ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2015 року Справа № К17/102-12
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді:Губенко Н.М.,
суддів:Барицької Т.Л.,
Картере В.І.,
розглянувши касаційну скаргуТовариства з обмеженою відповідальністю "Вимпел "Спец-Сервіс"
на постанову Київського апеляційного господарського суду від 22.06.2015
у справі№К17/102-12 господарського суду Київської області
за позовомОСОБА_4
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Вимпел "Спец-Сервіс"
за участюОСОБА_5
про стягнення внеску до статутного фонду товариства у розмірі 119 870,00 грн.
в судовому засіданні взяли участь представники: - ОСОБА_4 повідомлений, але не з'явився, - ТОВ "Вимпел "Спец-Сервіс" повідомлений, але не з'явився, - ОСОБА_5 ОСОБА_6,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Вищого господарського суду України від 29.04.2015 у справі №К17/102-12 скасовано постанову Київського апеляційного господарського суду від 23.02.2015, справу передано на новий розгляд до Київського апеляційного господарського суду.

За результатами нового розгляду Київським апеляційним господарським судом 22.06.2015 (колегія суддів: Шевченко Е.О., Зеленін В.О., Синиця О.Ф.) винесено постанову, якою скасовано ухвалу господарського суду Київської області від 22.10.2012, справу №К17/102-12 передано до господарського суду Київської області на розгляд.

Не погоджуючись із постановою Київського апеляційного господарського суду від 22.06.2015, Товариство з обмеженою відповідальністю "Вимпел "Спец-Сервіс" (надалі скаржник/позивач/ТОВ "Вимпел "Спец-Сервіс") звернулося з касаційною скаргою до Вищого господарського суду України, в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить постанову скасувати, а ухвалу місцевого господарського суду залишити без змін.

Перед початком судового засідання від ТОВ "Вимпел "Спец-Сервіс" надійшли клопотання про відкладення розгляду даної справи у зв'язку з неможливістю директора прибути у судове засідання та про продовження розгляду даної справи, які за результатами їх розгляду були відхилені, оскільки, по-перше, в ухвалі про призначення справи до провадження, учасники повідомлялися про те, що нез'явлення їх уповноважених представників у судове засідання не є підставою для відкладення розгляду даної справи; по-друге, у зв'язку із зайнятістю директора, та враховуючи попередження суду касаційної інстанції про те, що нез'явлення представника у судове засідання не є підставою для відкладення розгляду справи, товариство не було позбавлено права направити в судове засідання іншого представника; по-третє, відповідно до ст. 69 ГПК України, суд касаційної інстанції обмежений строком розгляду справи і лише у виключних випадках може його продовжити на п'ятнадцять днів, в даному випадку, товариством не доведено виключності ситуації для продовження строку розгляду даної справи судом касаційної інстанції.

Ознайомившись з матеріалами справи, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставини справи, застосування господарським судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового акту, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом про стягнення з ТОВ "Вимпел "Спец-Сервіс" 119 870,00 грн., які були внесені ним до статутного фонду вказаного товариства.

Під час розгляду даної справи, сторони - ОСОБА_4 та ТОВ "Вимпел "Спец-Сервіс", уклали між собою мирову угоду, відповідно до якої, зокрема, ТОВ "Вимпел "Спец-Сервіс" в рахунок погашення заборгованості перед ОСОБА_4 у розмірі 119 870,00 грн. передає у власність ОСОБА_4 53/100 частин в об'єкті нерухомості Гостинний двір "ІНФОРМАЦІЯ_1" (І черга), а саме: кафе, А-2, загальною площею 388,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яке належить ТОВ "Вимпел "Спец-Сервіс", та яка (мирова угода) була затверджена ухвалою господарського суду Київської області від 22.10.2012.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 23.02.2015 за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у даній справі - ОСОБА_5, було скасовано ухвалу господарського суду Київської області від 22.10.2012, а справу №К12/102-12 направлено на розгляд до господарського суду Київської області. Вказана постанова суду апеляційної інстанції була скасована постановою Вищого господарського суду України, а справу було передано до Київського апеляційного господарського суду на новий розгляд.

Підставами для скасування судом касаційної інстанції вказаної постанови суду апеляційної інстанції, стало те, що останнім не перевірено та не встановлено факту порушення прав ОСОБА_5 - особи, яка не приймала участі у справі під час її розгляду судом першої інстанції і за апеляційною скаргою якої, було скасовано ухвалу місцевого господарського суду.

При прийнятті постанови за результатами нового розгляду даної справи, судом апеляційної інстанції задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу господарського суду Київської області від 22.10.2012, якою було затверджено мирову угоду між сторонами у справі, у зв'язку з тим, що по-перше, виплаті вартості учаснику товариства частки у статутному капіталі має передувати прийняття відповідного рішення зборами учасників товариства, яке в даному випадку, не приймалось, по-друге, вказаною ухвалою порушуються права ОСОБА_5, оскільки він як учасник товариства, мав брати участь у вирішенні питання щодо виплати частки ОСОБА_4 у статутному капіталі ТОВ "Вимпел "Спец-Сервіс", а відповідне рішення загальними зборами учасників вказаного товариства не приймалося.

Вищий господарський суд України погоджується із постановою суду апеляційної інстанції з огляду на таке.

Як встановлено судом апеляційної інстанції та вбачається з матеріалів справи, рішенням загальних зборів учасників ТОВ "Вимпел "Спец-Сервіс" від 18.08.2009 ОСОБА_4 (позивача у даній справі) було включено до складу учасників вказаного товариства; здійснено перерозподіл часток учасників у статутному фонді товариства; затверджено нову редакцію статуту товариства.

Рішенням загальних зборів учасників ТОВ "Вимпел "Спец-Сервіс" від 26.08.2009 збільшено розмір статутного капіталу товариства та перерозподілені частки між учасниками товариства.

ОСОБА_4 було внесено до статутного капіталу ТОВ "Вимпел "Спец-Сервіс" 119 870,00 грн.

25.08.2009 затверджено нову редакцію статуту ТОВ "Вимпел "Спец-Сервіс" на підставі протоколу загальних зборів учасників ТОВ "Вимпел "Спец-Сервіс" від 18.08.2009, а 28.08.2009 - нову редакцію статуту ТОВ "Вимпел "Спец-Сервіс" на підставі протоколу загальних зборів від 26.08.2009.

Рішенням господарського суду Київської області від 15.09.2010 у справі №К21/134-10/22, яке набрало законної сили, визнано недійсним рішення загальних зборів ТОВ "Вимпел "Спец-Сервіс" від 18.08.2009 та від 26.08.2009, в тому числі, і в частині включення ОСОБА_4 до складу учасників ТОВ "Вимпел "Спец-Сервіс", а також визнано недійсною редакцію статуту ТОВ "Вимпел "Спец-Сервіс", затверджену відповідно до вказаних рішень загальних зборів.

Відповідно до ч. 1 ст. 54 Закону України "Про господарські товариства" при виході учасника з товариства з обмеженою відповідальністю йому виплачується вартість частини майна товариства, пропорційна його частці у статутному капіталі. Виплата провадиться після затвердження звіту за рік, в якому він вийшов з товариства, і в строк до 12 місяців з дня виходу. На вимогу учасника та за згодою товариства вклад може бути повернуто повністю або частково в натуральній формі.

Отже, при виході учасника з товариства з обмеженою відповідальністю у товариства виникає обов'язок сплатити йому вартість частини майна товариства, пропорційну його частці у статутному фонді товариства, або здійснити такий розрахунок на вимогу учасника та за згодою товариства у натуральній формі (така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 12.12.2011 у справі № 14/214(10)).

Аналогічні умови містяться й в статуті відповідача, зокрема, п. 6.3. статуту у відповідній редакції, згідно з яким за вимогою учасника і за згодою товариства його (учасника який вибув) частка може бути повернута повністю або частково в натуральній формі.

Згідно з п. д) ч. 5 ст. 41 Закону України "Про господарські товариства" до компетенції загальних зборів товариства належить затвердження річних результатів діяльності акціонерного товариства, включаючи його дочірні підприємства, затвердження звітів і висновків ревізійної комісії, порядку розподілу прибутку, строку та порядку виплати частки прибутку (дивідендів) з урахуванням вимог, передбачених цим та іншими законами, визначення порядку покриття збитків.

Аналогічні положення містяться і в статуті ТОВ "Вимпел" Спец-Сервіс".

Виходячи з наведеного, є вірним висновок суду апеляційної інстанції про те, що прийняття рішення загальними зборами учасників відповідача про передачу у власність ОСОБА_4 53/100 частин в об'єкті нерухомості, що належить ТОВ "Вимпел" Спец-Сервіс" в рахунок погашення заборгованості у розмірі 119 870,00 грн., що були внесені ОСОБА_4 в якості внеску до статутного фонду ТОВ "Вимпел" Спец-Сервіс", мало передувати виплаті ОСОБА_4 його частки чи передачі йому частини майна, про що між ОСОБА_4 та ТОВ "Вимпел "Спец-Сервіс" було укладено мирову угоду, передчасно затверджену ухвалою господарського суду міста Києва від 22.10.2012 у даній справі.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про те, що оскаржуваною ОСОБА_5 до суду апеляційної інстанції ухвалою від 22.10.2012, якою було затверджену мирову угоду між ОСОБА_4 та ТОВ "Вимпел "Спец-Сервіс", були порушені права ОСОБА_5 як учасника вказаного товариства, оскільки він як учасник ТОВ "Вимпел "Спец-Сервіс" мав право брати участь у вирішенні питання щодо виплати частки статутного капіталу колишньому учаснику цього товариства шляхом прийняття участі у загальних зборах учасників з розгляду цього питання, в той же час, як вказувалося вище, відповідні збори не проводились, а мирова угода між ОСОБА_4 та ТОВ "Вимпел "Спец-Сервіс", затверджена оскаржуваною ОСОБА_5 ухвалою, була укладена в непередбачуваний законом спосіб.

Виходячи з наведеного, є вірним висновок суду апеляційної інстанції про те, що ухвала господарського суду Київської області від 22.10.2012, якою затверджена мирова угода між ОСОБА_4 та ТОВ "Вимпел "Спец-Сервіс" підлягає скасуванню, а справа - передачі до місцевого господарського суду для розгляду.

Стосовно доводів касаційної скарги про те, що законом не передбачено право учасника господарського товариства звертатися до суду за захистом прав чи інтересів товариства поза відносинами представництва, колегія суддів зазначає.

Згідно зі ст. 167 Господарського кодексу України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

За змістом п. 4 ч. 1 ст. 12 ГПК України господарським судам підвідомчі, зокрема, справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів.

Тобто незалежно від суб'єктного складу, якщо учасник (акціонер) господарського товариства обґрунтовує відповідні позовні вимоги порушенням його корпоративних прав, то такий спір підвідомчий господарським судам (такої правової позиції дотримується Верховний Суд України у постанові від 21.01.2015 у справі № 911/2089/14).

Інші доводи касаційної скарги також не спростовують правомірність оскаржуваної у даній справі постанови, та не свідчать про порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права; крім того, в частині встановлення фактичних обставин справи та переоцінки наявних доказів касаційна скарга не відповідає вимогам статті 1117 ГПК України стосовно меж перегляду справи в касаційній інстанції.

Відповідно до ст. 1117 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

В силу ст.ст. 42, 43, 47 ГПК України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами; судове рішення ухвалюється суддею за результатами обговорення усіх обставин справи.

Судом апеляційної інстанції використано у повному обсязі свої повноваження, передбачені процесуальним законом та правомірно скасовано ухвалу господарського суду Київської області від 22.10.2012 у даній справі, а саму справу направлено на розгляд до місцевого господарського суду, а відтак, відсутні підстави для скасування оскаржуваної у даній справі постанови.

Керуючись 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вимпел "Спец-Сервіс" залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 22.06.2015 у справі №К17/102-12 залишити без змін.

Головуючий суддя Н.М. Губенко

Судді: Т.Л. Барицька

В.І. Картере