ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2015 р. Справа № 909/807/15

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Фрич М. М., секретар судового засідання Максимів Н. Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Імексбанк"

від імені та в інтересах якого діє уповноважена особа ФГВФО на ліквідацію

АТ "ІмексБанк" ОСОБА_1,

пр-кт Гагаріна, 12-А, м. Одеса, 65039

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Піраміда Сервіс"

вул. Промислова, 2 Б, м. Івано-Франківськ,76000

про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 162 266 675,74 грн.

Представники сторін не з'явилися.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Імексбанк" подало позов до Товариства з обмеженою відповідальністю "Піраміда-Сервіс" про стягнення заборгованості в сумі 162 266 675,74 грн.

Ухвалою суду від 21.07.2015 року прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі і призначено розгляд справи на 04.08.2015 року. Ухвалою суду від 04.08.2015 року відкладено розгляд справи на 17.09.2015 року.

В судове засідання представники сторін не з'явилися. З приводу зазначеного, суд вважає за необхідне вказати таке. Відповідно до підпункту 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представників сторін, за наявними в ній матеріалами, запобігаючи, одночасно, безпідставному затягуванню вирішення спору.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив таке.

Між публічним акціонерним товариством "Імексбанк"(надалі за текстом - позивач/банк) та товариством з обмеженою відповідальністю "Піраміда-Сервіс" (надалі за текстом - відповідач/позичальник) укладено кредитний договір про відкриття кредитної лінії №17/14 від 22.04.2014 року.

Позивач вказує на те, що відповідно до умов кредитного договору банк надав позичальнику кредит шляхом відкриття кредитної лінії з максимальним лімітом заборгованості в сумі 179 970 000 грн., зі сплатою 18% річних, з кінцевим терміном повернення основної заборгованості не пізніше 25.03.2015 року.

Як вбачається з позовної заяви, укладеними між сторонами кредитного договору додатковими угодами №1 та №2 до договору були внесені зміни щодо забезпечення кредиту, строків погашення кредиту, викладений в новій редакції п.2.4 договору, зокрема, додатковою угодою №2 до кредитного договору був встановлений новий графік погашення кредиту, з остаточним терміном повернення основної заборгованості не пізніше 15.12.2015 року (включно).

За словами позивача, банк свої зобов'язання за вказаним кредитним договором щодо надання кредиту шляхом відкриття кредитної лінії виконав в повному обсязі, відповідач порушує умови договору, не сплачуючи відсотки за користування кредитом.

Позивач стверджує, що 16.03.2015 року банк направив відповідачу вимогу про дострокове повернення кредиту, сплату відсотків та виконання договірних зобов'язань, яку відповідач не виконав.

Таким чином, позивач просить суд стягнути з відповідача 162 266 675 грн. 74 коп., з яких: строкова заборгованість за кредитом - 143 976 000 грн. 00 коп., строкова заборгованість за відсотками - 1 076 861 грн. 57 коп., прострочена заборгованість за відсотками - 15 219 643 грн. 57 коп. та сума пені - 1 994 170 грн. 61 коп. за прострочення платежів по відсоткам.

Відповідач відзиву на позов та будь-яких пояснень стосовно обставин справи суду не подав, в судове засідання не з'являвся.

Виходячи з матеріалів справи та керуючись вимогами діючого законодавства, суд дійшов в спірному випадку наступних висновків.

Відповідно до ст.175 Господарського кодексу України майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За змістом ст.11 Цивільного кодексу України (надалі за текстом - ЦК України) цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договір. Аналогічне правило випливає із ст. 509 ЦК України. Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами було укладено кредитний договір про відкриття кредитної лінії №17/14 від 22.04.2014 року.

Частиною 1 ст.1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Пунктом 1.1. вказаного договору кредитор зобов'язується надати позичальнику кредит шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання.

Відповідно до п.1.1.1. додаткової угоди №2 від 23.12.2014 року до кредитного договору про відкриття кредитної лінії №17/14 від 22.04.2014 року - надання кредиту буде здійснюватися окремими частинами або в повній сумі на умовах визначених цим договором в межах відновлюваної кредитної лінії з максимальним лімітом заборгованості до 179 970 000,00 грн., надалі за текстом кожна частина окремо - "Транш", а у сукупності - "Транші", зі сплатою фіксованої процентної ставки - 18 % річних, з 01.09.2014 року зі сплатою 18,2 % річних та кінцевим терміном повернення заборгованості за всіма траншами до 15.12.2015 року (включно).

Пунктом 1.1.2. додаткової угоди №2 від 23.12.2014 року до кредитного договору про відкриття кредитної лінії №17/14 від 22.04.2014 року встановлено графік зменшення ліміту кредитної лінії.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Пунктом 3.1. кредитного договору встановлено, що кредитор зобов'язаний, зокрема, для обліку розрахунків за кредитною лінією відкрити позичковий рахунок №3006 в АТ "Імексбанк" та перераховувати кошти на поточний рахунок позичальника, в порядку, визначеному цим договором.

Відповідно до п.3.3. договору позичальник зобов'язаний, зокрема: протягом строку використання траншів кредиту сплачувати проценти за користування ними в порядку, визначеному п. п. 2.4. - 2.5. цього договору (п.3.3.6 договору); повертати кредитору у повному обсязі транш кредиту зі сплатою винагороди кредитора та можливих штрафних санкцій, у терміни, визначені цим договором (п.3.3.7. договору); до закінчення термінів, визначених п.1.1.1. та п.1.1.2. цього договору, повернути в повному обсязі всі транші кредиту (п.3.3.8. договору).

Статтею 530 ЦК України передбачено - якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно п.1.1.1. додаткової угоди №2 від 23.12.2014 року до кредитного договору про відкриття кредитної лінії №17/14 від 22.04.2014 року - кінцевий термін повернення заборгованості за всіма траншами є 15.12.2015 року (включно).

Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до п. 2.4. договору нарахування процентів за користування траншем кредиту здійснюється щоденно по останній календарний день поточного місяця у валюті кредиту на фактичну суму щоденної заборгованості на позичковому рахунку за методом "факт/факт" виходячи з фактичної кількості днів у році та сплачуються позичальником щомісячно в останній робочий день поточного місяця в період дії цього договору. При розрахунку процентів враховується день надання та не враховується день погашення траншу кредиту.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачу кредитні кошти в розмірі 179 970 000, 00 грн., що підтверджується випискою з особового рахунку №3006 за період з 22.04.2014 року по 24.04.2014 року.

Відсутність належних доказів з боку відповідача про виконання взятих на себе зобов'язань дає право суду на висновок про порушення відповідачем умов договору, а в конкретному випадку неповернення позивачу в установлені терміни 143 976 000 грн. 00 коп., що і є сумою заборгованості по кредиту, а також несплата відповідачем відсотків в розмірі 16 296 505 грн. 14 коп.

Такий висновок випливає із статей 610, 611 ЦК України, відповідно до яких порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно із статтею 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Пунктом 4 статті 231 ГК України встановлено, що у разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно із ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до п.4.1. договору у випадку прострочення позичальником строків сплати процентів, визначених п.2.4 цього договору, а також прострочення повернення кредиту, визначених п. п. 1.1, 3.2.8, 4.2 цього договору, позичальник сплачує кредитору пеню за кожен день прострочки платежу в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у цей період, від несвоєчасно сплаченої суми.

Відповідно до поданого банком розрахунку загальна заборгованість відповідача станом на 17.06.2015 року становить 162 266 675 грн. 74 коп., яка складається з наступного: 143 976 000 грн. 00 коп. - заборгованість за кредитом; 16 296 505 грн. 14 коп. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 1 994 170 грн. 61 коп. - пеня за несвоєчасну сплату процентів.

Відповідач проти наявності даної заборгованості не заперечив, не подав суду жодних доказів, які б підтверджували його позицію стосовно обставин справи.

В силу ст.22 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) сторони користуються рівними процесуальними правами. Сторони мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії, брати участь в господарських засіданнях, подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, заявляти клопотання, давати усні та письмові пояснення господарському суду, наводити свої доводи і міркування з усіх питань, що виникають у ході судового процесу, заперечувати проти клопотань і доводів інших учасників судового процесу, оскаржувати судові рішення господарського суду в установленому цим Кодексом порядку, а також користуватися іншими процесуальними правами, наданими їм цим Кодексом. Відповідач своїми процесуальними правами не скористався, адже жодного разу не з'явився в судове засідання і не подав суду будь-яких пояснень та доказів, які б свідчили про належне виконання ним своїх зобов'язань за кредитним договором про відкриття кредитної лінії №17/14 від 22.04.2014 року.

За таких обставин суд, дослідивши подані позивачем докази і на підставі цих доказів з урахуванням обставин по справі та діючого законодавства дійшов до висновку про обґрунтованість вимог позивача.

Згідно зі ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 43 ГПК України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно ст. 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

В силу статті 49 ГПК України, судові витрати слід покласти на відповідача.

Керуючись ст. ст.175, 230, п.4 ст.231 Господарського кодексу України, ст.ст. 11, 509, 526, 530, ч.1 ст.549, ст.ст. 610,611, ч.1 ст.1048, ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України, ст.ст. 22, 32, 43, 44, 49, 82 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Стягнути з відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "Піраміда-Сервіс" / 76000, м. Івано-Франківськ, вул. Промислова, 2 Б, / на користь позивача публічного акціонерного товариства "Імексбанк" / 65039, м. Одеса, пр-т Гагаріна, 12-А, / 162 266 675 грн. 74 коп. (сто шістдесят два мільйони двісті шістдесят шість тисяч шістсот сімдесят п'ять гривень сімдесят чотири копійки), в тому числі: строкова заборгованість за кредитом - 143 976 000 грн. 00 коп. (сто сорок три мільйони дев'ятсот сімдесят шість тисяч гривень); строкова заборгованість за відсотками - 1 076 861 грн. 57 коп. (один мільйон сімдесят шість тисяч вісімсот шістдесят одна гривня п'ятдесят сім копійок); прострочена заборгованість за відсотками - 15 219 643 грн. 57 коп. (п'ятнадцять мільйонів двісті дев'ятнадцять тисяч шістсот сорок три гривні п'ятдесят сім копійок) та сума пені - 1 994 170 грн. 61 коп. (один мільйон дев'ятсот дев'яносто чотири тисячі сто сімдесят гривень шістдесят одна копійка) за прострочення платежів по відсоткам.

Стягнути з відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "Піраміда-Сервіс" / 76000, м. Івано-Франківськ, вул. Промислова, 2 Б, / в доход державного бюджету України судовий збір в розмірі 182 700 грн. 00 коп. (сто вісімдесят дві тисячі сімсот гривень) за наступними платіжними реквізитами: найменування суду - господарський суд Івано-Франківської області, рахунок 3002 - Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050) за кодом класифікації доходів бюджету 22030001, отримувач - УДКСУ у м. Івано-Франківську Івано-Франківської області, код ЄДРПОУ отримувача - 37952250, Банк - ГУДКСУ в Івано-Франківській області МФО банку - 836014.

Видати накази після вступу рішення в законну силу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 18.09.15

Суддя Фрич М. М.

Виготовлено в КП "Діловодство спеціалізованого суду"

________________ ОСОБА_2 18.09.15