РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2015Справа №910/622/15-г
За позовом Управління Пенсійного фонду України в Подільському районі м.Києва

до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Брокбізнесбанк" Курений О.В.

про визнання неправомірними дій та визнання кредиторських вимог 404 618,65 грн.

Суддя Лиськов М.О.

Представники сторін:

від позивача: Сироїд Н.М. (дов. № 4/02 від 05.01.2015)

від відповідача: Ханович К.В. (дов. від № 427/03 від 22.08.2014)

Відповідно до ст. 85 ГПК України в судовому засіданні 23.02.2015 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

15.01.2015 Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Арсенал - Страхування" (позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Країна" (відповідач) про відшкодування шкоди в порядку регресу 13 635,35 грн.

Ухвалою суду від 19.01.2015 порушено провадження у справі № 910/622/15-г та призначено до розгляду на 16.02.2015.

13.02.2015 через канцелярію суду від представника позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду.

В судове засідання, призначене на 16.02.2015, з'явились представники сторін та надали пояснення.

Представник відповідача подав відзив на позовну заяву та клопотання про припинення провадження у справі, в задоволенні якого суд відмовив.

16.02.2015 в судовому засіданні оголошено перерву до 23.02.2015.

В судове засідання, призначене на 23.02.2015, з'явились представники сторін та надали пояснення.

У судових засіданнях складалися протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 811 Господарського процесуального кодексу України.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувся з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачем, в ході перевірки матеріалів реєстраційних справ виявлено оригінали платіжних доручень про сплату збору під час набуття права власності на легкові автомобілі по 41 платнику за період з 01.02.2014 по 28.02.2014 загальною сумою 404618,65 грн. Разом з тим, під час звірення платіжних доручень з виписками Державної казначейської служби України виявлено, що кошти, сплачені через відділення ПАТ "Брокбізнесбанк" на рахунки Державної казначейської служби України не надійшли.

Позивач 17.04.2014 направив лист до ПАТ "Брокбізнесбанк" про надання пояснень щодо причин не зарахування коштів на рахунки Державної казначейської служби України. Листом від 04.06.2014 банком повідомлено про запровадження тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відповідно до постанови Правління Національного банку України від 28.02.2014 №107 "Про віднесення ПАТ "Брокбізнесбанк" до категорії неплатоспроможних".

Позивач відповідно до ст.77 Закону України "Про банки та банківську діяльність" заявило кредиторськи вимоги про заборгованость банку щодо неперерахування коштів по сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування під час набуття права власності на легкові автомобілі на суму 404618,65 грн.

Листом від 03.12.2014 Уповноважена особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Брокбізнесбанк" Курений О.В. повідомив про те, що в даному випадку управління не є платником коштів та відповідно кредитором по справі, тому не має правових підстав включити до реєстру акцептованих вимог кредиторів грошові вимоги управління.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 4 ст. 110 Господарського кодексу України особливості ліквідації банків встановлюються Законом «Про банки і банківську діяльність».

Відповідно до ст. 77 Закону «Про банку і банківську діяльність» Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (далі - ФГВФО) у день отримання рішення Національного банку України про ліквідацію банку набуває прав ліквідатора банку та розпочинає процедуру його ліквідації відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" №4452-УІ від 23.02.2012, який набрав чинності 21.09.2012 (далі - Закон). Даний Закон є спеціальним законом, який має пріоритет перед іншими нормами законодавства під час тимчасової адміністрації та ліквідації банків та в питаннях регулювання правовідносин у сфері гарантування вкладів фізичних осіб.

Згідно з ч. 3 ст. 1 Закону відносини, що виникають у зв'язку із створенням і функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, регулюються цим Законом, іншими законами України, нормативно-правовими актами Фонду та Національного банку України.

Відповідно до ч. 8 Перехідних Положень зазначеного Закону законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються у частині, що не суперечить цьому Закону.

Таким чином, для правовідносин, що виникають під час тимчасової адміністрації банку або ліквідації банку, яку здійснює уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, пріоритетними є норми Закону про систему гарантування.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 28 лютого 2014 року №107 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, 28.02.2014 було прийнято рішення № 9 щодо запровадження тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в Публічне акціонерне товариство «БРОКБІЗНЕСБАНК».

Тимчасову адміністрацію в АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» було запроваджено строком на три місяця з 03.03.2014 року по 02.06.2014.

З 11.06.2014 року розпочата ліквідація АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК». На підставі постанови Правління Національного банку України від 10.06.2014 року №339 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 11.06.2014 прийнято рішення № 45 щодо початку ліквідації АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» та призначення уповноваженої особи Фонд гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію.

Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» призначено Куреного О.В. на період з 11.06.2014 по 10.06.2015.

Відтак, станом на момент звернення позивача з даним позовом до суду у відповідача було відкликано банківську ліцензію та розпочато процедуру ліквідації.

Частиною 5 статті 36 Закону визначено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється, зокрема:

1. задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку;

2. примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку;

3. нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку;

Згідно з ч. 2 ст.46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" з дня призначення уповноваженої особи Фонду з ліквідації, зокрема:

1. строк виконання всіх грошових зобов'язань банку та зобов'язання щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) вважається таким, що настав (п.п.З);

2. припиняється нарахування відсотків, неустойки (штрафу, пені) та застосування інших санкцій за всіма видами заборгованості банку, а також не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку (п.п. 4);

3. втрачають чинність публічні обтяження чи обмеження на розпорядження (у тому числі арешти) будь-яким майном (коштами) банку. Накладення нових обтяжень чи обмежень на майно банку не допускається (п.п. 7).

Частиною 3 ст. 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачено, що під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов'язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури. Вимоги за зобов'язаннями банку, що виникли під час проведення ліквідації, можуть пред'являтися кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про свої вимоги до банку.

14.06.2014 у газетах «Голос України» № 113 та «Урядовий кур'єр» № 106, була оприлюднена інформація щодо відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АТ «Брокбізнесбанк».

У встановлений Законом строк, Позивач звернувся до Уповноваженої особи Фонду з вимогою про включення його до реєстру кредиторів, проте йому було відмовлено у зв'язку з тим, що кредиторами АТ «Брокбізнесбанк» є платники коштів, так як їх кошти з технічних причин не були своєчасно перераховані банком.

Визначення терміну "кредитор банку" міститься у ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність", та під яким розуміється - юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань.

Відповідач, в даному випадку, жодним чином не порушив прав Позивача.

Враховуючи вищевикладене, даний позов подано з порушенням ст. 1 ГПК України, так як Управління Пенсійного фонду України в Подільському районі міста Києва не може бути позивачем.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що позов заявлений безпідставно та відмовляє у його задоволенні у повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись ст. ст. 4, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

В задоволені позову - відмовити в повному обсязі.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено 27.02.2015

Суддя М.О. Лиськов