ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2015 року Справа № 907/1287/13

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого суддіПоліщука В.Ю. (доповідач),
суддів:Білошкап О.В.,
Погребняка В.Я.,
розглянувши касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в місті Мукачевому та Мукачівському районі Закарпатської області (вх. № 10094/2015 від 28.08.2015 року),
на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 3 червня 2015 року,
та ухвалуГосподарського суду Закарпатської області від 23 березня 2015 року (на дії Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Закарпатській області щодо винесення постанови про стягнення з боржника виконавчого збору ВП № 46004129 від 26.02.2015 року),
у справі № 907/1287/13,
за заявоюУправління Пенсійного фонду України в місті Мукачевому та Мукачівському районі (м. Мукачево, Закарпатська область),
доАгроторгового підприємства радгосп-заводу "Мукачівський" (м. Мукачево, Закарпатська область),
про визнання банкрутом,-
представники учасників судового провадження не з'явились;
в с т а н о в и в :

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 16.01.2014 року за заявою Управління Пенсійного фонду України у місті Мукачевому та Мукачівському районі (далі за текстом - УПФ України у м. Мукачевому та Мукачівському районі) порушено провадження у справі № 907/1287/13 про банкрутство Агроторгового підприємства радгосп-заводу "Мукачівський" (далі за текстом - АТП радгосп-завод "Мукачівський"); визнано безспірні вимоги ініціюючого кредитора УПФ України у м. Мукачевому та Мукачівському районі; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном боржника; призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Василюка І.М., інше.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 23.03.2015 року у справі № 907/1287/13 (суддя - Івашкович І.В.) в задоволенні Скарги УПФ України у м. Мукачевому та Мукачівському районі (вх. № 02.5.1-142731/15 від 05.03.2015 року) на дії Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Закарпатській області щодо прийняття Постанови про стягнення з боржника виконавчого збору ВП № 46004129 від 26.02.2015 року відмовлено повністю.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 03.06.2015 року у справі № 907/1287/13 (головуючий суддя - Желік М.Б., судді: Костів Т.С., Юрченко Я.О.) відмовлено в задоволенні апеляційної скарги УПФ України у м. Мукачевому та Мукачівському районі; ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 23.03.2015 року у справі № 907/1287/13 залишено без змін. При цьому, апеляційний господарський суд вказав, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають.

Не погоджуючись з прийнятими господарськими судами першої та апеляційної інстанцій ухвалою та постановою, УПФ України у м. Мукачевому та Мукачівському районі звернулось з касаційною скаргою, у якій просить скасувати постанову Львівського апеляційного господарського суду від 03.06.2015 року та ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 23.03.2015 року у справі № 907/1287/13 за Скаргою УПФ України у м. Мукачевому та Мукачівському районі щодо скасування Постанови ВП № 46004129 головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Закарпатській області Секерня В.М. від 26.02.2015 року про стягнення з УПФ України у м. Мукачевому та Мукачівському районі виконавчого збору у розмірі 974 грн. 40 коп.; прийняти нове судове рішення, яким визнати дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Закарпатській області Секерня В.М. неправомірними. При цьому, скаржник посилається на порушення господарськими судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, зокрема, ст. ст. 11, 89 Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвалою Вищого господарського суду України від 01.09.2015 року, згідно зі ст. 1114 ГПК України, касаційну скаргу УПФ України у м. Мукачевому та Мукачівському районі прийнято до провадження та призначено її до розгляду у судовому засіданні за участю уповноважених представників учасників судового провадження.

За Розпорядженням Секретаря судової палати від 10.09.2015 року, розгляд справи здійснено у складі колегії суддів: головуючий суддя - Поліщук В.Ю., судді: Білошкап О.В., Погребняк В.Я. (за вказаних у Розпорядженні підстав).

Скаржник та інші учасники касаційного провадження уповноважених представників в судове засідання касаційної інстанції не направили, хоча про дату, час та місце розгляду касаційної скарги були повідомлені належним чином. Враховуючи, що учасників судового провадження було повідомлено про те, що не з'явлення їх представників в судове засідання касаційної інстанції не тягне за собою відкладення розгляду справи, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку про можливість розгляду касаційної скарги за відсутності в судовому засіданні уповноважених представників учасників касаційного провадження.

Заслухавши доповідь судді Поліщука В.Ю., обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування господарськими судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Господарськими судами першої та апеляційної інстанцій під час розгляду справи встановлено наступне.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 16.07.2014 року у справі № 907/1287/13 (залишеною без змін постановами Львівського апеляційного господарського суду від 15.08.2014 року та Вищого господарського суду України від 16.10.2014 року), серед іншого, стягнуто з Управління пенсійного фонду України в м. Мукачевому та Мукачівському районі Закарпатської області на користь арбітражного керуючого Василюка І.М. 9 744 грн. 00 коп. - оплати послуг арбітражного керуючого за період виконання повноважень розпорядника майна боржника з 16.03.2014 року по 16.07.2014 року.

16.07.2014 року місцевим господарським судом видано Наказ про примусове виконання ухвали Господарського суду Закарпатської області від 16.07.2014 року (дійсний до пред'явлення до 17.07.2015 року).

Постановою Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Закарпатській області від 14.01.2015 року відкрито виконавче провадження ВП № 46004129 та, зокрема, надано боржнику строк на добровільне виконання виконавчого документа до 21.01.2015 року. Зазначена Постанова була направлена боржнику та отримана ним 15.01.2015 року, що підтверджується відповідною відміткою управління про реєстрацію вхідної кореспонденції.

26.02.2015 року, у зв'язку з невиконанням УПФ України у м. Мукачевому та Мукачівському районі у наданий державним виконавцем для добровільного виконання виконавчого документа строк зобов'язання, згідно зі ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження", державним виконавцем було прийнято Постанову про стягнення з УПФ України у м. Мукачевому та Мукачівському районі виконавчого збору у сумі 974 грн. 40 коп., яка була направлена боржнику та отримана ним 03.03.2015 року, що підтверджується відміткою управління про реєстрацію вхідної кореспонденції.

04.03.2015 року, вважаючи незаконними дії державного виконавця щодо стягнення виконавчого збору, УПФ України у м. Мукачевому та Мукачівському районі звернулось до Господарського суду Закарпатської області зі Скаргою, у якій просило визнати дії Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного управління юстиції у Закарпатській області Секерня В.М. неправомірними; скасувати Постанову (ВП № 46004129) Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного управління юстиції у Закарпатській області Секерня В.М. від 26.02.2015 року про стягнення з УПФ України у м. Мукачевому та Мукачівському районі виконавчого збору (далі за текстом - Скарга). В обґрунтування поданої Скарги УПФ України у м. Мукачевому та Мукачівському районі вказало, що оскаржувана Постанова прийнята без урахування усіх обставин справи, що може завдати шкоди законним інтересам фонду, оскільки виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків, відтак виконання наказу господарського суду не залежить від дій фонду. Також скаржником зазначено, що державний виконавець перед застосуванням штрафних санкцій зобов'язаний з'ясувати, зокрема, наявність або відсутність поважних причин невиконання рішення і обов'язку виконати певні дії лише боржником.

Встановивши наведені вище обставини, місцевий господарський суд (в ухвалі від 23.03.2015 року) дійшов висновку, з яким погодився господарський суд апеляційної інстанції (у постанові від 03.06.2015 року) про відмову у задоволенні поданої УПФ України у м. Мукачевому та Мукачівському районі Скарги, оскільки вчинені державним виконавцем дії відповідають приписам ст. ст. 25, 28 Закону України "Про виконавче провадження".

Не погоджуючись з такими висновками господарських судів першої та апеляційної інстанцій, УПФ України у м. Мукачевому та Мукачівському районі звернулось з касаційною скаргою, у якій, посилаючись на порушення господарськими судами попередніх інстанцій ст. ст. 11, 89 Закону України "Про виконавче провадження", просить скасувати постанову Львівського апеляційного господарського суду від 03.06.2015 року та ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 23.03.2015 року у справі № 907/1287/13 за скаргою УПФ України у м. Мукачевому та Мукачівському районі щодо скасування Постанови ВП № 46004129 головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Закарпатській області Секерня В.М. 26.02.2015 року про стягнення з УПФ України у м. Мукачевому та Мукачівському районі виконавчого збору у розмірі 974 грн. 40 коп.; прийняти нове судове рішення, яким визнати дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Закарпатській області Секерня В.М. неправомірними.

Задовольняючи частково подану УПФ України у м. Мукачевому та Мукачівському районі касаційну скаргу, колегія суддів касаційної інстанції виходить з наступного.

Положеннями ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 25 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження в якій зазначає про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, сам по собі не є тією достатньою підставою, з якою законодавець пов'язує стягнення виконавчого збору з боржника. Виконавчий збір стягується на підставі постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений для цього строк рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання.

Зазначений висновок наведено у постанові Верховного суду України від 28.01.2015 року у справі № 924/205/13-г і, згідно зі ст. 11128 ГПК України, висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Враховуючи встановлені у справі обставини та норми чинного законодавства, які підлягають до застосування у спірних правовідносинах, колегія суддів касаційної інстанції вважає, що для вирішення питання щодо наявності/відсутності підстав для задоволення поданої УПФ України у м. Мукачевому та Мукачівському районі Скарги необхідно встановити фактичне вчинення відділом державної виконавчої служби в межах виконавчого провадження заходів примусового виконання рішення, якими, за визначенням ст. 32 Закону України "Про виконавче провадження" є звернення стягнення на кошти та інше майно боржника, звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника, вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; інші заходи, передбачені рішенням.

Однак, як свідчить зміст оскаржуваних судових рішень, зазначені обставини не були предметом дослідження господарськими судами першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 ГПК України, судове рішення приймається за результатами обговорення усіх обставин справи, а ч. 1 ст. 43 названого Кодексу передбачено всебічний, повний і об'єктивний розгляд в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності. Недодержання судом першої або апеляційної інстанції цих норм процесуального права, якщо воно унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного розгляду справи, також є підставою для скасування судового рішення з передачею справи на новий розгляд до відповідного суду (п. 3) ч. 1 ст. 1119 ГПК України), оскільки касаційна інстанція не має права сама встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові місцевого чи апеляційного господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази. При цьому питання про те, до якого саме господарського суду - місцевого або апеляційного - передати справу на повторний розгляд необхідно вирішувати з урахуванням того, ким із них допущено зазначене порушення, а також і визначені ст. 106 ГПК України межі перегляду справи в апеляційній інстанції (у тому числі в частині обмеження можливості прийняття нею додаткових доказів) та інші процесуальні обмеження щодо застосування судом апеляційної інстанції певних норм ГПК України, про які зазначено, зокрема, в абз. 4 п. 8 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України" № 7 від 17.05.2011 року (Постанова Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу XII-1 Господарського процесуального кодексу України" № 11 від 24.10.2011 року).

Згідно зі ст. 1119 ГПК України, касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право, зокрема, скасувати рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції і передати справу на новий розгляд, якщо суд припустився порушень норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи. Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

За таких підстав, прийняті господарськими судами першої та апеляційної інстанцій ухвала від 23.03.2015 року та постанова від 03.06.2015 року підлягають скасуванню, а справа - направленню на новий розгляд до місцевого господарського суду.

Поряд з цим, зважаючи на посилання апеляційного господарського суду на ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" (за наведеною господарським судом апеляційної інстанції редакцією, відповідно до cт. 25 Закону України "Про виконавче провадження", у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений ч. 2 ст. 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. При цьому, виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом), колегія суддів касаційної інстанції відзначає, що ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" не містить таких положень. Зазначені приписи містяться у ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" у редакції (Закону України № 191-VIII від 12.02.2015 року), яка набрала чинності з 05.04.2015 року, тобто, після звернення УПФ України у м. Мукачевому та Мукачівському районі зі Скаргою, яка є предметом розгляду.

При новому розгляді справи, місцевому господарському суду необхідно врахувати наведене, всебічно і повно з'ясувати та перевірити всі фактичні обставини справи, надати об'єктивну оцінку доказам, які мають юридичне значення для її розгляду, правильно застосувати норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119 - 11112 ГПК України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в місті Мукачевому та Мукачівському районі Закарпатської області (вх. № 10094/2015 від 28.08.2015 року) задовольнити частково.

2. Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 3 червня 2015 року та ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 23 березня 2015 року у справі № 907/1287/13 скасувати.

3. Справу № 907/1287/13 передати на новий розгляд до Господарського суду Закарпатської області.

Головуючий суддяВ.Ю. Поліщук
судді:О.В. Білошкап
В.Я. Погребняк