КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" вересня 2015 р. справа№ 910/7705/15-г

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Андрієнка В.В.

Шапрана В.В.

при секретарі: Ковальчуку Р.Ю.

за участю представників: позивача - Лещенко Л.В.

відповідача - не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські продуктові традиції»

на рішення Господарського суду м. Києва від 19.05.2015 р.

у справі № 910/7705/15-г (суддя - Демидов В.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «М`ясо Полісся»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські продуктові традиції»

про стягнення 112 773,41 грн

ВСТАНОВИВ:

У березні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «М`ясо Полісся» звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські продуктові традиції» про стягнення з відповідача 96 122,38 грн суми основного боргу, 1 345,94 грн 3% річних та 15 305,05 грн інфляційних втрат.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 19.05.2015 р. у справі № 910/7705/15-г позовні вимоги задоволено частково; стягнуто з відповідача на користь позивача 96 122,38 грн суми основного боргу, 15 305,05 грн інфляційних втрат, 917,07 грн 3% річних; в іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням Господарського суду м. Києва від 19.05.2015 р., Товариство з обмеженою відповідальністю «Українські продуктові традиції» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення місцевого господарського суду та прийняти нове рішення про повну відмову у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, відповідач посилається на те, що товар, який поставлявся відповідачу та не оплачений ним в повному обсязі, не відповідає вимогам ст. 13 Закону України «Про підтвердження відповідності» та продовжує перебувати на складах позивача, а тому у відповідача відсутні правові підстави для його оплати.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 06.07.2015 р. було прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські продуктові традиції» до провадження у визначеному складі суду, а розгляд справи призначено на 23.07.2015 р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.07.2015 р. було відкладено розгляд справи до 17.09.2015 р.

В засідання суду, призначене на 17.09.2015 р., представник відповідача не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду скарги, що підтверджується зворотним повідомленням про вручення поштового відправлення.

Будь-яких доказів поважності причин відсутності зазначеного представника суду не надано.

Неявка в судове засідання зазначеного представника не перешкоджає розгляду скарги. Подальше відкладення призведе до затягування та порушення строків розгляду скарги, а тому постанова приймається за наявними в справі матеріалами, яких достатньо для повного та об'єктивного розгляду. Наведене не суперечить п. п. 3.9.1, 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції».

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

30.04.2014 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «М'ясо Полісся» (далі - постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Українські продуктові традиції» (далі - покупець) було укладено договір поставки № 366 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору постачальник зобов'язується систематично доставляти і передавати на умовах та у встановлені цим договором строки продовольчу та (або) непродовольчу продукцію у власність покупця, а покупець зобов'язується приймати товар у власність і оплачувати його на умовах цього договору.

За цим договором найменування товару, його асортимент та ціна визначається специфікацією, що є його невід'ємною частиною (п. 1.2 договору).

Відповідно до п. 1.6 право власності на товар переходить до відповідача з моменту підписання уповноваженими представниками сторін товарної (товарно-транспортної або видаткової) накладної, яка засвідчує факт передачі товару позивачем та його отримання відповідачем.

Як передбачено п. 5.6 договору, оплата товару здійснюється на підставі належним чином оформлених накладних (товарних, товарно-транспортних, видаткових, податкових).

Загальна сума договору обумовлюється сумами, зазначеними у накладних (товарно-транспортній або видатковій накладній), на кожну партію товару, що були поставлені протягом строку дії договору, з урахуванням коригувань вартості повернутих, неякісних, неналежних товарів згідно з вимогами цього договору (п. 5.7 договору).

Згідно з п. 5.8 договору оплата здійснюється покупцем в національній грошовій одиниці України через 45 календарних днів за поставлений товар. У випадку відкриття нових магазинів мережі, у яких відповідач має намір здійснювати продаж товару, що постачається позивачем, оплата за першу поставку в цих магазинах здійснюється через 45 календарних днів після відкриття відповідного магазина.

Відповідно до п. п. 5.11, 5.12 договору оплата проводиться шляхом перерахування грошових коштів на рахунок позивача та/або в готівковій формі. Днем здійснення платежу вважається день, в який сума, що підлягає сплаті, списана з поточного рахунку покупця в рахунок оплати вартості поставленого товару.

Цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріпленням печатками сторін та діє до 31.12.2015 р. (п. 9.1 договору).

Спір у справі виник у зв'язку з тим, що відповідач, на думку позивача, свої зобов'язання за укладеним договором не виконав, зокрема, не здійснив оплату за поставлену позивачем продукцію у повному обсязі протягом строку дії договору.

За змістом ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Як передбачено ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Положеннями ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно із ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Як передбачено ч. 2 ст. 712 ЦК України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

На виконання умов договору позивач здійснив поставку продукції, що підтверджується відповідними видатковими накладними від: 29.07.2014 р. МП/К-16322 на суму 734,78 грн; 30.07.2014 р. МП/К-16390 на суму 1 253,15 грн; 30.07.2014 р. МП/К-16391 на суму 750,95 грн; 30.07.2014 р. МП/К-16392 на суму 1 015,34 грн; 30.07.2014 р. МП/К-16394 на суму 656,90 грн; 01.08.2014 р. МП/К-16560 на суму 974,98 грн; 01.08.2014 р. МП/К-16562 на суму 588,56 грн; 01.08.2014 р. МП/К-16563 на суму 690,13 грн; 02.08.2014 р. МП/К-16633 на суму 347,75 грн; 02.08.2014 р. МП/К-16877 на суму 637,12 грн; 04.08.2014 р. МП/К-16677 на суму 921,22 грн; 04.08.2014 р. МП/К-16678 на суму 542,24 грн; 04.08.2014 р. МП/К-16679 на суму 607,14 грн; 04.08.2014 р. МП/К-16680 на суму 377,27 грн; 04.08.2014 р. МП/К-16681 на суму 431,17 грн; 04.08.2014 р. МП/К-16685 на суму 367,74 грн; 04.08.2014 р. МП/К-16686 на суму 1 053,65 грн; 04.08.2014 р. МП/К-16688 на суму 600,73 грн; 05.08.2014 р. МП/К-16810 на суму 1 270,36 грн; 06.08.2014 р. МП/К-16893 на суму 1 845,20 грн; 06.08.2014 р. МП/К-16921 на суму 1 437,35 грн, 07.08.2014 р. МП/К-16990 на суму 488,34 грн; 08.08.2014 р. МП/К-17055 на суму 732,91 грн; 08.08.2014 р.; МП/К-17089 на суму 1 224,8 грн; 11.08.2014 р. МП/К-17 181 на суму 528,20 грн; 11.08.2014 р. МП/К-17182 на суму 904,13 грн; 11.08.2014 р. МП/К-17187 на суму 678,94 грн; 11.08.2014 р. МП/К-17188 на суму 1 435,76 грн; 11.08.2014 р. МП/К-17189 на суму 615,46 грн; 11.08.2014 р. МП/К-17180 на суму 903,06 грн; 11.08.2014 р. МП/К-17186 на суму 1 336,13 грн; 11.08.2014 р. МП/К-17190 на суму 565,16 грн; 12.08.2014 р. МП/К-17313 на суму 410,81 грн; 12.08.2014 р. МП/К-17320 на суму 398,95 грн; 13.08.2014 р. МП/К-17387 на суму 592,2 грн; 13.08.2014 р. МП/К-17388 на суму 418,5 грн; 13.08.2014 р. МП/К-17394 на суму 891,82 грн; 13.08.2014 р. МП/К-17395 на суму 1 530,66 грн; 16.08.2014 р. МП/К-17630 на суму 487,36 грн; 16.08.2014 р. МП/К-17633 на суму 1 645,82 грн; 18.08.2014 р. МП/К-17698 на суму 637,06 грн; 18.08.2014 р. МП/К-17700 на суму 571,8 грн; 18.08.2014 р. МП/К-17703 на суму 582,72 грн; 18.08.2014 р. МП/К-17708 на суму 1 225,78 грн; 18.08.2014 р. МП/К-17711 на суму 1 568,54 грн; 18.08.2014 р. МП/К-17712 на суму 490,26 грн; 18.08.2014 р. МП/К-17713 на суму 488,52 грн; 18.08.2014 р. МП/К-17714 на суму 537,34 грн; 19.08.2014 р. МП/К-17828 на суму 608,41 грн; 19.08.2014 р. МП/К-17837 на суму 415,7 грн; 20.08.2014 р. МП/К-17909 на суму 519,37 грн; 20.08.2014 р. МП/К-17920 на суму 1 053,76 грн; 20.08.2014 р. МП/К-17922 на суму 1 490,24 грн; 20.08.2014 р. МП/К-17923 на суму 1 401,22 грн; 22.08.2014 р. МП/К-18094 на суму 658,61 грн; 22.08.2014 р. МП/К-18096 на суму 710,10 грн; 22.08.2014 р. МП/К-18101 на суму 1 020,42 грн; 23.08.2014 р. МП/К-18184 на суму 447,52 грн; 23.08.2014 р. МП/К-18187 на суму 783,32 грн; 23.08.2014 р. МП/К-18190 на суму 358,86 грн; 25.08.2014 р. МП/К-18266 на суму 460,37 грн; 25.08.2014 р. МП/К-18267 на суму 367,57 грн; 25.08.2014 р. МП/К-18268 на суму 616,97 грн; 25.08.2014 р. МП/К-18269 на суму 508,91 грн; 25.08.2014 р. МП/К-18273 на суму 807,18 грн; 25.08.2014 р. МП/К-18280 на суму 2 348,48 грн; 25.08.2014 р. МП/К-18281 на суму 726,40 грн; 25.08.2014 р. МП/К-18282 на суму 1 157,99 грн; 25.08.2014 р. МПК-18283 на суму 882,08 грн; 25.08.2014 р. МП/К-18284 на суму 629,02 грн; 26.08.2014 р. МП/К на суму 1 422,2 грн; 27.08.2014 р. МП/К-18474 на суму1452,76 грн; 27.08.2014 р. МП/К-18475 на суму 540,55 грн; 27.08.2014 р. МП/К-18477 на суму 423,83 грн; 27.08.2014 р. МП/К-18502 на суму 774,29 грн; 28.08.2014 р. МП/К-18564 на суму 1 357,80 грн; 28.08.2014 р. МП/К-18577 на суму 454,38 грн; 28.08.2014 р. МП/К-18580 на суму 1 694,87 грн; 30.08.2014 р. МП/К-18757 на суму 696,61 грн; 30.08.2014 р. МП/К-18764 на суму 574,68 грн; 30.08.2014 р. МП/К-18770 на суму 714,54 грн; 01.09.2014 р. МП/К-18828 на суму 924,50 грн; 01.09.2014 р. МП/К-18830 на суму 1 358,99 грн; 01.09.2014 р. МП/К-18833 на суму 716,33 грн; 01.09.2014 р. МП/К-18843 на суму 514,99 грн; 01.09.2014 р. МП/К-18844 на суму 693,56 грн; 01.09.2014 р. МП/К-18845 на суму 712,04 грн; 01.09.2014 р. МП/К-18846 на суму 2 434,37 грн; 01.09.2014 р. МП/К-18847 на суму 1322,20 грн; 01.09.2014 р. МП/К-18848 на суму 506,28 грн; 02.09.2014 р. МП/К-18966 на суму 1 927,36 грн; 02.09.2014 р. МП/К-18968 на суму 558,71 грн; 03.09.2014 р. МП/К-19059 на суму 1 230,64 грн; 03.09.2014 р. МП/К-19062 на суму 426,17 грн; 03.09.2014 р. МП/К-19075 на суму 1 786,74 грн; 03.09.2014 р. МП/К-19076 на суму 887,54 грн; 05.09.2014 р. МП/К-19249 на суму 831,07 грн; 05.09.2014 р. МП/К-19261 на суму 567,64 грн; 08.09.2014 р. МП/К-19403 на суму 562,51 грн; 08.09.2014 р. МП/К-19404 на суму 704,54 грн; 08.09.2014 р. МП/К-19413 на суму 911,09 грн; 08.09.2014 р. МП/К-19415 на суму 277,22 грн; 08.09.2014 р. МП/К-19416 на суму 386,51 грн; 08.09.2014 р. МП/К-19418 на суму 631,28 грн; 08.09.2014 р. МП/К-19419 на суму 1697,90 грн; 08.09.2014 р. МП/К-19420 на суму 2 401,18 грн; 09.09.2014 р. МП/К-19552 на суму 488,14 грн; 10.09.2014 р. МП/К-19635 на суму 807,46 грн; 10.09.2014 р. МП/К-19636 на суму 514,85 грн; 10.09.2014 р. МП/К-19640 на суму 1 532,2 грн; 10.09.2014 р. МП/К-19642 на суму 2 178,94 грн; 11.09.2014 р. МП/К-19719 на суму 378,2 грн; 11.09.2014 р. МП/К-19729 на суму 794,88 грн; 12.09.2014 р. МП/К-19811 на суму 1 380,77 грн; 12.09.2014 р. МП/К-19812 на суму 1 816,13 грн.

Вищевказані видаткові накладні були підписані уповноваженими представниками обох сторін та скріплені їх печатками.

Крім того, факт поставки товару позивачем відповідачу підтверджується товарно-транспортними накладними від: 30.07.2014 р. МП/К-16390, 30.07.2014 р. МП/К-16391, 01.08.2014 р. МП/К-16560, 04.08.2014 р. МП/К-16677, 04.08.2014 р. МП/К-16680, 04.08.2014 р. МП/К-16681, 06.08.2014 р. МП/К-16893, 13.08.2014 р. МП/К-17387, 16.08.2014 р. МП/К-17633, 18.08.2014 р. МП/К-17703, 27.08.2014 р. МП/К-18502, 28.08.2014 р. МП/К-18564, 28.08.2014 р. МП/К-18577, 28.08.2014 р. МП/К-18580, 30.08.2014 р. МП/К-18757, 30.08.2014 р. МП/К-18764, 30.08.2014 р. МП/К-18770, 01.09.2014 р. МП/К-18845, 03.09.2014 р. МП/К-19062, 03.09.2014 р. МП/К-19075, 03.09.2014 р. МП/К-19076, 10.09.2014 р. МП/К-19642, 12.09.2014 р. МП/К-19812.

Отже за період з липня 2014 року по вересень 2014 р. позивачем була здійснена поставка товару відповідачу на загальну суму 199 722,99 грн.

Разом з тим, у період з 17.06.2014 р. по 16.10.2014 р. відповідач повернув позивачу товар на загальну суму 22 800,61 грн, що підтверджується відповідними накладними про повернення товару з відміткою позивача.

Крім того, відповідач частково здійснив оплату за поставлений товар на загальну суму 80 800,00 грн, що підтверджується банківськими виписками, актом звірки взаєморозрахунків між ТОВ «М'ясо Полісся» та ТОВ «Українські продуктові традиції» за період з 01.06.2014 р. по 14.10.2014 р.

Таким чином станом на дату звернення позивача до суду основний борг відповідача складає 96 122,38 грн.

06.10.2014 р. позивач надіслав на адресу відповідача претензію № 06001 з вимогою перерахувати 122 000,14 грн боргу на рахунок позивача у строк до 17.10.2014 р.

Однак відповіді на вказану претензію відповідач не надав, заборгованість у сумі 96122,38 грн не сплатив.

Як передбачено п. 1 Інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-06/928/2012 від 17.07.2012 р. «Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права», при підписанні покупцем видаткової накладної, яка є первинним обліковим документом у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» і яка відповідає вимогам, зокрема, статті 9 названого Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов'язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

Частиною 1 статті 665 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Частиною 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено перелік основних реквізитів первинних бухгалтерських документів, які є підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій. Такими реквізитами є: назва документа (форми); дата і місце складання; назва підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Наявні в матеріалах справи видаткові накладні містять підпис особи, яка передавала товар та приймала його.

Отже, видатковими накладними було зафіксовано факт здійснення господарської операції та факт встановлення договірних правовідносин, які є документальним підтвердженням передачі відповідачу товару та доказом права вимоги щодо оплати грошових коштів за поставку цього товару.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, з урахуванням положень ст. 530 ЦК України та п. 5.8 укладеного договору, оплата товару здійснюється на підставі належним чином оформлених накладних (товарних, товарно-транспортних, видаткових, податкових).

Таким чином, факт наявності боргу у відповідача перед позивачем за договором в сумі 96 122,38 грн належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем не спростований, строк сплати, у відповідності до умов договору є таким, що настав, а тому судова колегія погоджується з висновком місцевого суду про задоволення позовних вимоги в частині стягнення основного боргу у сумі 96 122,38 грн.

За неналежне виконання умов укладеного договору позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача 1 345,94 грн 3% річних та 15 305,05 грн інфляційних втрат.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 144,34 грн інфляційних втрат підлягають задоволенню, розмір їх перевірений судом та відповідає вимогам чинного законодавства.

Разом з тим, для розрахунку 3% річних позивачем було неправильно визначено початки періодів прострочення оплати за товар відповідачем.

Враховуючи викладене, судова колегія погоджується з перерахунком, здійсненим місцевим судом, відповідно до якого позовні вимоги про стягнення 3% річних з відповідача підлягають частковому задоволенню у сумі 917,07 грн.

Доводи скаржника про те, що товар, який поставлявся відповідачу та не оплачений ним в повному обсязі, не відповідає вимогам ст. 13 Закону України «Про підтвердження відповідності» та продовжує перебувати на складах позивача, а тому у відповідача відсутні правові підстави для його оплати, судова колегія вважає необґрунтованими, враховуючи наступне.

Як було встановлено вище, позивач здійснив поставку продукції, що підтверджується відповідними видатковими накладними.

Вказані видаткові накладні були підписані обома сторонами без зауважень та скріплені їх печатками.

Крім того, жодних доказів, на підтвердження невідповідності поставленого позивачем товару вимогам Закону України «Про підтвердження відповідності» відповідач не надав.

Інші доводи апеляційної скарги наведеного не спростовують та відхиляються колегією суддів як необґрунтовані.

Зважаючи на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду м. Києва від 19.05.2015 р. у справі № 910/7705/15-г прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські продуктові традиції» задоволенню не підлягає.

У зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 103-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські продуктові традиції» залишити без задоволення, рішення Господарського суду м. Києва від 19.05.2015 р. у справі № 910/7705/15-г - без змін.

2. Матеріали справи № 910/7705/15-г повернути до Господарського суду м. Києва.

3. Копію постанови надіслати сторонам.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді В.В. Андрієнко

В.В. Шапран