ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"21" вересня 2015 р. Справа № 922/5274/13

вх. № 5274/13

Суддя господарського суду: Лаврова Л.С.

при секретарі судового засідання: Кролівець М.О.

за участю сторін:

заявник (боржник)- ОСОБА_1

стягувач - не з*явився

представник ДВС - не з*явився

розглянувши скаргу на постанову про арешт коштів за позовом ФОП ОСОБА_2, м. Кузнецовськ до ТОВ" Франко Трейд" м.Харків

ВСТАНОВИВ:

Господарський суд Харківської області рішенням у справі за № 922/5274/13 від 03.03.2014року стягнув Товариства з обмеженою відповідальністю "Франко Трейд" (АДРЕСА_1 код ЄДОРОУ 34330819 МФО 351618 р/р 2680 в ХФ "Укрексімбанк") на користь ФОП ОСОБА_2 ( м. Кузнецовськ Рівненської області, м-н Перемоги 33 корп. 2б" кв.55) суму основного боргу 31680,71 грн., пеню 663,97 грн.,3 % річних - 153,22 грн., інфляційні втртаи - 114,35 грн. судовий збір 1720,50 грн.

Стягнув з ФОП ОСОБА_2 (м. Кузнецовськ Рівненської області, м-н Перемоги 33 корп. 2б" кв.55) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Франко Трейд" (АДРЕСА_1 код ЄДОРОУ 34330819 МФО 351618 р/р 2680 в ХФ "Укрексімбанк") суму 7200 грн., судовий збір 1827 грн.

На виконання рішення суду було видано накази.

04.08.2015 року до суду надійшла скарга від ТОВ "Франко Трейд" який просить:

- визнати недійсною постанову ВП№ 43107066 про арешт коштів боржника від 05.05.2014 року в частині арешту коштів, що містяться на поточному рахунку ТОВ "Франко Трейд" № 2680 у філії АТ "Укрексімбанк" у м. Харкові;

- зобов'язати Московський ВДВС Харківського МУЮ скасувати постанову ВП № 43107066 про арешт коштів боржника від 05.05.2014 року в частині арешту коштів, що містяться на поточному рахунку ТОВ "Франко Трейд" № 2680 у філії АТ "Укрексімбанк" у м. Харків.

Представник Московського ВДВС ХМУЮ в судове засідання не з'явився, але надав 06.09.2015 року до канцелярії суду письмові пояснення, в яких зазначає, що на сьогоднішній день у відділу ВДВС не перебувають виконавчі провадження стосовно боржника ТОВ "Франко Трейд", так, як 15.07.2015 року державним виконавцем Московського ВДВС було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження відповідно до п.10 ст.49 ЗУ "Про виконавче провадження".

Київський ВДВС Харківського МУЮ надав письмові пояснення на скаргу в яких зазначив наступне, що на виконанні у головного державного виконавця Барсегяна А.О. перебувало виконавче провадження ВП 43107066 за наказом № 922/5274/13 від 14.03.2014 року виданого господарським судом Харківської області.

В рамках примусового виконання з розрахункових рахунків боржника були списані грошові суми в розмірі 18453,50 грн. в рахунок погашення виконавчого збору відповідно до постави від 05.05.2014 року та перераховано стягувачу в рахунок часткового погашення боргу за виконавчим документом 16563,15 грн.

У зв*язку з відсутністю на території Київського району м. Харкова майна належного боржнику на праві власності, виконавче провадження було закінчено. ( т. 2 а.с.137).

Оскаржуваною постановою Київським відділом державної виконавчої служби Харківського управління юстиції від 05.05.2014р. у виконавчому провадженні № 43107066 з примусового виконання наказу господарського суду Харківської області від 14.03.2014 р. у справі №922/5274/13 був накладений арешт на кошти у межах суми 37811,02 грн., що належать боржнику та містяться на всіх рахунках, які відкриті та будуть відкриватись у банківських установах, в т.ч. у філії АТ " Укрексімбанк"" , МФО 351618.

Як пояснив заявник, 31.07.2015 року останній дізнався від ПАТ "Укрексімбанк" про те, що в рамках даного виконавчого провадження Київський ВДВС Харківського МУЮ постановою від 05.05.2014 року наклав арешт на кошти підприємства, що містяться на всіх рахунках у банківських установах. в тому числі на поточному рахунку № 2680 у філії АТ "Укрексімбанк" у м. Харкові , який заявник використовує виключно для виплати заробітної плати працівникам підприємства, даний факт підтверджується листом банку від 31.07.2015 року № 068-05/3188 ( т.2 а.с.78).

Розглянувши матеріали скарги на дії ДВС судом встановлено наступне, що статтею 57 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що арешт майна боржника направлений насамперед для забезпечення реального виконання рішення, тобто стягнення сум за виконавчим документом на користь стягувача, в той же час при наявності законодавчого обмеження та заборони на стягнення таких коштів виконавчою службою під час розгляду справи не доведено підстав для застосування арешту коштів, які знаходяться на таких рахунках, та які в подальшому не можуть бути використані для погашення заборгованості перед стягувачем. Таким чином, накладення арешту на рахунки боржника, які призначені для виплати заробітної плати, та для обліку коштів соціального страхування в національній валюті унеможливлює своєчасну виплату заробітної плати та інших виплат працівникам боржника, що призводить до порушення конституційних прав громадян, що працюють на підприємстві.

Статтями 8, 9 ОСОБА_3 України встановлено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. ОСОБА_3 України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі ОСОБА_3 України і повинні відповідати їй. ОСОБА_3 України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі ОСОБА_3 України гарантується. Чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із ст.43 ОСОБА_3 України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до ч.1 ст.2, ч.2 ст.10 Конвенції про захист заробітної плати від 01.07.1949р. №95, ратифікованої Україною 04.08.1961р., ця Конвенція застосовується до всіх осіб, яким виплачується або повинна виплачуватись заробітна плата. Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім'ї.

Частиною 1 статті 1 Закону України "Про оплату праці" передбачено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Частиною 1 статті 115, ч.5 ст.97 Кодексу законів про працю, ст.22, ч.ч.1, 6 ст.24, ч.3 ст.15 Закону України "Про оплату праці" визначено, що своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості, оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку, всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов'язань щодо оплати праці.

Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" (ч.2 ст.21) встановлено, що страхові кошти, зараховані на окремий поточний рахунок у банку або на окремий рахунок в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, можуть бути використані страхувальником виключно на надання матеріального забезпечення та соціальних послуг застрахованим особам. Страхові кошти, зараховані на окремий рахунок, не можуть бути спрямовані на задоволення вимог кредиторів, на стягнення на підставі виконавчих та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до закону. Частиною 1 статті 72 Закону України "Про виконавче провадження" також встановлено, що на допомогу по державному соціальному страхуванню, яка виплачується в разі тимчасової непрацездатності та в інших випадках, стягнення може бути звернено тільки за рішеннями про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також втратою годувальника. Рішення у цій справі не відноситься до цього переліку судових рішень.

Статтею 57 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що арешт майна боржника направлений насамперед для забезпечення реального виконання рішення, тобто стягнення сум за виконавчим документом на користь стягувача, в той же час при наявності законодавчого обмеження та заборони на стягнення таких коштів виконавчою службою під час розгляду справи не доведено підстав для застосування арешту коштів, які знаходяться на таких рахунках, та які в подальшому не можуть бути використані для погашення заборгованості перед стягувачем. Таким чином, накладення арешту на рахунки боржника, які призначені для виплати заробітної плати, та для обліку коштів соціального страхування в національній валюті унеможливлює своєчасну виплату заробітної плати та інших виплат працівникам боржника, що призводить до порушення конституційних прав громадян, що працюють на підприємстві.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із ч.1 ст.6 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Отже, держава гарантувала та захистила законом право громадянина на своєчасне одержання винагороди за працю. Своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості, оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку.

Враховуючи викладене , суд задовольняє скаргу на дії органу ДВС частково, оскільки постанова про арешт коштів боржника ВП № 43107066 від 05.05.2014 року була винесена не Московським ВДВС Харківського МУЮ як зазначає заявник, а Київським ДВС Харківського МУЮ яка і додана до матеріалів справи.

Керуючись ст.86, 1212 ГПК України,

УХВАЛИВ:

Скаргу на дії ВДВС - задовольнити частково.

Визнати недійсною постанову ВП№ 430766 від 05.05.2014 про арешт коштів в частині арешту коштів, що містяться на поточному рахунку ТОВ "Франко Трейд" № 2680 у філії АТ "Укрексімбанк" у м.Харкові.

В іншій частині відмовити.

Суддя Лаврова Л.С.

ухвала підписана 22.09.2015 року.