РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.2015Справа №910/12274/15

За позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Европласт»

До Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування»

Третя особа Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк»

Про стягнення 24 290 522,40 грн.

Суддя Мельник В.І.

Представники:

від позивача Рибаков Б.Ю., довіреність № 30 від 06.04.2015

від відповідача Соболь О.М., довіреність № 3870/18 від 02.12.2014р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Европласт» (далі - позивач) подало на розгляд господарського суду міста Києва позов до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» (далі - відповідач) про стягнення 24 290 522,40 грн.

Позовні вимоги позивача мотивовані тим, що відповідачем не виконуються умови договору страхування № 1565ип/14д/цп від 06.06.2014р.

Ухвалою суду від 14.05.2015р. порушено провадження у справі № 910/12274/15 та призначено розгляд на 06.07.2015 р.

15.06.2015р. позивач подав через канцелярію суду заяву про збільшення позовних вимог.

06.07.2015р. позивач подав через канцелярію суду документи по справі.

06.07.2015р. відповідач подав через канцелярію суду документи по справі, клопотання про фіксацію судового процесу, заяву про колегіальний розгляд справи, відзив на позов, клопотання про залучення до участі у справі третьої особи, про зупинення провадження у справі.

06.07.2015р. судове засідання не відбулось, у зв'язку з лікарняним судді Мельника В.І., згідно розписки сторони були повідомлені про наступне судове засідання, яке перенесене на 17.07.2015р.

15.07.2015р. та 17.07.2015р. позивач подав через канцелярію суду письмової пояснення по справі.

17.07.2015р. відповідач подав через канцелярію суду клопотання про призначення експертизи та письмові пояснення.

17.07.2015р. представник відповідача підтримав всі подані клопотання через канцелярію суду, крім того заявив усні клопотання про витребування документів у позивача та банку, а також про залучення до участі у справі посадових осіб ТОВ «Європласт», які повідомляли про настання страхового випадку до страхової компанії та правоохоронних органів.

Представник позивача проти заявлених усних клопотань заперечив, надав пояснення.

Суд вирішив відмовити у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі, оскільки позов, який розглядається у адміністративному суді подано з метою розгляду фактично скарги на дії страхової компанію, а у даному позовному провадженні розглядається факт порушення умов договору.

Суд вирішив відмовити у задоволенні клопотання про залучення до участі у справі третьої особи банку ПрАТ «ПУМБ», оскільки в матеріалах справи наявні докази того, що банк не є вигодонабувачем за спірним договором страхування.

Суд вирішив відмовити у задоволенні клопотання про колегіальний розгляд справи, оскільки дане клопотання суд вважає необґрунтованим, внаслідок того, що представниками відповідача не доведено необхідність розгляду даного спору у колегіальному складі суду.

Розгляд клопотання про призначення експертизи, суд вирішив відкласти до наступного судового засідання.

Суд вирішив задовольнити усне клопотання представників відповідача про витребування документів у позивача та банку.

Суд вирішив частково задовольнити усне клопотання представників відповідача про залучення до участі у справі ОСОБА_4, яка повідомляла про настання страхового випадку та ОСОБА_5, яка подавала заяву до правоохоронних органів а саме, в частині надання письмових пояснень вказаних осіб.

Судом також задоволено клопотання представників відповідача про фіксування судового процесу.

Представник позивача надав пояснення по суті спору, підтримав свої позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечив у повному обсязі, надав пояснення та заперечення на позов.

Суд відклав розгляд справи на 24.07.2015р., у зв'язку з задоволенням клопотань представників відповідача та необхідністю витребування додаткових документів по справі.

24.07.2015р. позивач подав через канцелярію суду додаткові пояснення.

24.07.2015р. відповідач подав через канцелярію суду клопотання про залучення третьої особи та додаткові пояснення по справі.

24.07.2015р. представники відповідача підтримали клопотання про залучення до участі у справі третьої особи - ПАТ «ПУМБ».

Представник позивача у судовому засіданні заперечив проти заявленого клопотання.

Суд вирішив задовольнити вказане клопотання, у зв'язку з необхідністю отримання від банку додаткових пояснень по справі.

Представник позивача наголосив на тому, що ним подані додаткові документи по справі, витребувані судом згідно ухвали від 17.07.2015р.

Суд задовольнив клопотання відповідачів про залучення до участі у справі ПАТ «ПУМБ» та вирішив витребувати документи, необхідні для розгляду справи по суті спору, у зв'язку з чим відклав розгляд справи на 28.08.2015р.

19.08.2015р. третя особа подала через канцелярію суду письмові пояснення по справі.

25.08.2015р. та 28.08.2015р. позивач подав через канцелярію суду письмові пояснення по справі.

28.08.2015р. відповідач подав через канцелярію суду додаткові письмові пояснення по справі, клопотання про витребування доказів та клопотання про колегіальний розгляд справи.

28.08.2015р. у судовому засіданні представник відповідача надав пояснення по справі, заперечив проти позовних вимог, підтримав подані клопотання про колегіальний розгляд справи та витребування доказів по справі.

Суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача про колегіальний розгляд справи.

Представник відповідача підтримав подані клопотання про витребування доказів по справі, зокрема направлення запиту до штабу АТЦ, з метою отримання інформації про обставини та можливість вивезення майна позивача, а також про обставини відмови від права вимоги з боку ПАТ «ПУМБ», проте суд відмовив у задоволенні таких клопотань, оскільки заявником не надано доказів витребування таких документів самостійно у відповідності до ст.ст. 33, 34, 36 ГПК України.

Представники позивача надали пояснення по справі, з урахуванням поданих додаткових пояснень та доказів по справі, підтримали позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечив.

Судом оголошено перерву у судовому засіданні до 04.09.2015р.

04.09.2015р. відповідач подав через канцелярію суду клопотання про призначення судової експертизи.

04.09.2015р. представник позивача повідомив суд про скасування постанови про закриття кримінального провадження у справі.

Представник відповідача підтримав подане клопотання про призначення судової експертизи.

Представник позивача заперечив проти даного клопотання.

Суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача про призначення експертизи, оскільки дане питання судом вже розглядалось у судових засіданнях.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечив, надав додаткові пояснення по справі.

Суд вирішив задовольнити позовні вимоги позивача у повному обсязі.

Згідно ст.87 Господарського процесуального кодексу України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Розглянувши подані документи та матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Між Публічним акціонерним товариством "Перший Український міжнародний банк" (далі - Банк, третя особа) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Европласт" (далі - Позивач) було укладено кредитний договір №13.05-493 від 22 травня 2013 року (далі - Кредитний договір-1) та №13.05-494 від 22 травня 2013 року (далі - Кредитний договір-2) для придбання екскрузійної установки для виробництва поліпропіленових труб та для придбання екскрузійної установки для виробництва полівінілхлоридних труб за кредитним договором.

З метою забезпечення виконання зобов'язання за Кредитними договорами, між Банком та Позивачем був укладений договір застави рухомого майна від 22 травня 2013 року №13.05-493/13.05-494/3PM (далі - договір застави), а саме обладнання, яке купувалося за рахунок кредитного договору-1: інженерне і виробничо-технологічне обладнання та торгівельне обладнання, в тому числі, екструзійної установки для виробництва поліпропіленових труб та екструзійної установки для виробництва полівінілхлоридних труб, яке розташоване за адресою : Донецька область, с.Піски, вулиця Леніна, 146 (далі - Обладнання).

Згідно з п. 5.3.8 та п. 5.3.9. договору застави, Позивач повинен був застрахувати Обладнання. Вказані вимоги умов договору застави позивач виконав, а саме уклав договір добровільного страхування майна підприємства та підприємців №1565ип/14д/цп від 06.06.2014 року (далі - договір страхування) з Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "АХА Страхування" (далі - Відповідач), відповідно до якого було застраховано вказане вище Обладнання.

Пунктом 10 договору страхування, строк дії договору визначено з 06.06.2014 р. по 05.06.2015р.

Відповідно до п. 3 договору страхування вигодонабувачем за договором був Банк.

Банк у зв'зку зі зміною предмету застави за договором застави, своїм листом від 06.04.2015р. № КПО-54.2.1/2 відмовився від прав Вигодонабувача за договором Страхування на користь Позивача. На підтвердження цього сторони уклали додаткову угоду від 03.04.2015р. до договору Страхування. Крім того, банк підтвердив переуступку такого права вимоги, письмовими поясненнями наданими до суду 19.08.2015р.

Згідно з ст.3 ЗУ "Про страхування" страхувальник має право при укладанні договорів страхування, призначати вигодонабувача для отримання страхового відшкодування, а також заміняти їх, якщо інше не передбачено договором страхування.

У відповідності до п.20.1.1. договору Страхування, зміни умов договору у період його дії вносяться при наявності попередньої письмової згоди на такі зміни вигодонабувача (Банку). При цьому Страховик зобов'язався не змінювати вигодонабувача без попереднього письмового погодження з вигодонабувачем (п. 14.2.7. Договору).

Позивач повідомив Відповідача, про зміну вигодонабувача за договором Страхування з ПАТ "ПУМБ" (за згодою останього) на ТОВ "Европласт" ( докази чого наявні в матеріалах справи).

На виконання своїх зобов'язань за договором Страхування, позивач здійснив оплату страхових платежів відповідно до встановленого договором страхування порядку сплати (п.8.1 договору Страхування), що підтверджується наступними платіжними дорученнями: від 05.06.2014 року № 911995; від 05.09.2014 року № 912784; від 05.12.2014 року № 913491; від 26.02.2015 року № 275.

Згідно до п. 13.1.6 договору Страхування, страховим ризиком визнається втрата (загибель) або пошкодження застрахованого майна в результаті, у тому числі, протиправних дій третіх осіб, тобто зникнення, знищення або пошкодження застрахованого майна в результаті виключно таких дій вчинених з проникненням у приміщення чи інше сховище; крадіжки зі зломом, відкритого викрадення майна (грабежу), нападу з метою заволодіння майном, поєднаного з насильством (розбій).

У зв'язку з проведенням антитерористичної операції на території Донецької області у вересні 2014 року проїзд у с.Піски був заборонений, виробництво було зупинено й на території місцезнаходження Обладнання персонал Позивача був відсутній. Територія селища Піски перебувала під контролем регулярних військових формувань України.

В період дії договору страхування, у вересні 2014 року представники позивача змогли відвідати місце знаходження Обладнання та виявили що усе Обладнання, облаштоване за вказаним місцем реєстрації, було викрадене невідомими особами.

Про настання страхового випадку було повідомлено відповідача за телефоном гарячої лінії та оформлено відповідне звернення до правоохоронних органів.

По даному випадку порушено кримінальну справу, про що свідчить витяг з кримінального провадження № 0001234.

Крім того, в матеріалах справи наявні докази того, що позивач направляв 24.09.2014р. на адресу відповідача повідомлення про настання страхового випадку.

Проте, листом від 05.11.2014 р. вих. № 9610/26 ив, відповідач з посиланням на п.п.13.4.2 та 13.4.3 договору страхування повідомив позивача про відсутність підстав для кваліфікації вказаних подій як страховий випадок і відповідно відсутність підстав для виникнення зобов'язань страховика за договорами страхування. Пунктами 13.4.2 та п.13.4.3 встановлюють перелік випадків, які не є страховими, та при настанні яких відповідальність відповідача за договором страхування не виникає, а саме: п. 13.4.2 військових дій, а також маневрів або інших військових заходів та п. 13.4.3 громадської війни, терористичних актів, народних хвилювань усякого роду або страйків.

Позивач вважає відмову Відповідача у виплаті страхового відшкодування необгрунтованою, не законною, та такою що порушує його права , внаслідок чого подав на розгляд суду позов, в якому просив суд стягнути з відповідача (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог) 16 835 049,00 грн. - вартості страхового відшкодування за договором страхування, 4 607 268,61 грн. - пені, 321 019,01 грн. - 3% річних, 6 784 524,75 - інфляційних втрат та 10 000,00 грн. - витрат по оплаті послуг експерта та 73080,00 грн. - судового збору.

Суд заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази наявні в матеріалах справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача, виходячи з наступного.

Підстави для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування передбачені нормами статті 991 Цивільного кодексу України та стаття 26 Закону України "Про страхування".

Так, відповідно до частини 1 статті 991 Цивільного кодексу України та статті 26 Закону України "Про страхування" страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі: навмисних дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, якщо вони були спрямовані на настання страхового випадку, крім дій, пов'язаних із виконанням ними громадянського чи службового обов'язку, вчинених у стані необхідної оборони (без перевищення її меж), або щодо захисту майна, життя, здоров'я, честі, гідності та ділової репутації; вчинення страхувальником або особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного злочину, що призвів до страхового випадку; подання страхувальником завідомо неправдивих відомостей про об'єкт страхування або про факт настання страхового випадку; одержання страхувальником повного відшкодування збитків за договором майнового страхування від особи, яка їх завдала; несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків; наявності інших підстав, встановлених законом.

Частина 2 статті 991 Цивільного кодексу України та стаття 26 Закону України "Про страхування" встановлює, що договором страхування можуть бути передбачені також інші підстави для відмови здійснити страхову виплату, якщо це не суперечить закону.

Умовами вищевказаних договорів встановлено перелік випадків, які не є страховими, та підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування. Зокрема, пунктом 13.4 договору добровільного страхування передбачено, що не є страховими випадками події, що виникли під час військових дій, а також маневрів або інших військових заходів, громадянської війни, терористичних актів, народних хвилювань усякого роду або страйків, вилучення, конфіскації, реквізиції. Арешту або знищення застрахованого майна по розпорядженню державних органів.

Представники відповідача проти задоволення позовних вимог заперечували, в обґрунтування своїх заперечень проти позовних вимог відповідач надав суду витяги з офіційних сайтів СБУ, МВС України, РНБО, Генеральної прокуратури України, витяги з інших інформаційних ресурсів, в яких за доводами відповідача зафіксовано обставини, які підтверджують думку відповідача стосовно відсутності підстав для кваліфікації подій, що сталися у вересні 2014р.

Однак, вищезазначені витяги не можуть бути належними та допустимими доказами у справі, оскільки містять загальну інформацію про проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської області у різні періоди часу та офіційно не підтверджують обставин, які б могли бути підставами для визнання спірного випадку таким, що не є страховим.

Статтею 8 Закону України "Про страхування" страховий ризик визначено як певну подію, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання. А страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Отже, страховий ризик та страховий випадок є взаємопов'язаними факторами, страховий ризик у випадку його фактичного настання переростає у страховий випадок, що зумовлює виникнення зобов'язання страховика виплатити страхове відшкодування.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що у вересні 2014 року у селищі Піски Донецької області мав місце факт настання страхового випадку відповідно до п. 13.1.6 договору страхування, а тому відповідач набув право вимоги щодо виплати йому страхового відшкодування в розмірі та на умовах встановлених договорами.

Відповідно ст. 354 Господарського кодексу України, за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній страхувальником у договорі страхування, а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Дана норма права кореспондується зі ст. 979 Цивільного кодексу України та ст. 16 Закону України "Про страхування".

Представники відповідача у судових засіданнях заперечували проти позовних вимог, посилаючись на те, що відповідачем не було надано весь перелік документів, необхідних для розгляду страхового випадку, проте суд не погоджується з таким запереченням відповідача, оскільки у матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач направляв на адресу позивача такі вимоги, оскільки листи № 8525/12цк від 03.10.2014р. № 1278/18 від 14.05.2015р. не містять жодних доказів їх направлення на адресу позивача та доказів їх отримання з боку позивача. Окрім цього, лист страхової компанії від 14.05.2015р взагалі не може бути взято до уваги судом, оскільки даний лист датується датою після подачі позову до суду, та як вже зазначалось не має належних письмових доказів того, що він взагалі був направлений відповідачем та отриманий позивачем (поштова квитанція, опис поштового вкладення, поштове повідомлення про отримання поштового відправлення і т.д.).

Крім того, представники відповідача заперечували проти позову, посилаючись на те, що позивачем не було вжито жодних заходів, щодо здійснення охорони застрахованого майна, проте такі твердження відповідача спростовуються, наявними в матеріалах справи договорами на послуги охорони по спірному об'єкту.

Окрім викладеного, суд зазначає, що в матеріалах справи наявний акт Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг № 312/13-15/13/6 від 30.04.2015р., в якому визнано відмову ПрАТ «СК «АХА Страхування» у виплаті страхового відшкодування неправомірною.

Також, представники відповідача заперечували проти розміру збитку, посилаючись на неналежність експертного звіту, наданого позивачем.

Пунктом 17.2 договору страхування визначено, що обов'язки по оцінці дійсної вартості застрахованого майна, у разі настання страхового випадку лежить на страховій компанії, доказів того, що відповідач намагався визначити вартість застрахованого майна на момент настання страхової події, останнім суду не надано, натомість позивачем долучено до матеріалів справи звіт про оцінку вартості застрахованого та викраденого майна. Суд приймаючи до уваги такі заперечення відповідача, зауважує на тому, що позивачем долучено до матеріалів справи звіт, виконаний експертною установою ТОВ «Експерт - Аналітик», згідно якого визначено, що вартість застрахованого майна на 01.09.2014р. становила 24 507 197,00 грн. без ПДВ, ліміт виплати страхової суми - 17 005 100,00 грн., франшиза - 170 051,00 грн., внаслідок перевищення розміру вартості майна розміру ліміту страхової суми та з урахуванням франшизи, відповідач мав сплатити на користь позивача 16 835 049,00 грн. (17 005 100,00 грн. - 170 051,00 грн. = 16 835 049,00 грн.)

Крім того, позивачем долучено до матеріалів справи докази того, що недоліки, допущені при складенні звіту, на наявність яких звертав увагу представник відповідача у судових засіданнях, були виправлені, внаслідок чого до матеріалів справи долучено повторну рецензію, згідної якої визначено, що звіт в цілому відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, та може використовуватися з метою, визначеною у звіті, після виправлення зазначених недоліків, при цьому відповідач не здійснив жодних дій, направлених на проведення звіту та визначення вартості майна самостійно, письмових доказів цього суду не надав.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги всі письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд вважає, що відповідач безпідставно відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодування по застрахованому та викраденому майну позивача, а тому вимога позивача про стягнення з відповідача 16 835 049,00 грн. є такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Також суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафних санкцій у вигляді пені, 3% річних та інфляційних втрат також підлягають задоволенню, виходячи з такого.

Пунктом 17.3 договору страхування сторони передбачили, що рішення про виплату страхового відшкодування приймається відповідачем протягом 10 робочих днів після отримання заяви та оформлюється страховим актом. Страхове відшкодування виплачується протягом 10 робочих днів з дня підписання страхового акту, оскільки заява про настання страхового випадку була направлена позивачем відповідачу 24.09.2014р., беручи до уваги вказаний пункт, відповідач мав здійснити виплату страхового відшкодування до 19.10.2014р., проте він цього не здійснив, внаслідок чого спричинив прострочення виконання свого договірного зобов'язання.

Пунктом 21.1 договору страхування, за несвоєчасне здійснення виплати страхового відшкодування відповідач несе майнову відповідальність у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час прострочення, від суми несвоєчасно виплаченого страхового відшкодування в розрахунку на 1 день за кожен день прострочення здійснення страхового відшкодування .

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів.

Частина 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною 4 статті 35 Господарського процесуального кодексу України визначено, що рішення суду з цивільної справи, що набрало законної сили, є обов'язковим для господарського суду щодо фактів, які встановлені судом і мають значення для вирішення спору.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору та вартості послуг експерта, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача у повному обсязі.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» (, адреса: 04070, м. Київ, вул. Іллінська 8) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Европласт» (, адреса: 83076, м. Донецьк, просп. Красногвардійський 46) 16 835 049 (шістнадцять мільйонів вісімсот тридцять п'ять тисяч сорок дев'ять) грн. - страхового відшкодування, 4 607 268 (чотири мільйони шістсот сім тисяч двісті шістдесят вісім) грн. - пені, 321 019 (триста двадцять одну тисячу дев'ятнадцять) грн. 01 коп. - 3% річних, 6 784 524 (шість мільйонів сімсот вісімдесят чотири тисячі п'ятсот двадцять чотири) грн. 75 коп. - інфляційних втрат та 10 000 (десять тисяч) грн. - витрат по оплаті послуг експерта та 73080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн. - судового збору .

3. Видати наказ відповідно до ст. 116 Господарського процесуального кодексу України.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до вимог статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

(Повний текст рішення складено: 14.09.2015р.)

Суддя Мельник В.І.