ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2015 року Справа № 910/4837/15-г
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Мележик Н.І. - головуючого (доповідача),

Владимиренко С.В.,

Кочерової Н.О.,

розглянувши у відкритому

судовому засіданні касаційну

скаргу Публічного акціонерного товариства

"Комерційний банк

"Фінансова ініціатива"

на рішення господарського суду міста Києва

від 20.04.2015 року

та постанову Київського апеляційного господарського

суду від 11.06.2015 року

у справі № 910/4837/15-г

господарського суду міста Києва

за позовом Державного підприємства "Науково-виробниче об'єднання "Павлоградський хімічний завод"

до Публічного акціонерного товариства

"Комерційний банк

"Фінансова ініціатива"

про стягнення заборгованості

за участю представників:

позивача - Сенченко Ю.М., Гулак Н.В.

відповідача - не з"явились

В С Т А Н О В И В:

У березні 2015 року Державне підприємство "Науково-виробниче об'єднання "Павловський хімічний завод" звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Фінансова ініціатива" про стягнення депозитного вкладу в сумі 35000000 грн. та відсотків за ним у розмірі 486 164,38 грн.

Рішенням господарського суду міста Києва від 20.04.2015 р. (суддя Літвінова М.Є.) позов задоволено повністю; стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Фінансова ініціатива" на користь Державного підприємства "Науково-виробниче об'єднання "Павлоградський хімічний завод" депозитний вклад у розмірі 35 000 000 грн., відсотки за вкладом в сумі 486 164,38 грн. та судовий збір у розмірі 73 080 грн.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 11.06.2015 року (судді: Мартюк А.І., Новіков М.М., Зубець Л.П.) рішення місцевого господарського суду скасовано в частині стягнення 200 000 грн. депозитного вкладу та 486 164,39 грн. відсотків; провадження в цій частині припинено; позов задоволено частково; стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Фінансова ініціатива" на користь Державного підприємства "Науково-виробниче об'єднання "Павлоградський хімічний завод" депозитний вклад у розмірі 34 800 000 грн. та 73 080 грн. судового збору за подачу позовної заяви.

Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Фінансова ініціатива" у касаційній скарзі, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення місцевого та постанову апеляційного господарських судів та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Колегія суддів, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи та юридичну оцінку її обставин, дослідивши правильність застосування господарськими судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи спір по суті заявлених вимог, місцевий та апеляційний господарські суди встановили, що 26.12.2014 року між ПАТ "КБ "Фінансова ініціатива" (банком) та ДП "НВО "Павловський хімічний завод" (вкладником) укладено договір банківського вкладу № 020-83-В-25-007/980-5116214, згідно якого останній передає банку на зберігання грошові кошти в іноземній валюті та гривні на вкладний (депозитний) рахунок згідно заяви про розміщення вкладу. У разі прийняття вкладником рішення про розміщення вкладу, вкладник узгоджує прийняте рішення з банком шляхом направлення на його адресу заяви на розміщення вкладу на депозитному рахунку, складеної за формулою, наведеною в додатку № 1 до цього договору. Датою надходження суми вкладу до банку є дата зарахування грошових коштів на рахунок від вкладника, що підтверджується випискою по рахунках, визначених цим договором. По закінченню строку вкладу або в день повернення вкладу з інших підстав, передбачених цим договором та законодавством України, банк повертає вклад на поточний рахунок вкладника, вказаний в розділі 11 цього договору. На підставі заяви про розміщення вкладу сума вкладу може перераховуватись на інший рахунок вкладника, ніж вказаний в розділі 11 цього договору. Якщо дата повернення вкладу (строк вкладу), яка зазначена в заяві про розміщення вкладу, припадає на не робочий (вихідний, святковий) день, датою повернення вкладу є наступний за ним робочий день.

Проценти на суму вкладу нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу на рахунок, до дня, який передує дню повернення вкладу вкладнику або дню списання суми вкладу з підстав, передбачених цим договором або законодавством України (п. 3.1).

Відповідно до пп. 3.1.1., 3.2., 3.3. договору, якщо валюта вкладу - гривня, то для розрахунку процентів у гривнях використовується фактична кількість днів у році та фактична кількість днів у місяці. Банк нараховує проценти за фактичну кількість календарних днів місяця на суму вкладу в порядку, передбаченому внутрішніми положеннями банку, щомісячно, не пізніше останнього робочого дня поточного місяця, та в день повернення вкладу по закінченню строку вкладу, або в день повернення вкладу в повному розмірі з інших підстав, передбачених цим договором та законодавством України. Проценти на вклад виплачуються вкладнику щомісячно в перший робочий день місяця, наступного за місяцем нарахування відсотків, та в день повернення вкладу по закінченню строку вкладу, або в день повернення вкладу в повному розмірі з інших підстав, передбачених цим договором і законодавством України, шляхом перерахування банком суми нарахованих процентів на поточний рахунок вкладника, вказаний в розділі 11 цього договору.

Відповідно до п. 2.3 договору по закінченню строку вкладу банк повертає грошові кошти на поточний рахунок вкладника, зазначений в розділі 11 договору.

Строк дії договору до 24.12.2015 року.

26.12.2014 року сторонами підписано заяву про розміщення вкладу (додаток № 1 до договору № 020-83-В-25-007/980-5116214 від 26.12.2014 року) в сумі 35 000 000 грн., строком до 20.02.2015 року під 13 % річних на депозитному рахунку № 5900 та цього ж дня позивачем перераховано відповідачу вказаний розмір грошових коштів, що підтверджується платіжним дорученням № 70 та випискою по особовому рахунку.

20.02.2015 року настав строк повернення коштів за заявою про розміщення вкладу (додаток № 1 до договору № 020-83-В-25-007/980-5116214 від 26.12.2014 року).

Проте, внаслідок незадоволення банком вимог позивача, викладених у листах № 30/168-84 від 23.02.2015 року та № 30/168-85 від 25.02.2015 року, та неповернення відповідачем депозитного вкладу в сумі 35 000 000 грн. і відсотків у розмірі 486 164,38 грн., позивач звернувся до суду з даним позовом. При цьому, в довідці банку від 12.01.2015 року № 83-13-08-04 зазначено про залишок коштів на рахунку № 5900 у розмірі 35 000 000 грн.

Задовольняючи позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 35 000 000 грн. депозитного вкладу та 486 164,38 грн. відсотків за ним, місцевий господарський суд встановив факт порушення відповідачем умов договору та приписів цивільного законодавства щодо повернення позивачу депозитного вкладу у визначені в заяві про розміщення вкладу строки, тобто до 20.02.2015 року.

Переглядаючи спір, апеляційна інстанція обгрунтовано вказала на помилковість висновків місцевого господарського суду в частині обов'язку відповідача сплатити заявлений позивачем розмір заборгованості в сумі 686164,33 грн., оскільки за період з 04.03.2015 р. по 26.03.2015 р. банком сплачено вкладнику наступні суми грошових коштів, а саме:

- нараховані відсотки по депозиту згідно вказаного договору банківського вкладу в сумі 486 164,39 грн. за період з 12.01.2015 р. по 20.02.2015 р. (платіжне доручення № 15414 від 26.02.2015 р. (проведено банком 04.03.2015 р.);

- 200 000 грн. депозитного вкладу згідно цього ж договору (платіжне доручення № 9972 від 26.03.2015 р. (проведено банком 26.03.2015 р.).

Врахувавши часткове погашення відповідачем боргу до прийняття місцевим господарським судом рішення по суті, апеляційний господарський суд вірно скасував судовий акт першої інстанції про задоволення позовних вимог в цій частині та правильно, застосувавши приписи п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, припинив провадження у справі в частині стягнення з банку заборгованості у розмірі 200 000 грн. та 486 164,39 грн. відсотків за депозитом,.

Водночас, судом апеляційної інстанції правильно не прийнято до уваги посилання банку на перерахування ним 05.05.2015 р. позивачу, тобто після прийняття рішення у даній справі судом першої інстанції, 300 000 грн. депозитних коштів за договором банківського вкладу від 26.12.2014 р. № 020-83-В-25-007/980-5116214, оскільки даний факт не впливає на рішення суду, так як зазначена сума заборгованості перерахована вже після прийняття оскаржуваного рішення.

Відповідно до статті 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно частин 1, 3 статті 1058 Цивільного кодексу України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

В силу частин 1, 2 статті 1066 цього ж Кодексу за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами.

Відповідно до статей 530, 629 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Договір є обов"язковим для виконання сторонами.

Як зазначалось вище, у підписаній обома сторонами заяві про розміщення вкладу від 26.12.2014 року, що є додатком № 1 до договору № 020-83-В-25-007/980-5116214, банк зобов"язався повернути вкладнику розміщений ним вклад у строк до 20.02.2015 року, що не повністю виконано відповідачем.

В силу приписів статей 525, 526 цього ж Кодексу одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні вимоги містяться в статті 193 ГК України.

Таким чином, зважаючи на відсутність доказів повернення ПАТ "Комерційний банк "Фінансова ініціатива" вкладнику - Державному підприємству "Науково-виробниче об'єднання "Павлоградський хімічний завод" депозитних коштів останнього в сумі 34 800 000 грн., колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про підставність позовних вимог в цій частині та обов"язок відповідача сплатити позивачу вказаний розмір грошових коштів.

Доводи касаційної скарги про безпідставність позовних вимог у зв"язку з закінченням терміну дії договору 24.12.2015 року не спростовують правильних висновків апеляційного господарського суду про порушення відповідачем строку повернення депозитних коштів - 20.02.2015 року, що передбачено в заяві про розміщення вкладу від 26.12.2014 року, яка є додатком № 1 до договору № 020-83-В-25-007/980-5116214.

На підставі викладеного, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що, відповідно до вимог статті 43 ГПК України, постанова апеляційного господарського суду ґрунтується на всебічному, повному й об'єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для правильного вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги не спростовують висновків Київського апеляційного господарського суду, в зв'язку з чим підстав для скасування постанови не вбачається.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Фінансова ініціатива" залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 11.06.2015 року у справі № 910/4837/15-г залишити без змін.

Головуючий суддяН.І. Мележик
СуддіС.В. Владимиренко
Н.О. Кочерова