КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" вересня 2015 р. Справа№ 910/15970/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорної Л.В.

суддів: Агрикової О.В.

Смірнової Л.Г.

при секретарі судового засідання Громак В.О.

за участю представників сторін:

від позивача - Тичук Г.І., Пронченко А.В., Процюк О.О.,

від відповідача - Бутовий О.І., Кот О.О.

розглянувши апеляційну скаргу дочірнього підприємства «Оріфлейм Косметікс Україна» на рішення господарського суду міста Києва від 16.07.2015р.

по справі № 910/15970/15 (суддя - Мандриченко О.В.)

за позовом дочірнього підприємства «Оріфлейм Косметікс Україна»

до товариства з обмеженою відповідальністю «Саксесс Інвест»

про розірвання договору оренди

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 16.07.2015 по справі № 910/15970/15 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду міста Києва від 16.07.2015 у справі №910/15970/15 скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.08.2015р. апеляційну дочірнього підприємства «Оріфлейм Косметікс Україна» прийнято до провадження.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 02.09.2015 р. змінено склад колегії суддів у зв'язку з перебуванням судді Пашкіної С.А. у відпустці, для розгляду даної справи сформовано колегію у складі: головуючий суддя Чорна Л.В., судді Кропивна Л.В., Смірнова Л.Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 02.09.2015р. апеляційну скаргу дочірнього підприємства «Оріфлейм Косметікс Україна» прийнято до провадження у визначеному складі суду.

02.09.2015р. у судовому засіданні оголошувалась перерва.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 15.09.2015 р., враховуючи перебуванням судді Кропивної Л.В. у відпустці, для розгляду даної справи сформовано колегію у складі: головуючий суддя Чорна Л.В., судді Агрикова О.В., Смірнова Л.Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.09.2015р. апеляційну скаргу дочірнього підприємства «Оріфлейм Косметікс Україна» прийнято до провадження у визначеному складі суду.

Від товариства з обмеженою відповідальністю «Саксесс Інвест» надійшли письмові додаткові пояснення.

Дочірнє підприємство «Оріфлейм Косметікс Україна» надало додаткові письмові пояснення. Апелянт просить суд не враховувати висновок членів Національної академії правових наук України Майданика Р.А., Щербини В.С., Кохановської О.В. щодо особливостей застосування статті 652 Цивільного кодексу України №88 від 28.08.2015р. при вирішенні справи №910/15970/15.

За ініціативою суду здійснювалось фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, апеляційний господарський суд встановив наступне.

08.09.2008р. між дочірнім підприємством «Оріфлейм Косметікс Україна» (орендар) та товариством з обмеженою відповідальністю «Саксесс Інвест» (орендодавець) був укладений договір оренди, за яким (з урахуванням подальших змін) предметом оренди є приміщення (нерухоме майно), що є складовими частинами будівлі А Логістичного комплексу, розташованого за адресою: Київська область, Макарівський район, с. Копилів, вул. Індустріальна 6 (надалі - «Логістичний комплекс»), а саме: офісні приміщення загальною площею 847,2 кв. м., складські приміщення загальною площею 17 364,6 кв. м., мезонін загальною площею близько 2 853,8 кв. м., місця для паркування. /а.с. 24, т.1/.

Обґрунтовуючи позов, позивач посилається на істотну зміну обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору. Позивач зазначає, що внаслідок проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей, тимчасової окупації Автономної Республіки Крим обсяги продажів товарів ДП «Оріфлейм Косметікс Україна» значно скоротилися, що призвело до відсутності необхідності орендувати площу, встановлену договором. Також наслідком вказаних обставин стало значне скорочення доходів позивача, що унеможливлює сплату встановленої орендної плати.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність чотирьох умов для розірвання спірного договору, визначених ч. 2 ст. 652 Цивільного кодексу України.

Крім того, судом встановлено, що фінансова криза в країні, суттєва зміна кон'юнктури ринку, девальвація гривні, окупація АР Крим, проведення АТО на території України, стосується обох договірних сторін, зазначені обставини мають загальний характер, є комерційними ризиками сторін та у повній мірі стосуються обох сторін договору, а тому не можуть бути віднесені до обставин, якими сторони керувалися при укладенні спірного договору і виходили з того, що вони не настануть, у зв'язку з якими виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору, а тому не є підставами для розірвання вказаного договору.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Договір є одностороннім, якщо одна сторона бере на себе обов'язок перед другою стороною вчинити певні дії або утриматися від них, а друга сторона наділяється лише правом вимоги, без виникнення зустрічного обов'язку щодо першої сторони.

Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

До договорів, що укладаються більш як двома сторонами (багатосторонні договори), застосовуються загальні положення про договір, якщо це не суперечить багатосторонньому характеру цих договорів.

Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. (ст. 627 ЦК України).

Як встановлено судом і зазначене підтверджується оскаржуваним договором, із подальшими змінами, сторони досягли згоди по всім істотним умовам договору та визначили, що зміна або розірвання договору можуть мати місце за погодженням сторін.

Відповідно до ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Відповідно до ст. 652 Цивільного кодексу України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

3. У разі розірвання договору внаслідок істотної зміни обставин суд, на вимогу будь-якої із сторін, визначає наслідки розірвання договору виходячи з необхідності справедливого розподілу між сторонами витрат, понесених ними у зв'язку з виконанням цього договору.

4. Зміна договору у зв'язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

Відповідно до статті 188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Умови розірвання договору передбачені розділом 3 Договору оренди.

Строк оренди починається з 08 вересня 2008р. та закінчується 07.09.2015р. (п. 2.1. договору).

В силу приписів ст. 652 Цивільного кодексу України для розірвання договору необхідна одночасна наявність таких умов: в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована особа не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; виконання договору порушило б співвідношення майновий інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована особа.

Так, предметом спірного договору є передача в оренду нерухомого майна, розташованого у Київській області, яка не відноситься до зони проведення актитерористичних дій, так само як і до території тимчасово окупованої Автономної Республіки Крим, тому зазначені обставини не впливають на можливість виконання сторонами умов договору.

Суд першої інстанції вірно дійшов висновку про те, що окупація АР Крим, проведення АТО на території України, стосується обох договірних сторін, зазначені обставини мають загальний характер.

Крім того, відповідно до п. 5 п. 12.4 ст. 12 розділу II Закону України «Про створення вільної економічної зони «Крим» та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованої території України» поставка товарів, що мають митний статус українських товарів, з іншої території України на територію ВЕЗ «Крим» прирівнюються до митного режиму експорту, в тому числі для цілей тарифного та нетарифного регулювання. Таким чином, законодавчо врегульовано поставку українських товарів на територію Автономної Республіки Крим.

Щодо скорочення обсягів, то здійснення підприємницької діяльності супроводжує ризик в силу ст. 42 Господарського кодексу України, а тому не може бути істотною зміною обставин.

Слід зазначити, що зниження обсягів продажу продукції позивача не є неочікуваним, а повністю відповідає динаміці продажу цих товарів з 4 кварталу 2010р., позивач міг та повинен був очікувати подальшого зниження обсягів продажу, враховуючи економічну ситуацію в країні, однак, позивач уклав із відповідачем додаткову угоду №5.

Відповідно до п. 2.6. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.11.2014р. №1 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів» зміна економічної ситуації та коливання курсу іноземної валюти стосовно національної валюти України є комерційними ризиками сторін договору та не можуть бути підставами для зміни чи розірвання кредитного договору, оскільки це не є істотною зміною обставин у розумінні статті 652 ЦК України.

Щодо динаміки доходів позивача, то наведені позивачем таблиці є документально не обґрунтованими, а тому не може оцінюватись судом як належний доказ.

Щодо науково-експертного висновку від 27.08.2015р., то колегія суддів Київського апеляційного господарського суду даний висновок до уваги не приймає, оскільки не може розглядатись як судова експертиза у розумінні статті 1 Закону та статті 41 ГПК дане вченими тлумачення законодавчих актів, пов'язане з наявністю у цих актах неясностей, неузгодженостей, суперечностей чи інших недоліків. Документ, виданий за результатами тлумачення вченими правової норми, доказового значення не має і посилатись на нього в обґрунтування рішення не можна. (абз. 4 п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 22.03.2012р. №4 «Про деякі питання практики призначення судової експертизи»).

За таких обставин, відсутні підстави для задоволення позову.

За наведених у даній постанові обставин, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що відсутні підстави для зміни чи скасування рішення господарського суду міста Києва від 16.07.2015р. у справі №910/15970/15.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 99, 101 - 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду міста Києва від 16.07.2015 р. у справі №910/15970/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

2. Матеріали справи №910/15970/15 повернути до господарського суду міста Києва.

3. Копію постанови надіслати сторонам у справі.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя Л.В. Чорна

Судді О.В. Агрикова

Л.Г. Смірнова