ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

"08" вересня 2015 р. Справа № 911/1704/15

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Фінансовий капітал», м. Дніпропетровськ,

до відповідача фізичної особи-підприємця Татарцевої Оксани Валентинівни,

м. Алушта, Автономна Республіка Крим,

про стягнення 12 113,54 грн.

Суддя О.В. Конюх

представники сторін:

від позивача: не з'явився; від відповідача: не з'явився;

СУТЬ СПОРУ :

позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Фінансовий капітал», м. Дніпропетровськ, звернулось до господарського суду Київської області з позовом від 15.04.2015р. до відповідача - фізичної особи-підприємця Татарцевої Оксани Валентинівни, м. Алушта, Автономна Республіка Крим, в якому просить суд стягнути з відповідача 12 113,54 грн. заборгованості, з яких: 6 190,80 грн. основної заборгованості за договором оренди приміщення від 10.12.2012р. та пеня в сумі 5 922,74 грн., а також покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в порушення умов договору оренди приміщення від 10.12.2012р. відповідач належним чином не сплатив позивачу орендну плату за період липень - жовтень 2014р., в результаті чого за відповідачем утворився борг в розмірі 6 190,80 грн. Позивач також твердить, що за прострочення грошових зобов'язань з відповідача належить до стягнення передбачена договором оренди приміщення від 10.12.2012р. пеня в сумі 5 922,74 грн.

Частиною першою ст. 1 Господарського процесуального кодексу України визначено, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Статтею 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено поняття «тимчасова окупована територія України» (далі - тимчасово окупована територія) і встановлено особливий правовий режим цієї території (стаття 4), особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій в умовах цього режиму, додержання та захисту прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб.

Так, статтею 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» змінено територіальну підсудність судових справ у зв'язку з неможливістю здійснення правосуддя судами Автономної Республіки Крим та міста Севастополя на тимчасово окупованих територіях. Зазначеною статтею Закону передбачено, зокрема, забезпечення розгляду справ господарського суду Автономної Республіки Крим господарським судом Київської області, господарського суду міста Севастополя - господарським судом міста Києва, Севастопольського апеляційного господарського суду - Київським апеляційним господарським судом.

Ухвалою господарського суду Київської області від 24.07.2015р. позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Фінансовий капітал», що діє від власного імені за рахунок та в інтересах Пайового венчурного інвестиційного фонду «Новий Фонд» недиверсифікованого виду закритого типу, прийнято до розгляду, порушено провадження у справі №911/1704/15 та призначено справу до розгляду в засіданні суду на 08.09.2015р.

07.09.2015р. від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, в якій позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за період з 05.02.2015р. по 18.05.2015р. в сумі 7 122,34 грн., в тому числі: 6 190,80 грн. заборгованості з орендної плати та неустойку в розмірі 931,54 грн.

Розглянувши подану позивачем заяву про збільшення розміру позовних вимог, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Передбачені частиною четвертою статті 22 ГПК України права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві.

Виходячи із змісту поданої заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Фінансовий капітал» про зменшення розміру позовних вимог, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, суд встановив, що позивач не змінює предмету або підстав позову, а лише зменшує суму позову, відповідно суд в порядку ст. 22 ГПК України приймає зазначену заяву до розгляду.

Справа розглядатиметься в редакції позовних вимог відповідно до вищевказаної заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Фінансовий капітал» про стягнення з відповідача - фізичної особи-підприємця Татарцевої Оксани Валентинівни заборгованості в сумі 7 122,34 грн., в тому числі: 6 190,80 грн. заборгованості з орендної плати за договором оренди приміщення від 10.12.2012р. та пені в розмірі 931,54 грн.

Відповідач та позивач в судове засідання 08.09.2015р. своїх представників не направили та про причини нез'явлення суд належним чином не повідомили, хоча про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином. Відповідач витребувані ухвалою господарського суду Київської області від 24.07.2015р. документи та докази суду не представив та відзив на позов не подав.

Відповідно до роз'яснень та рекомендацій Вищого господарського суду України, викладені в підпункті 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 «Про деякі питання практики застосування господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до права суду, передбаченого ст. 75 ГПК України, справа розглянута за наявними матеріалами.

Розглянувши позов товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Фінансовий капітал», м. Дніпропетровськ (далі по тексту - ТОВ «КУА «Фінансовий капітал»), до відповідача - фізичної особи-підприємця Татарцевої Оксани Валентинівни, м. Алушта, Автономна Республіка Крим (далі по тексту - ФОП Татарцева О.В.), всебічно та повно вивчивши зібрані у справі докази, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

відповідно до частини 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема, з правочинів.

Майново-господарські зобов'язання між суб'єктами господарювання виникають на підставі договорів (стаття 179 ГК України) й сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору (стаття 627 ЦК України).

Підставою виникнення взаємних прав та обов'язків сторін у справі є укладений 10.12.2012р. між ТОВ «КУА «Фінансовий капітал», що діє від власного імені за рахунок та в інтересах Пайового венчурного інвестиційного фонду «Новий Фонд» (орендодавець) та ФОП Татарцевою О.В. (орендар) Договір оренди приміщення (далі - Договір), згідно якого орендодавець зобов'язується передати орендареві, а орендар зобов'язується прийняти у тимчасове користування (оренду) частину приміщення №216 (відповідно до інвентарної справи) площею 22,60 кв.м., яке знаходиться на другому поверсі за адресою: м. Алушта, вул. Баглікова, 21, за плату та на обумовлений строк для здійснення господарської діяльності. Відповідно до умов Договору:

- орендна плата за цим Договором перераховується орендарем в безготівковій формі на поточний рахунок орендодавця, не пізніше 10 числа місяця за поточний місяць (пункт 2.1 Договору);

- розмір щомісячної орендної плати становить 1 719,48 грн., ПДВ - 343,89 грн., всього 2 063,38 грн. Орендна плата за перший та останній місяці сплачується орендарем залежно від фактичної кількості календарних днів використання приміщення орендарем. (пункт 2.2 Договору);

- орендодавець зобов'язується, зокрема, надати приміщення орендареві в 2-денний строк з моменту укладання цього Договору, за актом здачі-приймання, в якому зазначається технічний стан приміщення і інженерного устаткування на момент передачі в оренду (пункт 3.2 Договору);

- орендар зобов'язаний, зокрема, своєчасно сплачувати орендну плату (пункт 4.2 Договору);

- обов'язок по складанню акта здачі-приймання покладається на сторону, яка передає приміщення іншій стороні Договору. Орендар/орендодавець зобов'язаний здійснити огляд приміщення під час підписання акту здачі-приймання (пункт 5.1 Договору);

- цей Договір укладається на строк по 01.12.2014р. (пункт 8.1 Договору).

Відносини сторін за правовою природою є договором найму. Відповідно до частини 1 ст. 759, частини 1 ст. 761, частини 1 ст. 762 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Право передання майна у найм має власник речі, або особа, якій належать майнові права. За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно до ст. 765 ЦК України наймодавець зобов'язаний передати наймачеві майно у користування негайно або у строк, встановлений договором найму.

У відповідності до умов Договору позивач передав, а відповідач прийняв у користування приміщення №216 загальною площею 22,60 кв.м., яке знаходиться на другому поверсі за адресою: м. Алушта, вул. Баглікова, 21, що підтверджується підписаним обома сторонами та засвідченим печатками обох сторін актом здачі-приймання від 10.12.2012р. (копію акту залучено до матеріалів справи).

Сторони погодили, що повернення приміщення орендодавцеві здійснюється за актом здачі-приймання (пункт 5.1 Договору).

Суд констатує, що матеріали справи не містять ані належним чином оформленого акту здачі-приймання приміщення з оренди, ані належних та допустимих доказів припинення дії Договору.

Згідно до ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором найму.

Пунктами 2.1, 5.3 Договору зазначено, що орендна плата за цим Договором перераховується орендарем в безготівковій формі на поточний рахунок орендодавця, не пізніше 10 числа місяця за поточний місяць на підставі даного Договору. Орендні платежі здійснюються по день фактичного звільнення приміщення.

Позивач твердить, що в порушення умов Договору відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав та орендну плату за період липень-жовтень 2014р. на розрахунковий рахунок позивача в повному обсязі не перерахував. Так, позивач визнає часткове погашення відповідачем заборгованості за заявлений період на суму 2 062,72 грн., яка була зарахована позивачем на погашення боргу за оренду приміщення у липні 2014р. (копію платіжного доручення долучено до матеріалів справи).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною 2 ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Ухвалою господарського суду Київської області від 23.07.2015р. суд зобов'язував відповідача подати документи, що підтверджують сплату коштів за Договором, а також пропонував подати відзив на позов з документальним та правовим обґрунтуванням заперечень. Відповідач відзив на позов не подав, доказів належного виконання своїх зобов'язань перед позивачем за Договором суду не представив та доводів позивача не спростував.

Таким чином, судом встановлено факт порушення відповідачем - ФОП Татарцевою О.В. своїх договірних зобов'язань перед ТОВ «КУА «Фінансовий капітал», що діє від власного імені за рахунок та в інтересах Пайового венчурного інвестиційного фонду «Новий Фонд», щодо здійснення орендних платежів за період липень-жовтень 2014р., відповідно вимога позивача про стягнення з відповідача основного боргу в сумі 6 190,80 грн. (2 063,38 грн.Ч3+(2 063,38 грн. - 2 062,72 грн.) є обґрунтованою, матеріалами справи підтверджується та підлягає задоволенню в заявленій сумі.

У зв'язку із наявністю вказаної простроченої заборгованості, позивач просить суд стягнути з відповідача неустойку, передбачену пунктом 6.3. Договору, розраховану з 11.07.2014р. по 02.09.2015р., що в сумі складає 931,54 грн.

Відповідно до частини 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Пунктом 6.3. Договору сторони передбачили, що у випадку наявності заборгованості по виплаті орендної плати орендар сплачує орендодавцеві пеню в розмірі 0,5 відсотків від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Відповідно до частини 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 230 ГК України визначено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми, які учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі неналежного виконання господарського зобов'язання. Цією ж статтею визначено види штрафних санкцій - неустойка, штраф, пеня. При цьому порядок нарахування та розмір санкцій, які можуть бути встановлені договором, встановлені частиною 4 ст. 231 ГК України: у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання, в певній визначеній грошовій сумі, у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступені його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів. Відповідно до частини 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язань припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно частини 2 статті 343 ГК України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Стаття 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" передбачає, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" визначає, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Преамбула Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" визначає, що цей Закон регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань. Суб'єктами зазначених правовідносин є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності. Дія цього Закону не поширюється на порядок нарахування та сплати пені, штрафних та фінансових санкцій за несвоєчасну сплату податків, податкового кредиту та інших платежів до бюджетів усіх рівнів і позабюджетних фондів, передбачених чинним законодавством України, а також на відносини, що стосуються відповідальності суб'єктів переказу грошей через платіжні системи.

Таким чином договірні правовідносини між платниками і одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань врегульовано Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", який є спеціальним з питань регулювання відносин щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань, і має пріоритетне застосування щодо зазначених правовідносин сторін у справі.

В зазначеному законі прямо вказано про те, що розмір пені не може перевищувати подвійну облікову ставку НБУ, а відповідно до абзацу другого частини 3 ст. 6 ЦК України сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це.

Отже, яким би способом не визначався в договорі розмір пені, він не може перевищувати той розмір, який установлено законом як граничний, тобто за прострочення платежу за договором може бути стягнуто лише пеню, сума якої не перевищує ту, що обчислено на підставі подвійної облікової ставки Національного банку України. Таку ж позицію підтримує і Верховний суд України (постанова Верховного Суду України від 24.10.2011р. у справі №25/187)

Господарський суд зазначає, що при розрахунку пені позивачем вірно застосовано не договірну ставку пені в розмірі 0,5%, а подвійну облікову ставку НБУ, яка діяла в період прострочення.

Так, відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Тому період обчислення пені починається з наступного дня після дати, в якій зобов'язання мало бути виконано. Відповідно до частини 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язань припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано, якщо інше не встановлено законом або договором.

Відповідно до частини 3 ст. 254 ЦК України строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Оскільки інший період нарахування пені в Договорі сторонами не встановлено, період нарахування пені слід обмежити строком 6 місяців. Отже, враховуючи:

- наявність у відповідача простроченого боргового зобов'язання перед позивачем;

- строк та порядок сплати орендних платежів, встановлені Договором;

- відповідальність за порушення грошового зобов'язання, визначені пунктом 6.3. Договору та статтями 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань»;

- встановлені постановами правління Національного банку України "Про регулювання грошово-кредитного ринку" розміри облікових ставок НБУ, та виходячи з наступного розрахунку:

підставанараховано, грн.строк оплати сплачено, грн.основний борг, грн.кількість днів простроченняпеня, грн.
оренда за липень 2014р.2 063,3810.07.2014 2 063,3820 днів (11-30.07.2014)26,23
платіжне доручення від 30.07.2014р. 2 062,720,6611 днів (31.07-10.08.2014)0,00
оренда за серпень2014р.2 063,3810.08.2014 2 064,0431 день (11.08-10.09.2014)43,83
оренда за вересень 2014р.2 063,3810.09.2014 4 127,4230 днів (11.09-10.10.2014)84,81
оренда за жовтень 2014р.2 063,3810.10.2014 6 190,80183 дні (11.10.2014-11.04.2015)1112,48
всього 6 190,80 1267,35
суд встановив, що за заявлений позивачем період з відповідача належить до стягнення на користь позивача пеня в сумі 1267,35 грн.

Позивачем заявлено до стягнення пеня в сумі 931,54 грн. Суд, приймаючи рішення, не може виходити за межі позовних вимог, а тому вимога позивача про стягнення з відповідача пені в розмірі 931,54 грн. підлягає задоволенню повністю в заявленій сумі.

За таких обставин, повно та ґрунтовно дослідивши наявні у справі докази, перевіривши на відповідність закону та дійсним обставинам справи розрахунок позивача, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, законними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Суд приймає рішення про стягнення з відповідача - фізичної особи-підприємця Татарцевої Оксани Валентинівни на користь позивача - товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Фінансовий капітал», що діє від власного імені за рахунок та в інтересах Пайового венчурного інвестиційного фонду «Новий Фонд», 7 122,34 грн. заборгованості, з яких: 6 190,80 грн. основного боргу за договором оренди приміщення від 10.12.2012р. та пеня в сумі 931,54 грн.

Оскільки спір виник в результаті неправомірних дій відповідача, який прострочив грошове зобов'язання, що призвело до необхідності позивачу звертатися за судовим захистом, суд, у відповідності до статті 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору в мінімальному передбаченому законом розмірі покладає на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 2, 12, 22, 32-34, 49, 69, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Фінансовий капітал» до фізичної особи-підприємця Татарцевої Оксани Валентинівни задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця Татарцевої Оксани Валентинівни (98500, Автономна Республіка Крим, м. Алушта, вул. Юбілейна, буд. 2, кв. 80, ідентифікаційний номер )

на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Фінансовий капітал», що діє від власного імені за рахунок та в інтересах Пайового венчурного інвестиційного фонду «Новий Фонд» (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Рогальова, буд. 28, )

6 190,80 грн. (шість тисяч сто дев'яносто гривень вісімдесят копійок) заборгованості,

931,54 грн. (дев'ятсот тридцять одну гривню п'ятдесят чотири копійки) пені,

1 827,00 грн. (одну тисячу вісімсот двадцять сім гривень нуль копійок) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 ГПК України.

Повний текст рішення підписано 14.09.2015р.

Суддя О.В. Конюх