ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"02" вересня 2015 р.Справа № 922/4776/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Погорелової О.В

розглянувши заяву ТОВ "Лакофарбовий завод "Червоний хімік" про забезпечення позову по справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лакофарбовий завод "Червоний Хімік", м. Харків
до Публічного акціонерного товариства "Харківський Лакофарбовий завод "Червоний Хімік", м. Харків
про про звернення стягнення на предмет застави,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2015 року до господарського суду Харківської області з позовом до ПАТ "Харківський лакофарбовий завод "Червоний хімік" (далі - відповідач) звернулося ТОВ "Лакофарбовий завод "Червоний хімік" (далі - позивач). У позові останній просив суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 06-21/3-08 від 12.08.2008 року, зі змінами, в розмірі 1582193,95 грн., звернути стягнення на предмет застави в рамках договору застави № 06-21/3-08/1 від 12.08.2008 року, зі змінами, шляхом визнання права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю "Лакофарбовий завод "Червоний хімік", , на резервуари в кількості 28 шт.; сталеві змішувачі в кількості 3 шт.; шарові млини в кількості 7 шт.; бісерні млини МПД-50 в кількості 5 шт.; бісерні млини МТ-140 в кількості 3 шт.; погрузчик в кількості 1 шт.; технологічну лінію по виробництву продуктів органічного синтезу, загальною вартістю 394550,00 грн., згідно оцінки від 12.08.2015 року. Також просить суд витребувати у ПАТ "Харківський лакофарбовий завод "Червоний хімік" предмет застави (резервуари в кількості 28 шт.; сталеві змішувачі в кількості 3 шт.; шарові млини в кількості 7 шт.; бісерні млини МПД-50 в кількості 5 шт.; бісерні млини МТ-140 в кількості 3 шт.; погрузчик в кількості 1 шт.; технологічну лінію по виробництву продуктів органічного синтезу в кількості 1 шт.) з незаконного чужого володіння та передати власнику - ТОВ "Лакофарбовий завод "Червоний хімік". Витрати по оплаті судового збору позивач просить суд покласти на відповідача.

Ухвалою суду від 25.08.2015 року було порушено провадження у справі та її розгляд був призначений на 02.09.2015 року об 11:30 год.

Разом з позовною заявою до суду позивачем була подана заява про забезпечення позову, в якій останній просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно ПАТ "Харківський лакофарбовий завод "Червоний хімік", а саме: резервуари, в кількості 28 шт.; сталеві змішувачі, в кількості 3 шт.; шарові млини, в кількості 7 шт.; бісерні млини МПД-50, в кількості 5 шт.; бісерні млини МТ-140, в кількості 3 шт.; погрузчик, в кількості 1 шт.; технологічну лінію по виробництву продуктів органічного синтезу в кількості 1 шт.

Свою заяву позивач обґрунтовує тим, що у зв'язку з порушенням відповідачем умов договору кредиту № 06-21/3-08 від 12.08.2008 року в частині не повернення кредитних коштів в рамках наданої кредитної лінії та договору застави № 06-21/3-08/1 від 12.08.2008 року, позивач, для відновлення свого порушеного права та забезпечення своїх кредиторський вимог до ПАТ "Харківський лакофарбовий завод "Червоний хімік" був вимушений звернутися до господарського суду Харківської області з позовною заявою про звернення стягнення на предмет застави шляхом набуття права власності та витребування із чужого незаконного володіння майна і передання його власнику.

У п. 1.3. договору застави визначено, що вартість основних засобів складає 1223040, 00 грн. Втім, станом на момент звернення до суду з позовом, відповідно до висновку від 12.08.2015 року суб'єкта оціночної діяльності, вартість заставленого майна складає 394550,00 грн., що в свою чергу є в три рази нижчою від початкової вартості. Викладене свідчить про те, що фактичне використання ПАТ "Харківський лакофарбовий завод "Червоний хімік" предмету застави має наслідком зниження його вартості без надання заміни чи додаткових гарантій вимог за кредитним договором. Здійснювана ПАТ "Харківський лакофарбовий завод "Червоний хімік" господарська діяльність за рахунок предмету застави фактично знижує його вартість чим ставить під сумнів можливість його використання в якості джерела для задоволення боргових вимог.

Як вбачається з матеріалів справи ПАТ "Харківський лакофарбовий завод "Червоний хімік" не здійснює жодних розрахунків за власними зобов'язаннями за результатами своєї господарської діяльності з використанням предмету застави. Тобто, використовуючи заставне майно у власних виробничих цілях, не виконує в повному обсязі взяті на себе зобов'язання за кредитним договором (погашення заборгованості та інших платежів) та договором застави (не дає можливості здійснювати контроль за використанням, не сплачує внески), а кошти, що одержуються від такого використання, відповідач направляє на власні потреби. На вимоги Заставодержателя щодо надання дозвільних документів на предмет застави останніх не надано, що є достатніми підставами для твердження того, що його використання в виробничому процесі може завдати шкоди навколишньому середовищу, а також є додатковим підтвердженням існування реальної можливості знищення та відсутності додаткових гарантій можливості відновлення прав Заставодержателя. Позивач стверджує, що ПАТ "Харківський лакофарбовий завод "Червоний хімік" будучи суб'єктом господарювання, що взяв на себе певні грошові зобов'язання, а на підтвердження їх виконання надав основні засоби виробництва свого підприємства в якості застави, цілеспрямовано вчиняє дії направлені на зменшення вартості заставного майна, що матиме кінцевим наслідком неможливість задоволення ТОВ "Лакофарбовий завод "Червоний хімік" своїх вимог та прав щодо заставного майна.

Дослідивши подані позивачем разом із заявою про забезпечення позову матеріали, враховуючи підтверджені ними обставини справи, проаналізувавши доводи заяви про забезпечення позову, керуючись вимогами статей 66, 67 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно статті 66 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Відповідно до статті 67 Господарського процесуального кодексу України, позов забезпечується, зокрема, накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Як роз'яснено у Постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" (з подальшими змінами та доповненнями), питання про забезпечення позову може вирішуватися господарським судом як без проведення окремого судового засідання, так і в засіданні з викликом представників сторін, інших учасників судового процесу із заслуховуванням їх думки.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

На думку суду існує зв'язок між визначеним предметом спору й заходами до забезпечення позову, і заходи забезпечення позову є адекватними позовним вимогам та спрямовані на попередження порушень прав і охоронюваних законом інтересів позивача й забезпечення виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 66, 67, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Лакофарбовий завод "Червоний хімік" про забезпечення позову - задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно ПАТ "Харківський лакофарбовий завод "Червоний хімік", а саме: резервуари, в кількості 28 шт.; сталеві змішувачі, в кількості 3 шт.; шарові млини, в кількості 7 шт.; бісерні млини МПД-50, в кількості 5 шт.; бісерні млини МТ-140, в кількості 3 шт.; погрузчик, в кількості 1 шт.; технологічну лінію по виробництву продуктів органічного синтезу в кількості 1 шт.

Стягувачем за цією ухвалою є Товариство з обмеженою відповідальністю "Лакофарбовий завод "Червоний хімік" (61071, м. Харків, вул. Новожанівська, 1, ).

Боржником за цією ухвалою є Публічне акціонерне товариство "Харківський лакофарбовий завод "Червоний хімік" (61071, м. Харків, вул. Новожанівська, 1, ).

Дана ухвала, відповідно до норм Закону України "Про виконавче провадження" є виконавчим документом, який набирає чинності з моменту його прийняття, тобто з 02.09.2015 року, та може бути пред'явлена до виконання протягом року, тобто до 03.09.2016 року.

Суддя О.В. Погорелова