ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" вересня 2015 р.Справа № 922/3834/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Суярко Т.Д.

при секретарі судового засідання Цвірі Д.М.

розглянувши справу

за позовом ТОВ "Автомобілі-Харків", м. Харків
до ФОП ОСОБА_1, м. Харків
про за зустрічним позовом до про стягнення коштів у сумі 102000,00 грн. ФОП ОСОБА_1, м. Харків ТОВ "Автомобілі-Харків", м. Харків визнання недійсним договору
за участю представників:

озивача за первісним позовом: не з'явився,

відповідача за первісним позовом: ОСОБА_2, довіреність б/н від 20.06.2015 р.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Автомобілі-Харків" - звернувся з позовом до відповідача - Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - про стягнення заборгованості за договором № 2 від 01.02.2012 р. у розмірі 102000,00 грн.

Позовні вимоги вмотивовано неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобов'язань за договору суборенди транспортних засобів № 2 від 01.01.2012 р.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 27 липня 2015 року було прийнято до сумісного розгляду разом із первісним позовом зустрічну позовну заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (відповідача за первісним позовом) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Автомобілі-Харків" (позивача за первісним позовом) про визнання недійсним договору суборенди транспортних засобів № 2 від 01.01.2012 р., який було укладено між Товариством з обмеженою відповідальністю "Автомобілі-Харків" та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та заборгованість за яким становить предмет спору за первісним позовом.

Вимоги зустрічної позовної заяви обґрунтовано тим, що вказаний договір (який є підставою позовних вимог за первісним позовом) сторонами не укладався, ФО-П ОСОБА_1 не підписувався.

Ухвалами господарського суду Харківської області від 27 липня 2015 року, 25 серпня 2015 року у позивача за первісним позовом судом витребовувався оригінал договору суборенди транспортних засобів № 2 від 01.01.2012 р. який є підставою позовних вимог за первісним позовом та визнання недійсним якого становить предмет зустрічного позову.

Розгляд даної справи неодноразово відкладався, зокрема, у зв'язку з неявкою в судові засідання представника позивача за первісним позовом, а також невиконанням останнім вимог ухвал суду про витребування оригіналу договору суборенди транспортних засобів № 2 від 01.01.2012 р., який, як посилається позивач за первісним позовом у позовній заяві, було укладено між Товариством з обмеженою відповідальністю "Автомобілі-Харків" та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1.

Позивач за первісним позовом в судові засідання не з'являвся, витребуваних судом документів не надав (зокрема, договір суборенди транспортних засобів № 2 від 01.01.2012 р.), про причини неявки та невиконання вимог ухвал суду не повідомив, хоча про розгляд даної справи був повідомлений належним чином, заявою (вх.№ 33794 від 25.08.2015 р.) просив суд продовжити строк розгляду справи на 15 днів у зв'язку з неотриманням ним зустрічної позовної заяви. Втім, до судового засідання 14 вересня 2015 року останній процесуальним правом на ознайомлення з матеріалами справи не скористався.

Представник відповідача за первісним позовом заперечував проти задоволення позовних вимог за первісним позовом з тих підстав, що договір, заборгованість за яким заявлено до стягнення, відповідачем не підписувався, отже, відповідні зобов'язання не виникли. Вимоги зустрічної позовної заяви представник позивача за зустрічним позовом підтримав в повному обсязі, а також наполягав на задоволенні клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи.

Розглядаючи клопотання відповідача за первісним позовом про призначення судової почеркознавчої експертизи, суд зазначає наступне.

Вказане клопотання вмотивоване необхідністю встановлення справжності підпису відповідача за первісним позовом в договорі суборенди транспортних засобів № 2 від 01.01.2012 р.

Відповідно до п. 1.1 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.98 N 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 N 1950/5), завданням почеркознавчої експертизи є ідентифікація виконавця рукописного тексту, обмежених за обсягом рукописних записів (буквених та цифрових) і підпису. Для проведення почеркознавчих досліджень рукописних записів та підписів надаються оригінали документів.

Враховуючи ненадання позивачем за первісним позовом оригіналу договору суборенди транспортних засобів № 2 від 01.01.2012 р., призначення судової почеркознавчої експертизи є неможливим, а отже клопотання відповідача за первісним позовом про призначення судової почеркознавчої експертизи не підлягає задоволенню.

З огляду на сплив строку розгляду даної справи, визначеного ст. 69 ГПК України (з урахуванням продовження строку розгляду спору на 15 днів), а також приймаючи до уваги ненадання позивачем за первісним позовом витребуваних судом документів та відзиву на зустрічну позовну заяву, суд вважає за можливе розглянути дану справу за наявними в ній матеріалами, відповідно до ст. 75 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд встановив наступне.

Підставою позовних вимог за первісним позовом є договір суборенди транспортних засобів № 2 від 01.01.2012 р.

Відповідач за первісним позовом оспорює факт укладення вказаного договору суборенди транспортних засобів № 2 від 01.01.2012 р. та аутентичність власного підпису на даному договорі.

Присутня особисто в судовому засіданні 25.08.2015 р. ОСОБА_1 пояснила, що вона договору суборенди транспортних засобів № 2 від 01.01.2012 р. не підписувала, в користування обумовлені ним транспортні засоби не отримувала.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 4-3 ГПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу (ст. 33 ГПК України).

Частиною 2 ст. 34 ГПК України встановлено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 3 ст. 36 ГПК України оригінали документів подаються, коли обставини справи відповідно до законодавства мають бути засвідчені тільки такими документами, а також в інших випадках на вимогу господарського суду.

З огляду на заперечення відповідача за зустрічним позовом факту підписання договору суборенди транспортних засобів № 2 від 01.01.2012 р., ухвалами господарського суду Харківської області від 27 липня 2015 року та 25 серпня 2015 року у позивача за первісним позовом витребовувався оригінал договору суборенди транспортних засобів № 2 від 01.01.2012 р. для вирішення питання про призначення судової почеркознавчої експертизи з метою встановлення аутентичності підпису відповідача за первісним позовом на цьому договорі.

Позивач за первісним позовом, в порушення вимог ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», обов'язкові до виконання вимоги ухвал суду від 27 липня 2015 року та 25 серпня 2015 року про надання оригіналу договору суборенди транспортних засобів № 2 від 01.01.2012 р. не виконав, витребуваного оригіналу договору та додатків до нього не надав, в судові засідання не з'являвся, що зумовило неможливість проведення відповідної почеркознавчої експертизи.

За таких обставин, суд доходить висновку про недоведеність та необґрунтованість підстав, на яких базуються позовні вимоги і про відмову у задоволенні первісного позову.

Розглядаючи вимоги зустрічної позовної заяви, суд зазначає наступне.

Відповідач за первісним позовом в зустрічній позовній заяві просить суд визнати недійсним договір суборенди транспортних засобів № 2 від 01.01.2012 р., який було укладено між Товариством з обмеженою відповідальністю "Автомобілі-Харків" та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 у зв'язку з тим, що даний договір не було підписано Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 4-3 ГПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу (ст. 33 ГПК України).

Частиною 2 ст. 34 ГПК України встановлено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи, що недійсним може бути визнано лише укладений договір, а позивачем за первісним позовом та позивачем за зустрічним позовом не доведено належними та допустимими доказами факту укладення договору суборенди транспортних засобів № 2 від 01.01.2012 р. - вимоги зустрічної позовної заяви про визнання недійсним договору суборенди транспортних засобів № 2 від 01.01.2012 р. не підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується положеннями ст.49 ГПК України, відповідно до яких при відмові в задоволенні позову судові витрати покладаються на позивача. Таким чином, витрати по сплаті судового збору за подання первісного позову покладаються на позивача за первісним позовом, а за подання зустрічного позову - на позивача за зустрічним позовом.

На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 4-2, 4-3, 33, 34, 81, 86 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні первісного позову - відмовити.

В задоволенні зустрічного позову - відмовити.

Повне рішення складено 18.09.2015 р.

Суддя Т.Д. Суярко