ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.09.2015 Справа № 905/1073/15 Господарський суд Донецької області у складі судді Сажневої М.В., розглянувши матеріали справи

за позовомКомунального підприємства «Компанія Вода Донбасу» в особі Донецького регіонального виробничого управління
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Альтком» Інвест-строй»
простягнення 123 925,02 грн

за участю представників:

від позивачаЧапек Т.В. - представник
від відповідачане з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд господарського суду Донецької області передані позовні вимоги Комунального підприємства «Компанія Вода Донбасу» в особі Донецького регіонального виробничого управління до Товариства з обмеженою відповідальністю «Альтком» Інвест-строй» про стягнення суми основного богу в розмірі 67047,98 грн, інфляційних втрат у розмірі 51104,30 грн та 3% річних 5772,74 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору на надання послуг з централізованого питного водопостачання № 40 від 24.10.2010, у зв'язку з чим у відповідача утворилась заборгованість за період з липня по серпень 2012 року.

Відповідач повноважних представників в судові засідання не направив, відзив на позов не надав, своїм процесуальним правом не скористався.

Місцезнаходженням відповідача є: 83001, м. Донецьк, вул. Челюскінців, 69-А, що підтверджується наявними в матеріалах справи документами, в тому числі випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Згідно листа Харківської дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» від 06.05.2015 № 7-14-197 та інформації, що розміщена на офіційному веб-сайті (http://www.ukrposhta.com/www/upost.nsf/(documents)/05B89C5B88C05079C2257 D7E002C3293) пересилання поштових відправлень до/з міста обласного значення Донецьк тимчасово не здійснюється.

Відповідно до пп.3) п.6 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.09.2014 № 01-06/1290/14 (з наступними змінами) «Про Закон України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції», якщо у господарського суду наявні достовірні (тобто документально підтверджені підприємством зв'язку) відомості про неможливість здійснення поштових відправлень до певних населених пунктів чи місцевостей, то суд не вчиняє дій, зазначених у підпунктах 1 і 2 цього пункту. У такому разі, а також у випадках, коли поштові відправлення учасникам судового процесу все ж було надіслано, але їх повернуто підприємством зв'язку через неможливість вручення, суд здійснює відповідне повідомлення шляхом надсилання телеграми, телефонограми, з використанням факсимільного зв'язку чи електронною поштою або з використанням інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення. У такому разі на примірнику переданого тексту, що залишається у матеріалах справи, зазначаються дата і година його передачі і прізвища та ініціали осіб, які передали і прийняли текст. У матеріалах справи мають міститися документи, що підтверджують отримання учасником судового процесу повідомлення (завірений судом витяг з журналу реєстрації телефонограм, журналу реєстрації електронних поштових відправлень тощо). Підпунктом 4) п.6 вказаного Інформаційного листа передбачено, що за неможливості здійснити повідомлення учасника судового процесу і в такий спосіб - інформація про час і місце судового засідання розміщується на сторінці відповідного суду (у розділі "Новини та події суду") офіційного веб-порталу «Судова влада в Україні» в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudy/). У такому разі на роздрукованій сторінці з мережі Інтернет, на якій розміщено інформацію про час та місце засідання господарського суду, зазначаються дата розміщення інформації, прізвище та ініціали судді, у провадженні якого знаходиться відповідна справа, а також вчиняється його підпис.

Господарським судом було розміщено на офіційному веб-порталі «Судова влада в Україні» в мережі Інтернет інформацію про дату, час і місце розгляду даної справи, що підтверджується відповідними роздруківками.

Крім того, ухвали суду про порушення провадження у справі та про її відкладення були надіслані та розміщені на офіційному веб-порталі «Єдиний державний реєстр судових рішень» в мережі Інтернет, а також надіслані відповідачу на адресу електронної пошти.

Телефонограму відповідачу судом не вдалося передати, у зв'язку з відсутністю зв'язку з абонентом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином, а матеріали справи містять достатні докази для її розгляду по суті.

Оскільки про час та місце судових засідань відповідач був належним чином повідомлений, на підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд Донецької області

ВСТАНОВИВ:

24.12.2014 між Комунальним підприємством «Компанія Вода Донбасу» в особі Донецького регіонального виробничого управління (підприємство) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Альтком» Інвест-строй» (споживач) підписано договір на надання послуг з централізованого питного водопостачання № 40 (далі - Договір).

За умовами вказаного Договору підприємство із закріплених водних об'єктів здійснює забір питної води і передає її через свої магістральні відводи споживачу в обсягах згідно щомісячного графіка (п. 2.3 договору) в межах наявного у споживача дозволу на спеціальне водокористування і технічних можливостей підприємства, а споживач здійснює оплату отриманих послуг на умовах даного Договору.

Згідно з п. 9.1 Договору в редакції Додаткової угоди від 15.12.2011 даний Договір діє до 31.12.2012.

Пунктом 2.3 Договору (з урахуванням додаткових угод до договору) узгоджений розрахунковий обсяг надання послуг водопостачання.

Пунктом 2.4 Договору сторонами узгоджені прилади обліку питної води, повірені, що мають пломби повірителя та виробника, за умови відповідності фактичного водоспоживання розрахунковому обсягу (з урахуванням змін, внесених додатковими угодами).

Відповідно до п. 5.1 Договору споживач оплачує підприємству послуги водопостачання за тарифами, які встановлені діючим законодавством та не підлягають узгодженню сторонами.

Згідно з п. 4.12 Договору кількість поданої води оформлюється двостороннім актом із зазначенням місяця, в якому здійснена поставка води, номера договору, показань приладу обліку. Для складання акту споживач направляє не пізніше 30,31 числа поточного місяця свого представника за адресою підприємства.

У разі неявки представника споживача до вказаної дати або при необґрунтованій відмові ним від підписання акта, підприємство складає односторонній акт, один екземпляр якого у 3-дениий строк направляє споживачу, який є підставою для оплати.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем складені та підписані акти подачі води від 31.07.2012 та від 01.08.2012.

У відповідності з п. 4.12 Договору вказані акти супровідним листом № 2569 від 03.08.2012 були направлені на адресу відповідача та отримані ним, що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення від 09.08.2012.

На підставі вказаних актів позивачем складені платіжні вимоги-доручення на загальну суму 115752,00 грн.

Враховуючи вищевикладене, матеріалами справи підтверджується надання позивачем послуг з водопостачання за період з липня по серпень 2012 загальну суму 115752,00 грн.

Споживач згідно заявленого обсягу води на поточний місяць самостійно здійснює платежі за діючими тарифами в наступні строки: до початку поточного місяця в розмірі 1/3 замовленого місячного об'єму за першу декаду; до 10 числа поточного місяця в розмірі 1/3 замовленого місячного об'єму за другу декаду; до 20 числа поточного місяця в розмірі 1/3 замовленого місячного об'єму за третю декаду (п. 5.4 Договору).

Згідно з п. 5.5 Договору кінцевий розрахунок за надані послуги за минулий місяць споживач здійснює самостійно на підставі підписаного сторонами акту з отримання води платіжним дорученням, з урахуванням поточних оплат, в строк до 1-го числа місяця, наступного за звітним.

Як роз'яснено у п. 1.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» № 14 від 17.12.2013, якщо у договорі виконання грошового зобов'язання визначається до настання певного терміну, наприклад, до 1 серпня 2014 року (частина друга статті 252 ЦК України), то останнім днем виконання такого зобов'язання вважається день, що передує цьому терміну (в даному прикладі - 31 липня 2014 року).

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання -відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (п. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено, що позивач свої зобов'язання за Договором виконав належним чином, а саме, надав відповідачу послуги з водопостачання у періоді з липня по серпень 2012 року на загальну суму 115752,00 грн, що підтверджується матеріалами справи.

Однак, відповідач зобов'язання зі сплати отриманих послуг за вказаний період виконав не в повному обсязі, згідно матеріалів справи заборгованість відповідача за Договором за період липень - серпень 2012 року становить 67047,98 грн.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, не надав. Належних доказів погашення заборгованості станом на час вирішення спору відповідачем суду не надано.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача основного боргу за послуги з водопостачання у розмірі 67047,98 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Позивачем також заявлено вимоги про стягнення інфляційних втрат у розмірі 51104,30 грн та 3% річних у розмірі 5772,74 грн.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки факт прострочення відповідачем виконання грошового зобов'язання з оплати послуг з водопостачання за період з липня по серпень 2012 року встановлений судом та по суті відповідачем не спростований, вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат визнаються судом обґрунтованими.

Перевіривши розрахунок 3% річних здійснений позивачем, суд визнає його частково невірним, у зв'язку з неврахуванням того, що у 2012 році було 366 днів.

За розрахунком суду, здійсненим з урахуванням вищенаведеного, розмір 3% річних, що підлягає стягненню з відповідача, становить 5765,17 грн.

В іншій частині вимоги позивача про стягнення 3% річних задоволенню не підлягають, у зв'язку з їх безпідставністю.

Вимоги позивача про стягнення інфляційних втрат у розмірі 51104,30 грн підлягають задоволенню за розрахунком позивача, перевіреним судом.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

У зв'язку з частковим задоволенням позову, судовий збір відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Альтком» Інвест-строй» (83001, м. Донецьк, вул. Челюскінців, 69-А, ідентифікаційний код 32794569) на користь Комунального підприємства «Компанія Вода Донбасу» (87547, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. К. Лібкнехта, 177А, ідентифікаційний код 00191678) в особі Донецького регіонального виробничого управління (83048, м. Донецьк, просп. Визволення Донбасу, 8А, ідентифікаційний код 35397790) основний борг у розмірі 67047 (шістдесят сім тисяч сорок сім) грн 98 коп., 3% річних у розмірі 5765 (п'ять тисяч сімсот шістдесят п'ять) грн 17 коп. та інфляційні втрати у розмірі 51104 (п'ятдесят одна тисяча сто чотири) грн 30 коп. та судовий збір у розмірі 2478 (дві тисячі чотириста сімдесят вісім) грн. 25 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата складення повного рішення 11.09.2015.

Суддя М.В. Сажнева