ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" вересня 2015 р. Справа № 911/2822/15

Господарський суд Київської області у складі судді Лилака Т.Д., розглянувши справу

за позовом приватного акціонерного товариства «Київський завод безалкогольних напоїв «Росинка», м. Київ
до товариства з обмеженою відповідальністю «Фоззі-Фуд», Київська обл., м. Вишневе
про стягнення коштів,
за участю представників:

позивача:Татарчук О.Л., довіреність б/н від 22.04.2015 року;
відповідача:Попова Ю.В., довіреність №632/03-УРБ-15 від 07.09.2015 року;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У липні 2015 року приватне акціонерне товариство «Київський завод безалкогольних напоїв «Росинка» (позивач) звернувся до господарського суду Київської області з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю «Фоззі-Фуд» (відповідач) про стягнення 1 723 500,56 грн. основного боргу, 35 372,16 грн. пені, 85 658,34 грн. інфляційної складової боргу, 5 816,63 грн. 3% річних, а загалом 1 850 347,69 грн. у зв'язку з неналежним виконанням останнім зобов'язання з оплати переданого товару за договором поставки №2884 від 01.01.2013 року.

Ухвалою господарського суду Київської області від 07.07.2015 року порушено провадження у справі та призначено справу до розгляду на 23.07.2015 року.

У судовому засіданні 23.07.2015 року було оголошено перерву на 27.08.2015 року.

У судовому засіданні 27.08.2015 року представниками сторін було подано клопотання про продовження строку вирішення спору.

Ухвалою господарського суду Київської області від 27.08.2015 року суд продовжив строк вирішення спору на 15 днів, згідно ст. 69 ГПК України.

У судовому засіданні 27.08.2015 року було оголошено перерву до 10.09.2015 року.

10.09.2015 року через відділ діловодства господарського суду Київської області відповідач подав відзив на позовну заяву б/н від 09.09.2015 року, у якому заперечив проти позовних вимог та просив суд частково відмовити у задоволенні позову.

10.09.2015 року через відділ діловодства господарського суду Київської області позивач подав заяву №10/09-2015 від 10.09.2015 року про зменшення позовних вимог та просив суд стягнути з відповідача 498 845,48 грн. основного боргу, 34 378,55 грн. пені, 81 589,59 грн. інфляційної складової боргу, 5 652,48 грн. 3% річних, а загалом 620 466,10 грн. у зв'язку з неналежним виконанням останнім зобов'язання з оплати переданого товару за договором поставки №2884 від 01.01.2013 року.

10.09.2015 року через відділ діловодства господарського суду Київської області відповідач подав заяву б/н від 09.09.2015 року про припинення провадження у справі в частині стягнення суми основного боргу у розмірі 450 000,00 грн.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

01.01.2013 року між приватним акціонерним товариством «Київський завод безалкогольних напоїв «Росинка» (постачальник) та товариства з обмеженою відповідальністю «Фоззі-Фуд» (покупець) було укладено договір поставки №2884 (договір), за умовами якого постачальник зобов'язується передати у власність покупця, а покупець прийняти та оплатити товар відповідно до умов договору.

Відповідно до п. 2.6. договору, оплата за товар здійснюється протягом 90 календарних днів від дати поставки з а умови, що постачальник належним чином виконав вимоги п. 2.5. договору.

Даний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє протягом одного календарного року. У тому випадку, якщо сторона у термін не менш ніж за 20 днів до закінчення терміну дії даного договору, не повідомлять один одного про бажання розірвати договір або укласти новий договір, то останній вважається продовженим терміном на один рік.

Судом встановлено, що позивач на виконання вимог п. 1.1. договору, з дотриманням положень ст.ст. 526, 629, 712 Цивільного кодексу України, поставив, а відповідач прийняв товар, що підтверджується видатковими накладними, які підписані представниками відповідача без будь-яких заперечень з приводу зазначених у вказаних видаткових накладних вартості, кількості та якості поставленого позивачем товару, з метою засвідчення факту прийняття відповідачем товару в обсязі, кількості, якості та вартості, визначених у видатковій накладній, копії яких знаходяться в матеріалах справи і достовірність яких відповідач не заперечує.

Тобто, підписані відповідачем видаткові накладні без будь-якого зазначення відповідачем про незгоду із зазначеною у вказаних видаткових накладних вартістю, обсягом та якістю поставленого позивачем товару свідчать про належне виконання позивачем своїх зобов'язань за договором.

Як вказує позивач, відповідач належним чином не виконав зобов'язань за договором щодо повної оплати отриманого товару, оплативши товар частково, внаслідок чого за відповідачем утворилась заборгованість у сумі 498 845,48 грн.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача боргу в сумі 498 845,48 грн. є обґрунтованими.

Однак, відповідачем після порушення провадження у справі сплачено 450 000,00 грн. заборгованості, що підтверджується банківською випискою з рахунку та платіжним дорученням копії, яких містяться в матеріалах справи.

Відповідно до пункту 1-1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Приймаючи до уваги, що станом на день розгляду справи відповідач сплатив заборгованість за поставлений газ, суд вважає, що провадження у справі в цій частині позову підлягає припиненню на підставі пункту 1-1 статті 80 ГПК України в зв'язку з відсутністю предмету спору.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в сумі 498 845,48 грн. є обґрунтованими, однак підлягають стягненню частково в розмірі 48 845,48 грн.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, позов в частині стягнення 3 % річних у розмірі 5 652,48 грн. та інфляційних втрат у розмірі 81 589,59 грн., які нараховані позивачем відповідно до вимог чинного законодавства та умов договору, у зв'язку з простроченням відповідачем виконання взятих на себе зобов'язань з оплати поставленого товару за даним договором у спірний період на підставі ст. 625 ЦК України також є обґрунтованим, і тому підлягає задоволенню.

За порушення у сфері господарювання учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених ГК України, іншими законами та договором (частина друга статті 193, частина перша статті 216 та частина перша статті 218 ГК України).

Одним із видів господарських санкцій згідно з частиною другою статті 217 ГК України є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню (частина перша статті 230 ГК України).

Розмір штрафних санкцій відповідно до частини четвертої статті 231 ГК України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Такий вид забезпечення виконання зобов'язання як пеня та її розмір встановлено частиною третьою статті 549 ЦК України, частиною шостою статті 231 ГК України, статтями 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» та частиною шостою статті 232 ГК України.

Відповідно до п. 7.2 договору, у випадку порушення термінів оплати товару, передбачених цим договором, покупець оплачує на користь постачальнику виключну неустойку в розмірі 0,05% від простроченої суми оплати за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ.

Враховуючи вищевикладені норми закону та умови договору, позивачем у зв'язку з простроченням виконання зобов'язання з оплати отриманого товару нарахована пеня у розмірі 34 678,55 грн. відповідно до наданого розрахунку, який відповідає вимогам закону.

Таким чином, позов в частині стягнення пені в розмірі 34 678,55 грн., яка нарахована позивачем відповідно до вимог чинного законодавства та умов договору, у зв'язку з простроченням відповідачем виконання взятих на себе зобов'язань з оплати поставленого товару за вказаним договором є обґрунтованим, і тому підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 та 3 ст. 49 ГПК України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору. Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Враховуючи те, що сума боргу перерахована відповідачем після звернення позивачем з позовом до суду, та те, що спір в даній справі виник внаслідок неправильних дій відповідача, судовий збір в сумі 12 409,32 грн. покладається на відповідача.

Згідно статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року , в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» станом на 1 січня 2015 року мінімальна заробітна плата у місячному розмірі становить 1 218,00 грн.

Згідно п. п. 2 п. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат, а із позовних заяв немайнового характеру - 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Таким чином, розмір судового збору за розгляд позовних заяв поданих у 2015 році в господарському суді майнового характеру становить не менше 1 827,00 грн. та не більше 73 080,00 грн.

Оскільки позивачем пред'явлено позовну вимоги про стягнення 620 466,10 грн. з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, то судовий збір мав бути сплачений в розмірі 12 409,32 грн.

Проте, позивачем подане платіжне доручення №2694 від 23.06.2015 року на суму 37 010,00 грн., з якого вбачається, що судовий збір сплачено в розмірі 37 010,00 грн., тобто у більшому розмірі ніж передбачено законом.

Пункт 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» встановлює, що сплачена сума судового збору повертається в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

За таких обставин зайво сплачений судовий збір в сумі 24 600,68 грн. підлягає поверненню позивачу з державного бюджету, шляхом винесення в порядку ст.7 Закону України «Про судовий збір» відповідної ухвали.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Фоззі-Фуд» (08132, Київська обл., Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Промислова, буд. 5, код 32294926) на користь приватного акціонерного товариства «Київський завод безалкогольних напоїв «Росинка» (03057, м. Київ, Шевченківський район, вул. Ежена Потьє, буд. 6, код 00382496) 48 845 (сорок вісім тисяч вісімсот сорок п'ять) грн. 48 коп. основного боргу, 34 378 (тридцять чотири тисячі триста сімдесят вісім) грн. 55 коп. пені, 81 589 (вісімдесят одну тисячу п'ятсот вісімдесят дев'ять) грн. 59 коп. інфляційної складової боргу, 5 652 (п'ять тисяч шістсот п'ятдесят дві) грн. 48 коп. 3% річних, 12 409 (дванадцять тисяч чотириста дев'ять) грн. 32 коп. судового збору.

Припинити провадження у справі в частині стягнення суми основного боргу в розмірі 450 000 (чотириста п'ятдесят тисяч) грн. 00 коп.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог ст. 85 ГПК України.

Повне рішення складено 15.09.2015 р.

Суддя Т.Д. Лилак