ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2015 року Справа № 920/275/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого Гольцової Л.А. (доповідач)
суддівКозир Т.П., Кролевець О.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об'єднання "Червоний металіст"
на ухвалуХарківського апеляційного господарського суду від 30.04.2015
у справі№ 920/275/14
Господарського судуСумської області
за позовомДержавного підприємства "Селидіввугілля"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об'єднання "Червоний металіст"
простягнення коштів
за участю представників:

позивача: повідомлений, але не з'явився;

відповідача: повідомлений, але не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 30.04.2015 у справі №920/275/14 (колегія суддів у складі: головуючий суддя - Сіверін В.І., судді - Терещенко О.І., Бондаренко В.П.) повернуто ТОВ "НВО "Червоний металіст" апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду Сумської області від 23.10.2014 без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 97 ГПК України.

Не погоджуючись з ухвалою апеляційного господарського суду, ТОВ "НВО "Червоний металіст" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить її скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Обґрунтовуючи підстави звернення з касаційною скаргою, скаржник послався на порушення апеляційним господарським судом норм процесуального права.

Відзив на касаційну скаргу не надходив, що не є перешкодою для суду касаційної інстанції переглянути в касаційному порядку оскаржуване судове рішення.

Усіх учасників судового процесу відповідно до статті 1114 ГПК України належним чином повідомлено про час і місце розгляду касаційної скарги.

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне.

У відповідності до ч. 1 ст. 93 ГПК України, апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено (п. 4 ч.1 ст. 97 ГПК України).

Підставою для повернення апеляційної скарги відповідача є пропуск останнім п'ятиденного строку звернення до суду з апеляційною скаргою на ухвалу суду першої інстанції від 23.10.2014.

Суд зазначив, що оскільки неможливо встановити дату направлення відповідачем апеляційної скарги на адресу суду засобами поштового зв'язку через нечіткість відбитку штемпеля поштового відділення, тому з метою з'ясування дати направлення апеляційної скарги здійснено пошук поштового відправлення за штрихкодовим ідентифікатором на офіційному сайті УДППЗ "Укрпошта" (http://services.ukrposhta.ua/bardcodesingle).

Згідно даних сайту УДППЗ "Укрпошта", поштове відправлення з штихкодовим ідентифікатором 187 було відправлено на адресу Господарського суду Сумської області 30.10.2014.

Оскільки відповідачем тільки 30.10.2014 подано апеляційну скаргу на ухвалу місцевого господарського суду від 23.10.2014, наслідком чого є пропуск п'ятиденного строку подання апеляційної скарги відповідно до ст. 93 ГПК України і клопотання про відновлення цього строку скаржником не заявлено, то така скарга підлягає поверненню на підставі п. 4 ч.1 ст. 97ГПК України.

При цьому, судом долучено до матеріалів справи роздруківку відправлення кореспонденції, штриховий ідентифікатор якого 187 з датою здійснення операції 30.10.2014.

Однак, звертаючись до суду з касаційною скаргою на ухвалу суду апеляційної інстанції від 30.04.2015, відповідачем до матеріалів скарги як доказ, на переконання скаржника, своєчасного відправлення до апеляційного господарського суду вищезазначеної скарги, додано оригінал конверта зі штриховим ідентифікатором 187 про направлення кореспонденції на адресу суду 28.10.2014, про що свідчить відбиток штемпеля поштового відділення на конверті.

Також, скаржником додано оригінал рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення зі штриховим ідентифікатором 187, з якого вбачається про направлення 28.10.2014 та отримання 31.10.2014 кореспонденції на адресу господарського суду.

У відповідності до ч. 1 ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З приводу наведеного вище колегія суддів касаційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що відбиток штемпеля поштового відділення на конверті свідчить про прийняття 28.10.2014 поштовим відділенням кореспонденції від відправника, тоді як фактичне пересилання кореспонденції може бути здійснено поштовим відділенням як в той же день, так і в інший, зокрема, 30.10.2014.

Доказом здійснення поштовим відділенням дій по пересиланню 30.10.2014 кореспонденції відправника, яка прийнята відділенням 28.10.2014 (штемпель на конверті), є долучена судом до матеріалів справи роздруківка відправлення кореспонденції, штриховий ідентифікатор якого 187.

В той же час, при винесенні оскарженої ухвали, судом апеляційної інстанції не долучено до матеріалів справи ксерокопію конверта з нечітким відбитком штемпеля поштового відділення, як посилається суд на підтвердження того, що такі обставини мають місце бути.

Оскільки матеріалами справи не доведено існування конверта, в якому було надіслано наведену вище апеляційну скаргу з нечітким відбитком штемпеля поштового відділення, тоді як до матеріалів касаційної скарги доданий конверт з відбитком штемпеля про передачу відповідачем поштовому відділенню кореспонденції для здійснення її надіслання на адресу суду 28.10.2014 (штриховий ідентифікатор 187), а долучена судом до справи роздруківка відправлення кореспонденції (штриховий ідентифікатор 187) свідчить лише про здійснення самим поштовим відділенням дій з пересилання кореспонденції, то колегія суддів не може взяти до уваги наведену вище роздруківку як доказ того, що відповідачем здано до поштового відділення кореспонденцію саме 30.10.2014, а не 28.10.2014.

Враховуючи зазначене вище, колегія суддів Вищого господарського суду вважає, що суд апеляційної інстанції помилково виходив з наявності правових підстав для повернення апеляційної скарги з посиланням на п.4 ч. 1 ст. 97 ГПК України.

Керуючись статтями 1117, 1119-11111, 11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,-

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об'єднання "Червоний металіст" задовольнити частково.

Ухвалу Харківського апеляційного господарського суду від 30.04.2015 у справі №920/275/14 скасувати.

Справу № 920/275/14 передати до Харківського апеляційного господарського суду для вирішення питання про прийняття апеляційної скарги відповідача на ухвалу Господарського суду Сумської області від 23.10.2014 у даній справі до провадження.

Головуючий суддя Л.А. ГОЛЬЦОВА

Судді Т.П. КОЗИР

О.А. КРОЛЕВЕЦЬ