РІШЕННЯ

"23" липня 2015 р.Справа № 921/485/15-г/6

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Шумського І.П. розглянув справу

за позовом - Приватного акціонерного товариства "Галіція Дистилері" (вул. Бариська, 8В Бучач, Бучацький район, Тернопільська область 48400)

до відповідача №1 - Регіонального відділення Фонду державного майна України по Тернопільській області (вул. Танцорова, 11 м. Тернопіль 46008)

відповідача № 2 - Міністерство аграрної політики та продовольства України (вул. Хрещатик, 24 м. Київ, 01001).

про внесення змін до договору оренди цілісного майнового комплексу.

За участю представників сторін:

позивача - не з'явився

відповідача №1 - Гануля І.М., Сивак С.В.

відповідача №2 - не з'явився

Суть справи:

В травні 2015 року ПАТ "Галіція Дистилері" звернулося в господарський суд Тернопільської області з позовом до відповідача - РВ ФДМУ по Тернопільській області про внесення змін до договору оренди цілісного майнового комплексу.

Ухвалами суду від 25.06.2015р. та від 06.07.2015р. до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, а пізніше відповідача №2 залучено Міністерство аграрної політики та продовольства України.

В засіданні учасникам процесу роз'яснено належні їм права та обов'язки, передбачені ст.ст. 20,22,27,81-1 ГПК України.

За відсутності відповідного клопотання фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Свої вимоги, підтримані в судовому засіданні його представником, позивач мотивував тим, що у нього є законні підстави для внесення змін в п.10.1 договору оренди цілісного майнового комплексу (цмк) від 12.12.2001р. щодо продовження строку його дії з 13.04.2015р. до 12.04.2040р..

Крім того, в заяві б/н від 05.05.2015р. позивач просив забезпечити поданий позов шляхом заборони відповідачу №1 здійснювати до прийняття судового рішення будь-які заходи з повернення орендованого майна ЦМК структурного підрозділу (горілчаного цеху) Бучацького мальтозного заводу.

У відзивах на позов та згідно з поясненнями його представників, відповідач №1 проти задоволення та забезпечення позову заперечив за його безпідставністю.

Розгляд справи, призначений вперше на 11.06.2015р. відкладався, востаннє на 23.07.2015 року.

В засідання 23.07.2015р. представник відповідача №2 (участь якого не визнавалась обов'язковою) не з'явився, хоча про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином.

Представник позивача в засідання 23.07.2015р. також не прибув, хоча про його проведення повідомлявся під час розгляду справи 06.07.2015р., що стверджується протоколом за цей день.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача і відповідача №1, в тому числі, дані ними в попередніх засіданнях, суд встановив наступне:

- 12.12.2001р. між регіональним відділенням Фонду державного майна України по Тернопільській області (орендодавець по договору) та закритим акціонерним товариством "Галспирт" (орендар по договору) було укладено договір оренди №9-ЦМК цілісного майнового комплексу структурного підрозділу (горілчаного цеху) Бучацького мальтозного заводу, відповідно до якого орендар прийняв в строкове платне користування цілісний майновий комплекс структурного підрозділу (горілчаний цех) Бучацького мальтозного заводу, вартістю 756 675 грн. з метою виробництва та реалізації лікеро-горілчаних виробів, іншої продукції харчової промисловості (а.с.6-10).

Відповідно до п.10.1. договору, його укладено терміном на 5 років - з 12.12.2001р. до 12.12.2006р.

Договір та додатки до нього, які є невід'ємними його частинами (розрахунок орендної плати, висновок експерта про вартість майна, що передається в оренду та акт приймання-передачі орендованого майна) підписані повноважними представниками сторін та скріплені печатками.

Відповідно до п.10.6. договору, у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору, він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором, з урахуванням змін у законодавстві на дату продовження договору.

В подальшому, між сторонами були укладені додаткові угоди до договору оренди цілісного майнового комплексу, зокрема:

- 12.01.2007р. угода № 5, якою викладено в новій редакції розділ 10 "Строк чинності, умови зміни та припинення договору", а саме, визначено, що термін дії договору оренди продовжено з 13.12.2006р. до 12.02.2007 року до прийняття Міністерством аграрної політики України (органом, уповноваженим управляти даним майном) відповідного рішення щодо погодження умов поновлення чи припинення терміну дії договору. У разі відмови Міністерства від продовження терміну дії цього договору чи взагалі ненадходження до 12.02.2007р. висновків від органу, уповноваженого управляти зазначеним майном, щодо пропозиції продовження дії договору, він вважатиметься таким, що припинив свою дію, а об'єкт оренди підлягатиме поверненню в управління Міністерства аграрної політики України в порядку, передбаченому чинним законодавством;

- 21.01.2007р. - угода № 6, якою внесено зміни до договору оренди від 12.12.2001 р. щодо визначення розміру орендної плати, порядку використання амортизаційних відрахувань, строку дії договору оренди - з 21 січня 2007 року до 12 грудня 2009 року включно; передбачено порядок поновлення терміну дії договору на новий строк, а саме: у разі надходження відповідної заяви орендаря орендодавець протягом 5 днів звертається за погодженням поновлення терміну дії договору до органу, уповноваженого управляти державним майном;

- 12.01.2010р. - угода № 7, якою викладено в новій редакції п.10.1 договору оренди: "Термін дії договору оренди продовжено з 13.12.2009 р. до 12.02.2010 р. до прийняття Міністерством аграрної політики України (органом, уповноваженим управляти даним майном) відповідного рішення щодо погодження умов поновлення чи припинення терміну дії договору";

- 11.03.2010р. - угода №8, якою викладено в новій редакції п.10.1. договору оренди: "Термін дії договору оренди продовжено з 13.02.2010р. до 12.04.2010р. до вирішення питання стосовно визначення терміну продовження дії договору".

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 28.10.2010р. у справі № 17/22-504, враховуючи надходження погоджувального листа Міністерства аграрної політики України від 15.06.2010р. № 37-11-4-15/9384, скасовано рішення господарського суду Тернопільської області від 21.05.2010р. та визнано продовженим договір оренди №9-ЦМК цілісного майнового комплексу структурного підрозділу (горілчаного цеху) Бучацького мальтозного заводу від 12.12.2001р., терміном на п'ять років на тих самих умовах.

На виконання постанови Львівського апеляційного господарського суду від 28.10.2010р. у справі № 17/22-504, між РВ ФДМУ по Тернопільській області та ПАТ "Галіція Дистилері" (позивач у справі, що розглядається) укладено додаткову угоду №9 від 22.07.2011р.,якою внесено зміни до п.10.1 р.10, а саме продовжено термін дії договору з 13.04.2010р. по 12.04.2015р..

На виконання рішення господарського суду Тернопільської області від 25.01.2014р. у справі 14/59/5022-941/2012, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 07.10.2014р., між позивачем та відповідачем №1 укладено додаткову угоду №10 від 24.02.2015р., котрою внесено зміни в п.3.1 та п.5.14 договору. Визначено орендну плату за базовий місяць (вересень 2011р.) - 43 366,94 грн., плата за перший місяць оренди (грудень 2011р.) визначається шляхом коригування плати за базовий місяць на індекси інфляції за жовтень - грудень 2011 року. Крім того, позивач зобов'язувався в місячний термін, з дня підписання додаткової угоди сплатити 59 712,88 грн. орендної плати за 11-ть днів вересня 2011р. та жовтень - листопад 2011р.

Позивачем та відповідачем №1 також надано переписку з приводу подальшого виконання та дії договору оренди.

Зокрема, відмову Міністерства аграрної політики та продовольства України (відповідача №2) від 29.05.2014р. №37-27-4-15/7685 у наданні позивачу згоди на використання амортизаційних відрахувань від орендованого майна на облаштування санітарно - побутових приміщень;

- лист РВ ФДМУ по Тернопільській області від 31.01.2015р. №18-14-00345 з проханням повідомити позивача та відповідача №2 про намір першого продовжити договірні відносини після 12.04.2015р., а другого про намір використовувати орендоване майно для власним потреб;

(Відповіді від Міністерства з цього приводу РВ ФДМУ по Тернопільській області не отримало).

- звернення позивача від 20.02.2015р. №114, де він клопотав перед орендодавцем про продовження дії договору оренди на 25-ть років з 13.04.2015р. по 12.04.2040р.;

- листи позивачу від 23.02.2015р. №18-09-00650, від 25.02.2015р. №№18-14-00698,18-14-00699, від 10.03.2015р. №18-1400872, від 27.03.2015р. №18-10-01091, де орендодавець вказував, що для вирішення питання про продовження договору оренди необхідні підтверджуючі документи про виконання орендарем умов правочину, проведення дій з інвентаризації та оцінки орендованого державного майна;

- листи орендодавця позивачу від 10.03.2015р. №18-09-00866, від 20.03.2015р. № 18-14-01008, від 27.03.215р. № 18-14-01114, від 02.04.2015р. №18-14-01207 про необхідність погашення заборгованості по орендній платі відповідно до умов додаткової угоди №10 від 24.02.2015р., укладеної на виконання рішення господарського суду Тернопільської області від 25.01.2014р. у справі 14/59/5022-941/2012, а також на вжиття заходів по використанню амортизаційних відрахувань, нарахованих на орендоване майно. Та відповіді орендаря від 31.03.2015р. №220, від 01.04.2015р. №222 про відсутність за його даними боргу по орендній платі та залишок невикористаних амортнарахувань.

Різне тлумачення сторонами додаткової угоди №10 від 24.02.2015р. та рішення господарського суду Тернопільської області від 25.01.2014р. у справі 14/59/5022-941/2012 не припинилось і після роз'яснення, наданого судом в ухвалі від 23.01.2015р. по названій справі.

В судовому порядку спір щодо цього по суті не розглянуто (господарська справа № 921/724/15-г/6).

- протокол засідання робочої групи №2 від 02.04.20115р. (в якій приймав участь і представник Міністерства) щодо питання про можливе продовження або припинення терміну дії договору оренди, згідно якого було прийнято рішення про його не продовження.

Про відмову в продовжені договору оренди та його припинення було письмово повідомлено відповідача №2 (лист орендодавця № 07-14-01455 від 17.04.2015р.) та позивача (лист орендодавця № 18-14-01395 від 14.04.2015р.). А також зазначено про необхідність проведення комплексу заходів і процедур щодо повернення державного майна відповідачу №2.

У відповіді від 23.04.2015р. позивач не погодився з таким рішенням та інформував про намір звернутись в суд за продовженням договору оренди.

08.05.2015р., через канцелярію суду, ПАТ "Галіція Дистилері" подано позов про внесення змін до договору оренди.

Згідно з ст.124 Конституції України, Закону України "Про судоустрій і статус суддів", ст.12 ГПК України, постановами пленуму Вищого господарського суду України №10 від 24.10.2011р., №12 від 29.05.2013р., судової практики, що склалась, даний спір підвідомчий господарським судам.

Оцінивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку про необхідність відмови у задоволенні позову.

Так, відповідно до змісту пункту 4 частини 3 статті 129 Конституції України, ст.ст.4-3, 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести належними і допустимими доказами ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

У відповідності до змісту ст.22 ГПК України, право визначати підстави і предмет позову належить виключно позивачу.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу (п.3.12 пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18).

Однак, заявлена позивачем вимога не підлягає задоволенню з наведених ним же підстав.

Як зазначалось вище, свою позовну вимогу про внесення змін до договору оренди державного майна ПАТ "Галіція Дистилері" мотивує належним виконанням своїх зобов'язань за договором, а відтак переважним правом, за інших рівних умов, на укладення договору оренди на новий термін (ч.3 ст.17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" від 10 квітня 1992 року N 2269-XII, далі - Закон N 2269-XII).

Відповідно до змісту ст.ст.651,653,654 ЦК України, ст.188 ГК України внесення змін до договору можливе, в т.ч. за рішенням суду.

Проте, сторона по договору має право звернутись з відповідним позовом до суду в будь-який час до припинення дії договору.

Така правова позиція знайшла своє відображення, серед іншого, у постанові пленуму Вищого господарського суду України №12 від 29.05.2013р. "Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна".

Згідно з ст. 291 ГК України та ст.26 Закону N 2269-XII, який є спеціальним щодо спірних правовідносин (п.п.1, 4.1 згаданої постанови пленуму Вищого господарського суду України №12 від 29.05.2013р.), договір оренди припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.

У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором (ч.2 ст.17 Закону N 2269-XII).

Відтак, якщо на дату закінчення строку договору оренди і протягом місяця після закінчення цього строку мали місце заперечення орендодавця щодо поновлення договору на новий строк, то такий договір припиняється (п.4.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України №12 від 29.05.2013р.).

Як зазначалось вище, строк дії договору оренди №9-ЦМК від 12.12.2001р. (з урахуванням додаткової угоди №9 від 22.07.2011р.) було встановлено до 12.04.2015р..

Листом РВ ФДМУ по Тернопільській області № 18-14-01395 від 14.04.2015р. (тобто в межах місяця після закінчення терміну дії правочину) позивача повідомлено про відмову орендодавця від продовження з ним договору оренди №9-ЦМК від 12.12.2001р.

За таких обставин, поданий у травні 2015 року позов ПАТ "Галіція Дистилері" про внесення змін до умов договору, що вже припинив свою дію 12.04.2015 року, не підлягає задоволенню.

Крім того, за загальним правилом, зміни до договору вносяться виключно за згодою сторін правочину.

В обов'язковому порядку (за відсутності згоди однієї із сторін), зміни вносяться за рішенням суду, у випадках визначених законом або договором, зокрема ст.651ЦК України.

В свою чергу, позивачем не наведено приписів закону або умов договору, які передбачають обов'язок орендодавця внести відповідні зміни в договір оренди, навіть за відсутності згоди на них відповідача №1, тобто в примусовому порядку, за рішенням суду. Та не подано достатніх доказів існування підстав для внесення змін в припинений договір.

При цьому, необгрунтованими є посилання позивача на положення ч.3 ст.17 Закону N 2269-XII, як на підставу винекнення в орендодавця обов'язку внести зміни до договору, що вже припинив свою дію. А саме посилання ПАТ "Галіція Дистилері" на добросовісне, на його думку, виконання ним зобов'язань орендаря (сплату орендної плати, використання амортизаційних нарахувань). Оскільки дана частина ст.17 Закону N 2269-XII, описує правову ситуацію, не пов'язану з обов'язковим внесенням змін до правочину після припинення дії останнього.

Так, за ч.3 ст.17 Закону N 2269-XII, після закінчення терміну договору оренди орендар, який належним чином виконував свої обов'язки за договором, має переважне право, за інших рівних умов, на укладення договору оренди на новий термін, крім випадків, якщо орендоване майно необхідне для потреб його власника.

Тобто названа норма передбачає право орендаря на укладення договору оренди на новий термін, за умови закінчення строку попереднього правочину. А не право на внесення змін до угоди, що раніше вже припинила свою дію.

Крім того, обставини належності виконання позивачем своїх обов'язків за договором оренди №9-ЦМК від 12.12.2001р. в частині своєчасної сплати орендної плати на суму 1 004 278,46 грн. та не використання амортизаційних відрахувань в розмірі 322 623 грн. є предметом іншої судової справи №921/724/15-г/6, розгляд котрої станом на 23.07.2015 року не завершено.

Враховуючи усе вищезазначене, в задоволенні позову з наведених позивачем підстав слід відмовити.

З огляду на відмову в задоволенні позову про внесення змін до договору, керуючись ст. ст. 66, 67 ГПК України, клопотання ПАТ "Галіція Дистилері" № б/н від 05.05.2015 р. про його забезпечення також відхиляється.

Згідно з ст.ст. 44, 49 ГПК України, судові витрати по справі з відповідачів не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 2, 4-3, 12, 22, 33, 34, 43, 44, 49, 66, 67, 82-85 ГПК України,-

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову відмовити.

2. В задоволенні клопотання ПАТ "Галіція Дистилері" № б/н від 05.05.2015 р. про забезпечення позову відмовити.

Сторони вправі подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили протягом десяти днів з дня його прийняття (підписання), через місцевий господарський суд.

Рішення підписано: 29.07.2015 року.

Суддя І.П. Шумський