівлями загальною площею 2390,4 м.кв., що придбані відповідачем за договором купівлі - продажу № 831367 та знаходяться за адресою АДРЕСА_1 /а.с.43/.

Колегія суддів звертає увагу, що істотні умови договору (площа/розмір земельної ділянки, цільове призначення тощо) не зазначені і додатки до цієї заяви, наприклад, проект договору оренди, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки чи технічна документація відсутні. Сторонами не надані суду такі документи чи докази їх існування.

Тому колегія суддів дійшла висновку про відсутність реальних намірів відповідача на укладення договору, оскільки відповідач ухилився від виконання розробки проекту відводу із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для передачі в оренду (про що зазначено вище), і не доведено іншими доказами, що відповідач вжив будь-які заходи на реалізацію пропозиції, викладеної в листі від 17.09.2014 р., в порядку ст..ст.123-124 Земельного кодексу України.

Згідно з ч.ч.2,3 ст.123 Земельного кодексу України /в редакції з 01.01.2013 р. по даний час/ особа, зацікавлена в одержанні в користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається із клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. Відповідний орган виконавчої влади або місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову.

До матеріалів справи залучено витяг з рішення Віньковецької селищної ради від 23.02.2015 р., відповідно до якого ОСОБА_3 відмовлено у поділі земельної ділянки, оскільки викуплені будівлі знаходяться єдиним комплексом на даній земельній ділянці.

Після направлення прокурором 04.03.2015 р. позовної заяви відповідачеві (відповідно до поштового штемпеля гна квитанції та описі вкладень на а.с.10-11) та 10.03.2015 р. - звернення до суду (відповідно до вхідного штемпеля суду на позовній заяві) відповідач 10.03.2015 р. подав Віньковецькій селищній раді заяву про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки розміром 1 га, призначену для обслуговування будівель комплексу, пославшись на те, що в здійсненні господарської діяльності не має потреби у земельній ділянці розміром 3,23 га.

Документи на підтвердження викладеного у заяві, а саме - використання відповідачем іншої площі земельної ділянки, ніж зазначено у договорі купівлі-продажу від 27.09.2012 р., - відсутні. При цьому звертається увага, що за договором купівлі-продажу загальна площа комплексу становить 3262,0 м2

Разом з тим, колегія суддів не приймає до уваги такі рішення та заяву, оскільки їх зміст свідчить про обставини, які виникли після спірного періоду користування земельною ділянкою. Предметом спору у даній справі є стягнення з відповідача збитків (упущеної вигоди, неодержаного доходу) з огляду на неоформлення відповідачем права оренди використовуваної ним земельної ділянки, у зв'язку з чим земельна ділянка використовалась без правовстановлюючих документів, що є порушенням вимог ст.ст.125, 126 Земельного кодексу України. Відповідно до позовної заяви прокурора (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог) прокурор просить стягнути з відповідача 11856 грн. збитків за період з жовтня по грудень 2014 року.

Колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість позовної вимоги з урахуванням такого.

Відповідно до ч.1 ст.116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Відповідно до ст.125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Частиною п'ятою ст.126 Земельного кодексу України встановлено, що право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону.

Статтею 377 Цивільного кодексу України передбачено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв'язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об'єкти (крім багатоквартирних будинків).

Аналогічні норми містить стаття 120 Земельного кодексу України.

Враховуючи вищенаведене та з урахуванням норм ст.ст.116, 125, 126, 152, 156 Земельного кодексу України відповідач повинен був оформити правовстановлюючий документ на земельну ділянку, яка находиться під належним йому комплексом.

Площу земельної ділянки та її кадастровий номер зазначено у договорі купівлі-продажу від 27.09.2012 р., що згідно з ч.2 ст.377 ЦК України є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на будівлі і споруди.

Матеріалами справи підтверджено, що селищна рада неодноразово спонукала відповідача до укладання правовстановлюючих документів, зокрема, надала дозвіл на розробку проекту відводу із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для передачі в оренду, зверталась і до відповідача і до прокурора, про що зазначено вище, тобто - вживала заходів до уникнення втрат бюджету.

Відповідно до норм ст.ст.93,206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним; об'єктом плати за землю є земельна ділянка; плата за землю справляється відповідно до закону.

Колегією суддів встановлено, що відповідачем в порушення вищенаведених норм закону з 27.09.2012 р. (з часу укладення договору купівлі-продажу комплексу загальною площею 3262,0 м2) та до 10.03.2015 р. (до часу звернення прокурором з позовом до суду), не оформлено право користування земельною ділянкою, на якій розміщена вказана нерухомість відповідача, договір оренди землі не укладений та не зареєстрований у встановленому порядку. Не оформлення документів, які посвідчують право на земельну ділянку є порушенням вимог ст.ст.125, 126 Земельного кодексу України та прав територіальної громади смт.Віньківці, призвело до втрат бюджету смт.Віньківці у вигляді неодержання доходу від орендної плати.

Відповідач плату за землю з часу укладання договору купівлі-продажу комплексу та в період з жовтня по грудень 2014 року, що є предметом позову, - не сплачував.

Надані відповідачем суду акти територіального органу Міндоходів Дунаєвецької ОДПІ ГУ ДФС (Віньковецького відділення) за період з 01.01.2014 р. по 25.03.2015 р. містять відомості про сплату фізичною особою ОСОБА_3 1500 грн. на 31.12.2014 р., однак не свідчать про виконання платежів підприємцем та саме за спірну земельну ділянку в необхідному розмірі, а інші докази суду не надані.

Разом з тим, позивач Віньковецька селищна рада заперечує одержання коштів за використання земельної ділянки до місцевого бюджету /а.с.34/.

Відповідно до ст.152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до норм ст.ст.90,95,156 Земельного кодексу України власники земельних ділянок і землекористувачі мають право на відшкодування збитків у випадках, передбачених законом.

Згідно з ч.2 ст.157 Земельного кодексу України порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 р. № 284 затверджено Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам /далі по тексту - Порядок/, відповідно до якого власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні вилученням (викупом) та тимчасовим зайняттям земельних ділянок, встановленням обмежень щодо їх використання, погіршенням якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей земельних ділянок або приведенням їх у непридатний для використання стан та неодержанням доходів у зв'язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок.

Розміри збитків визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад. Результати роботи комісій оформляються відповідними актами, що затверджуються органами, які створили ці комісії (п.2 Порядку).

В пункті 3 Порядку зазначено, що відшкодуванню підлягають, зокрема, інші збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані. Неодержаний доход - це доход, який міг би одержати власник землі, землекористувач, у тому числі орендар, із земельної ділянки і який він не одержав внаслідок її вилучення (викупу) або тимчасового зайняття, обмеження прав, погіршення якості землі або приведення її у непридатність для використання за цільовим призначенням у результаті негативного впливу, спричиненого діяльністю підприємств, установ, організацій та громадян.

Відповідно до п.3.7. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 р. № 6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" зазначено, що власники землі та землекористувачі мають право на захист своїх прав шляхом стягнення збитків з особи, яка вчинила неправомірні дії щодо відповідних земельних ділянок, у випадках, встановлених главою 24 Земельного кодексу України, та за процедурою, передбаченою Порядком визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 р. № 284.

Відповідно до ст.22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Загальні підстави позадоговірної відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені статтею 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відшкодування збитків є одним із видів цивільно-правової та господарсько-правової відповідальності і для застосування такої міри відповідальності необхідна наявність повного складу правопорушення, що включає такі елементи: протиправність поведінки (дії чи бездіяльності) особи; шкідливий результат такої поведінки - шкоду (збитки), їх наявність та розмір; причинний зв'язок між протиправною поведінкою та збитками; вину особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності, хоча б одного з елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не наступає.

Згідно з п.3.8. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 р. № 6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" роз'яснено, що вирішуючи спори за позовами органів державної влади або місцевого самоврядування про стягнення з особи, яка набула у власність житловий будинок, будівлю або споруду і не переоформила право користування земельною ділянкою, збитків у вигляді упущеної вигоди (зокрема у розмірі неодержаної плати за оренду земельної ділянки), господарські суди повинні брати до уваги положення статті 22 ЦК України та частини другої статті 224 ГК України. Для застосування такого заходу відповідальності слід встановлювати наявність у діях відповідача усіх чотирьох елементів складу цивільного правопорушення (протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою та збитками і вини).

У розгляді таких справ господарські суди мають докладно з'ясовувати причини неоформлення чи несвоєчасного оформлення відповідного землекористування та обставини, пов'язані із вжиттям господарюючими суб'єктами усіх залежних від них заходів щодо одержання документів, які посвідчують право землекористування. При цьому суду слід враховувати вимоги частини другої статті 120 ЗК України, якою передбачено що у разі коли жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Відповідно до листа відділу Держземагенства у Віньковецькому районі від 03.03.2015р. вартість земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1, площею - 3,23 га (забудовані землі) станом на 01.01.2015 р. з коефіцієнтом індексації 3,997 становить 1974717,38 грн. (один мільйон дев'ятсот сімдесят чотири тисячі сімсот сімнадцять гривень 38 копійок) /а.с.33/.

Відповідно до протоколу № 5 від 22.01.2015 р. комісією з визначення розміру збитків, заподіяних власниками землі та землекористувачами при Віньковецькій районній державній адміністрації розглянуто питання щодо використання земельних ділянок на території Віньковецької селищної ради підприємцем ОСОБА_3 без правовстановлюючих документів за 2012 рік та 3-и місяці 2014 року /а.с.14/.

22.01.2015 р. комісією з визначення розміру збитків, заподіяних власниками землі та землекористувачами при Віньковецькій районній державній адміністрації встановлено розмір збитків завданих підприємцем ОСОБА_3 територіальній громаді Віньковецької селищної ради за жовтень - грудень 2014 року у розмірі 23715,60 грн., про що складено акт визначення розміру збитків від 22.01.2015 р. /а.с.15/. Станом на дату прийняття рішення судом першої інстанції акт визначення розміру збитків та розпорядження про його затвердження відповідачем оскаржено не було.

З розрахунку завданих збитків за використання ОСОБА_3 земельної ділянки площею 2,23 га, розташованої по АДРЕСА_1, за період жовтень - грудень 2012 року та жовтень - грудень 2014 року, нормативно грошова оцінка земельної ділянки становить 1581038,73 грн., орендна плата встановлена в розмірі 3 % від нормативно грошової оцінки та становить в місяць 3952,60 грн./а.с.16/.

Відповідач не відшкодував позивачу завдані збитки.

Посилання відповідача на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 26.05.2015 р. у справі № 822/1880/15 про визнання протиправними та скасування розпорядження Віньковецької районної державної адміністрації № 118/2015-р від 23.04.2015 р. колегія суддів вважає безпідставними, оскільки на час вирішення спору господарським судом першої інстанції та прийняття рішення 13.05.2015 р. зазначеної постанови не існувало і про порушення адміністративної справи у суду відомостей не було. Тому прийняття Хмельницьким окружним адміністративним судом постанови 26.05.2015 р. у справі № 822/1880/15 може бути підставою для перегляду рішення за ново виявленими обставинами в порядку ст.ст.112-113 ГПК України.

Разом з тим, колегія суддів вважає також безпідставними посилання скаржника на неправомірне, всупереч ч.3 ст.7 Закону України «Про оренду землі» розірвання договору оренди Віньковецькою селищною радою та ТОВ «Компанія «ДМС» за додатковою угодою від 13.11.2012 р. до договору № 20 оренди земельної ділянки від 12.09.2012 р., якою вказаний договір оренди землі було розірвано за згодою сторін. Обставини укладання зазначеної додаткової угоди, оскільки відповідно до норм ст.31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється, зокрема, в разі набуття права власності на будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці.

Крім того, предметом спору у даній справі є навність (чи відсутність) збитків внаслідок неправомірної поведінкм відповідача в період з жовтня по грудень 2014 року, тому обставини укладання додаткової угоди від 13.11.2012 р. про розірвання договору № 20 оренди земельної ділянки від 12.09.2012 р., не мають значення, враховуючи вищенаведені обставини справи в їх сукупності.

Отже, колегією суддів встановлено, що з часу укладання договору купівлі-продажу та в період жовтень - грудень 2014 року відповідачем проявлено бездіяльність у вчиненні передбачених чинним законодавством заходів по своєчасному оформленню права користування земельною ділянкою, на якій знаходиться належний відповідачу на праві власності комплекс будівель. Враховуючи, що згідно зі ст..206 Цивільного кодексу України використання землі в Україні є платним, фактичне безоплатне користування відповідачем земельною ділянкою без оформлення правовстановлюючих документів позбавляє Віньковецьку селищну раду можливості одержати дохід - плату за користування належної їй земельною ділянкою, і в цьому полягає причинниц зв'язок між протиправною поведінкою відповідача та понесеними радою збитками. Підприємець ОСОБА_3 є користувачем земельної ділянки, на якій знаходиться належний йому майновий комплекс, а тому зобов'язаний сплачувати кошти за використання земель комунальної власності.

Стягнення суми 11 856 грн. збитків, розрахунок якої ґрунтується на визначеній відділом Держземагенства у Віньковецькому районі вартості земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1, відповідає Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно дійшов висновку, що несвоєчасне оформлення документів на право користування земельною ділянкою є доведеним фактом та виникло з вини відповідача внаслідок його бездіяльності, що свідчить про протиправну поведінку землекористувача та причинний зв'язок між його протиправною поведінкою та майновою шкодою.

Враховано при цьому, що Віньковецькою селищною радою як власником земельної ділянки вчинялись дії щодо спонукання відповідача до укладення договору оренди земельної ділянки та, відповідно, уникнення збитків місцевого бюджету.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення господарського суду Хмельницької області від 13.05.2015 р. у справі № 924/350/15 відповідає матеріалам справи, ґрунтується на чинному законодавстві і відсутні підстави для його скасування чи зміни за ст.104 ГПК України. Доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих висновків суду першої інстанції.

Судові витрати покладаються на відповідача згідно з ч.1 ст.49 ГПК України.

Керуючись ст.ст.49,99,101,103,105-106 Господарського процесуального кодексу України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу відповідача підприємця ОСОБА_3 залишити без задоволення, рішення господарського суду Хмельницької області від 13.05.2015 р. у справі №924/350/15 залишити без змін.

Справу № 924/350/15 повернути господарському суду Хмельницької області.

Головуючий суддя Маціщук А.В.

Суддя Гулова А.Г.

Суддя Петухов М.Г.