КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" вересня 2015 р. Справа№ 911/1238/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Зеленіна В.О.

Шевченка Е.О.

За участю секретаря судового засідання Ворони В.В.

представників сторін:

від позивача - Лазутіна Т.В., дов. 41 від 22.01.15 р.;

від відповідача - не з'явилися.

розглянувши матеріали

апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Аллан»

на рішення Господарського суду Київської області

від 12.05.2015 року

у справі № 911/1238/15 (суддя Щоткін О.В.)

за позовом Комунального підприємства «Управління міським

господарством» Вишневої міської ради Києво-

Святошинського району Київської області»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аллан»

про спонукання укласти договір

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Київської області від 12.05.2015 року по справі № 911/1238/15 позов задоволено повністю.

Зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Аллан» укласти з Комунальним підприємством «Управління міським господарством» Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області» договір № 21 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та вивезення твердих побутових відходів, розроблений на основі типових договорів, затверджених Постановою КМУ від 10.12.2008 року № 1070 та Постановою КМУ від 20.05.2009 року № 529.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Аллан» на користь Комунального підприємства «Управління міським господарством» Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області» судовий збір у розмірі 1 218,00 грн.

Повернуто Комунальному підприємству «Управління міським господарством» Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області» з Державного бюджету України зайво сплачений судовий збір в розмірі 609,00 грн., який був сплачений на підставі платіжного доручення № 270 від 12.03.2015 року, оригінал якого міститься у матеріалах справи № 911/1238/15.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Аллан» звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Київської області від 12.05.2015 року по справі № 911/1238/15 скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.06.2015 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Аллан» було прийнято до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя - Ткаченко Б.О., судді: Синиця О.Ф., Шевченко Е.О. та призначено до розгляду на 08.07.2015 року.

08.07.2015 року, у зв'язку з перебуванням головуючого судді Ткаченка Б.О. у відпустці, розгляд справи не відбувся.

Після виходу головуючого судді Ткаченка Б.О. з відпустки, розпорядженням Голови Київського апеляційного господарського суду від 27.07.2015 року, у зв'язку з перебуванням судді Синиці О.Ф. у відпустці, змінено склад судової колегії на наступний: головуючий суддя Ткаченко Б.О., судді: Буравльов С.І., Зеленін В.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 27.07.2015 року справу № 911/1238/15 прийнято до провадження у вищезазначеному складі суду, розгляд справи призначено на 09.09.2015 року.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 09.09.2015 року, у зв'язку з перебуванням судді Буравльова С.І. у відпустці, змінено склад судової колегії на наступний: головуючий суддя Ткаченко Б.О., судді: Зеленін В.О., Шевченко Е.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 09.09.2015 року справу № 911/1238/15 прийнято до провадження у вищезазначеному складі суду.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття невірного судового рішення.

Представник Комунального підприємства «Управління міським господарством» Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області» у поясненнях, наданих у судовому засіданні, заперечував проти доводів апелянта, викладених в апеляційній скарзі, просив суд відмовити в задоволенні скарги та залишити без змін оскаржуване судове рішення місцевого господарського суду як таке, що прийняте з повним, всебічним та об'єктивним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Аллан» у судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином.

Ухвала Київського апеляційного господарського суду від 11.06.2015 року про прийняття апеляційної скарги до провадження отримана представником Товариства з обмеженою відповідальністю «Аллан» 23.06.2015 року.

Колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку рішення суду першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Аллан».

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

25.12.2007 року виконавчий комітет Вишневої міської ради рішенням № 108/23 визначив, що виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у м. Вишневе є Комунальне підприємство «Управління міським господарством» (далі - КП «УМГ», позивач), яке відповідно до Статуту виконує роботи, пов'язані з утриманням та експлуатацією житлового фонду міста Вишневе Києво-Святошинського району Київської області, переданого на обслуговування Вишневою міською радою.

19.10.2010 року рішенням виконавчого комітету Вишневої міської ради № 69/31 виконавцем послуг на вивіз побутових відходів у м. Вишневе визначене КП «УМГ».

09.09.2014 року КП «УМГ» направило Товариству з обмеженою відповідальністю «Аллан» (далі - ТОВ «Аллан», відповідач) для укладення Договір № 21 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та вивезення твердих побутових відходів, розроблений на основі типових договорів, затверджених Постановою КМУ від 10.12.2008 року № 1070 «Про затвердження правил надання послуг з вивезення побутових відходів» та Постановою КМУ від 20.05.2009 року № 529 «Про затвердження типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій».

Предметом зазначеного договору є забезпечення позивачем надання послуг: з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у житловому будинку № 1 по вул. Балукова у м. Вишневому, а відповідачем який є власником у зазначеному житловому будинку нежилого приміщення загальною площею 531,1 кв.м., своєчасної оплати цих послуг у розмірах та у строки, передбачені договором та з вивезення твердих побутових відходів за адресою: м. Вишневе, вул. Балукова, 1, а споживачем - своєчасної оплати послуг згідно норм утворення побутових відходів, затверджених рішенням виконкому Вишневої міської ради № 76/2 від 15.09.2011 року - 531,1 кв.м. х 0,022 куб.м. = 11,684 куб.м.

Пропозиція отримана відповідачем 12.09.2014 року, про що свідчить копія поштового повідомлення про вручення, однак вона була залишена відповідачем без відповіді та належного реагування, у зв'язку з чим позивач був змушений звернутись з позовом до суду.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про відходи», суб'єкти господарської діяльності у сфері поводження з відходами зобов'язані забезпечувати приймання та утилізацію використаних пакувальних матеріалів і тари, в яких знаходилася продукція цих підприємств, установ та організацій - суб'єктів господарської діяльності, або укладати угоди з відповідними організаціями на їх збирання та утилізацію.

Відповідно до ч. 4 ст. 17 Закону України «Про відходи», суб'єкти господарської діяльності у сфері поводження з відходами укладають договори з юридичною особою, яка в установленому порядку визначена виконавцем послуг на вивезення побутових відходів на певній території, на якій знаходиться об'єкт утворення відходів.

Частиною 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

На підставі п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Положеннями п. 3 ч. 2 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що виконавець зобов'язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Таким чином, існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та вивезення твердих побутових відходів між позивачем та відповідачем.

Згідно з ч.ч. 3, 6 ст. 179 Господарського кодексу України, укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання, органів державної влади чи органів місцевого самоврядування. Суб'єкти господарювання, які забезпечують споживачів, зазначених у ч. 1 цієї статті, електроенергією, зв'язком, послугами залізничного та інших видів транспорту, зобов'язані укладати договори з усіма споживачами їхньої продукції (послуг). Законодавством можуть бути передбачені обов'язкові умови таких договорів.

З огляду на зазначене, у разі користування відповідачем вказаними послугами, останній зобов'язаний укласти такий договір.

Отже, посилання відповідача про необов'язковість укладення Договору про надання послуг з утримання будинків та прибудинкових територій та вивезення твердих побутових відходів є помилковим.

Статтею 181 Господарського кодексу України передбачено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору.

У разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся). Якщо одна із сторін здійснила фактичні дії щодо його виконання, правові наслідки таких дій визначаються нормами Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 187 Господарського кодексу України, спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов'язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом.

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими, не спростованими відповідачем у встановленому законом порядку, а отже є такими, що підлягають задоволенню, з огляду на те, що між сторонами до вказаної пропозиції був укладений Договір № 21 від 01.10.2012 року, який за своїми умовами є аналогічним запропонованому, а також те, що вказаний договір розроблений на основі типових договорів затверджених Постановою КМУ від 10.12.2008 року № 1070 та Постановою КМУ від 20.05.2009 року № 529.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, якщо запропонований виконавцем договір відповідає типовому договору послуг, є обов'язком споживача.

Згідно з ч. 3 ст. 184 ГК України, укладення господарських договорів на основі примірних і типових договорів повинно здійснюватися з додержанням умов, передбачених статтею 179 цього Кодексу, не інакше як шляхом викладення договору у вигляді єдиного документа, оформленого згідно з вимогами статті 181 цього Кодексу та відповідно до правил, встановлених нормативно-правовими актами щодо застосування примірного або типового договору.

Отже, проект договору повинен бути розроблений та відповідати Типовому договору, який затверджений Кабінетом Міністрів України. Тобто законодавець (ст. 179 ГК України) забороняє відступати від змісту типового договору. Сторони наділені правом тільки конкретизувати його умови.

Тільки у цьому випадку укладення договору є обов'язком споживача. Відмова споживача послуг від укладення договору в такому разі суперечить вимогам ч. 3 ст. 6, ст. ст. 627, 630 ЦК України та ст. ст. 19, 20 Закон України «Про житлово-комунальні послуги».

Аналогічна позиція міститься в постанові Вищого господарського суду України від 03.03.2015 року по справі № 908/3112/14, а також в постанові Верховного Суду України від 10.10.2012 року по справі № 6-110цс12.

10.12.2008 року Постановою Кабінету Міністрів України № 1070 «Про затвердження Правил надання послуг з вивезення побутових відходів» було затверджено Типовий договір про надання послуг з вивезення побутових відходів.

20.05.2009 року Постановою Кабінету Міністрів України № 529 «Про затвердження Типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» було затверджено Типовий договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Дослідивши умови типових договорів та умови Договору № 21 без дати, який було надіслано позивачем для укладення відповідачу, колегія встановила що його умови, зокрема в частині прав споживача та обов'язків виконавця, значно вужчі ніж у зазначених вище типових договорах, затверджених постановами Кабінету Міністрів України від 10.12.2008 року № 1070 та від 20.05.2009 року № 529.

За таких обставин, запропонований Договір № 21 без дати не відповідає умовам типових договорів, а отже не є обов'язковим для споживача щодо його укладення в порядку ст. 179 Господарського кодексу України та ст. ст. 19, 20 Закон України «Про житлово-комунальні послуги».

З огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення позову про зобов'язання укласти Договір № 21 без дати у даній редакції.

Колегія суддів також звертає увагу, що позивач не позбавлений права привести вказаний Договір № 21 без дати у відповідність до умов Типових договорів та на підставі ст. 179 Господарського кодексу України, ст.ст. 19, 20 Закон України «Про житлово-комунальні послуги» надіслати вказаний проект відповідачу.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обставини, викладені Товариством з обмеженою відповідальністю «Аллан» в апеляційній скарзі, знайшли своє підтвердження під час розгляду даної справи.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду Київської області від 12.05.2015 року по справі № 911/1238/15 прийнято з неповним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з порушенням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Аллан» підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення скасуванню з постановленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позовної заяви.

Даний спір є немайновим, а позивачем сплачено до суду першої інстанції 1 827,00 грн., як за майновий спір. Враховуючи, що згідно п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» судовий збір повертається за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, то позивачу слід повернути 609,00 грн. надмірно сплаченого судового збору за подання та розгляд позовної заяви.

У зв'язку з задоволенням апеляційної скарги, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Комунальне підприємство «Управління міським господарством» Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області».

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 49, 99, 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Аллан» задовольнити.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 12.05.2015 року по справі № 911/1238/15 скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

4. Повернути Комунальному підприємству «Управління міським господарством» Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області» з Державного бюджету України зайво сплачений судовий збір за подання та розгляд позовної заяви в розмірі 609 (шістсот дев'ять) грн. 00 коп., який був сплачений на підставі платіжного доручення № 270 від 12.03.2015 року, оригінал якого міститься у матеріалах справи № 911/1238/15.

5. Стягнути з Комунальному підприємству «Управління міським господарством» Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області» (08132, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Вишневе, вул. Зелена, 2, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Аллан» (08132, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Вишневе, вул. Жовтнева, 15, ) судовий збір за подання та розгляд апеляційної скарги у сумі 609 (шістсот дев'ять) грн. 00 коп.

6. Видачу відповідних наказів доручити Господарському суду Київської області.

7. Матеріали справи № 911/1238/15 повернути до Господарського суду Київської області.

8. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко

Судді В.О. Зеленін

Е.О. Шевченко

Повний текст рішення складено 14.09.2015 року.