РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.2015Справа №910/16439/15

За позовомАдвокатського об'єднання «Адвокатська фірма «Бізнес право»
доМоторного (транспортного) страхового бюро України
третя особа - Публічне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Гарант-Авто»
провідшкодування матеріальної шкоди в сумі 36560,07 грн.

СуддяСташків Р.Б.

Представники:
від позивача - Волчек Н.М. (представник за довіреністю);
від відповідача - не з'явився.
від третьої особи - Великородний А.О. (представник за довіреністю).
СУТЬ СПОРУ:

У червні 2015 року Адвокатське об'єднання «Адвокатська фірма «Бізнес право» (далі - Позивач або Адвокатське об'єднання) звернулося до господарського суду з позовом про стягнення з Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - Відповідач або МТСБУ) 36560,07 грн. заборгованості з відшкодування матеріальної шкоди.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 26.09.2013 у результаті дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) було пошкоджено автомобіль «Volkswagen Passat», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (далі - Застрахований автомобіль), який був застрахований у Публічному акціонерному товаристві «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» (далі - СК «Гарант-Авто»). Остання виплативши страхове відшкодування, набула прав свого страхувальника до винної особи. На підставі договору цесії № 601/24/3481 від 18.11.2014 (далі - Договір цесії) СК «Гарант-Авто» передало Адвокатському об'єднанню право вимоги в зобов'язаннях про відшкодування шкоди, завданої внаслідок, зокрема, і вказаного страхового випадку. Оскільки шкоду Застрахованому автомобілю було заподіяно на території України нерезидентом України, цивільно-правова відповідальність якого була застрахована відповідно до сертифікату «Зелена картка» № LV/DC/004234, то вказану шкоду на підставі статті 40 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» повинно відшкодувати МТСБУ.

Відповідач у поданому до суду відзиві проти позову заперечив. Свої заперечення мотивував тим, що відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» він повинен відшкодовувати шкоду на користь потерпілої особи, а не Позивача. Крім того, позивачем не доведено належними засобами доказування розміру шкоди, яка повинна відшкодовуватися МТСБУ за спірним страховим випадком, зокрема, вартість відновлювального ремонту Застрахованого автомобіля з урахуванням зносу.

Також у судовому засіданні 26.08.2015 представник відповідача висловив сумніви щодо укладення Договору цесії з боку СК «Гарант-Авто» уповноваженими на те особами. Зокрема, він висловив сумніви щодо наявності відповідних повноважень у ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на підписання Договору цесії від імені СК «Гарант-Авто».

Ухвалою суду від 26.08.2015 залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - СК «Гарант-Авто».

У судовому засіданні 09.09.2015 СК «Гарант-Авто» надала суду на підтвердження повноважень своїх керівників Виписку з ЄДРЮОФОП.

Представник відповідача у судове засідання 09.09.2015 не з'явився, проте через канцелярію суду 04.09.2015 подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з необхідністю проходження ним термінового медичного обстеження.

Розглянувши у судовому засіданні дане клопотання, заслухавши думку представників позивача та третьої особи, які проти перенесення розгляду справи заперечували, суд дійшов висновку, що дане клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

- явка представників сторін у судове засідання обов'язковою не визнавалась;

- розгляд справи вже переносився, і подальше перенесення її розгляду призведе до затягування справи;

- відповідач виклав свою позицію щодо суті та обставин спору в своєму відзиві та у наданих 26.08.2015 поясненнях, подавши суду відповідні докази та навівши свої обґрунтування;

- у разі наміру надати додаткові заперечення на позов чи додаткові докази, відповідач мав можливість їх надати через канцелярію суду до дати судового засідання;

- у разі неможливості участі певного представника, позивач не був позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК України;

- відповідно до статті 77 ГПК України господарський суд відкладає розгляд справи лише у разі, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено у даному засіданні. Обставин, які б перешкоджали чи не дозволяли розглянути спір у даному судовому засіданні судом не було встановлено.

Судом враховано, що відповідно до пункту 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

За таких обставин, суд не вбачає за необхідне відкладати розгляд справи та відповідно до статті 75 ГПК України здійснює її розгляд за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та третьої особи, дослідивши надані сторонами докази та оцінивши їх у сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

26.09.2013 о 19 год. 50 хв. у м. Львові по вул. Виговського, 100 сталася ДТП, а саме відбулося зіткнення автомобіля «Мерседес», реєстраційний номер HL 9333 (далі - автомобіль «Мерседес»), яким керував Kusners Dainis (винний водій), із Застрахованим автомобілем.

Причиною ДТП стало те, що водій Kusners Dainis, керуючи автомобілем «Мерседес», не дотримався безпечної дистанції, не врахував дорожньої обстановки внаслідок чого здійснив зіткнення із Застрахованим автомобілем, після чого автомобілі дістали технічних пошкоджень. Даними діями водій Kusners Dainis порушив пункт 13.1, Правил дорожнього руху України.

Відповідно до постанови Залізничного районного суду м. Львова від 27.09.2013 (справа № 462/7436/13-п) Kusners Dainis визнано винним у вчинені правопорушення передбаченого статтею 124 КУпАП.

Внаслідок вказаної ДТП було пошкоджено Застрахований автомобіль (2010 року випуску), який належить ОСОБА_6 Даний автомобіль згідно з первинною довідкою ВДАІ про дорожньо-транспортну пригоду отримав наступні механічні пошкодження: заднього бамперу, кришки багажника, розбито праву задню фару, і задню ліву фару.

Дані обставини підтверджуються первинною довідкою ВДАІ від 26.09.2013, розширеною довідкою ВДАІ № 9274040 про ДТП та постановою Залізничного районного суду м. Львова від 27.09.2013 (справа № 462/7436/13-п), копії яких містяться у матеріалах справи.

Пошкоджений автомобіль був застрахований у СК «Гарант-Авто» на підставі договору добровільного страхування транспортного засобу №19G-0347575 від 06.09.2010, укладеного між гр. ОСОБА_7 (страхувальник) та СК «Гарант-Авто» (далі - Договір добровільного страхування). Вигодонабувачем за вказаним договором є ТОВ «Порше мобіліті».

З метою визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику Застрахованого автомобіля у результаті його пошкодження при ДТП, суб'єктом оціночної діяльності - ОСОБА_8 16.10.2013 було складено висновок №166/13 експертного автотоварознавчого дослідження (далі - Автотоварознавчий висновок), з якого вбачається, що вартість відновлювального ремонту Застрахованого автомобіля станом на момент проведення дослідження становить 44912,89 грн.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що на замовлення потерпілої особи - власника Застрахованого автомобіля, ремонтним СТО за ремонт даного автомобіля було виставлено рахунок № А10009272 від 07.10.2013 на загальну суму 44900 грн. (без ПДВ).

На підставі вищевказаного Договору добровільного страхування, враховуючи виставлений СТО рахунок № А10009272 від 07.10.2013, Автотоварознавчий висновок та лист вигодонабувача (ТОВ «Порше Мобіліті») від 31.10.2013, СК «Гарант-Авто» було складено страховий акт № 000013536 від 13.11.2013, відповідно до якого остання розрахувала та виплатила страхове відшкодування у сумі 36560,07 грн. шляхом перерахування на рахунок потерпілої особи (ОСОБА_6.) вказаної суми коштів. Дана обставина підтверджуються копією платіжного доручення № 9150 від 15.11.2013, яка міститься у матеріалах справи.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відтак, СК «Гарант-Авто», здійснивши виплату страхового відшкодування, набула права потерпілої особи в межах здійсненої виплати, тобто в сумі 36560,07 грн.

З матеріалів справи також слідує, що на підставі Договору цесії СК «Гарант-Авто» передала (відступила) Адвокатському об'єднанню право вимоги в зобов'язаннях про відшкодування шкоди, завданої внаслідок, зокрема, і вказаного страхового випадку (пункт 194 додатку №1 до Договору цесії).

Даний факт підтверджується залученими до матеріалів справи копіями Договору цесії, протоколу погодження ціни та умов оплати (додаток № 2 до Договору цесії) та витягу з акта прийняття-передачі прав вимоги (додаток № 1 до Договору цесії).

Договір цесії від імені СК «Гарант-Авто» було підписано в.о. голови правління ОСОБА_4 та в.о. заступника голови правління з фінансів ОСОБА_5

Досліджуючи повноваження вищевказаних осіб на підписання від імені СК «Гарант-Авто» Договору цесії, судом було встановлено, що відповідно до Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, станом на момент укладання Договору цесії ОСОБА_4 (керівник) та ОСОБА_5 були особами, які мали право вчиняти юридичні дії від імені СК «Гарант-Авто» без довіреності, у тому числі підписувати договори. Наявності обмежень щодо представництва зазначених осіб від імені СК «Гарант-Авто» у Єдиному державному реєстрі не зазначено.

Згідно з положеннями частини 2 статті 17, частин 1-3 статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» зазначені відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою.

Отже, вищевказані особи мали права від імені СК «Гарант-Авто» підписувати Договір цесії. Зворотного відповідачем не доведено.

Пунктами 4, 14 Договору цесії передбачено, що даний Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами, а Позивач стає кредитором у грошових зобов'язаннях, до змісту яких входять права вимоги, з моменту підписання сторонами відповідного Акта.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (частина 1 статті 516 ЦК України).

Виходячи із зазначеного, враховуючи положення статей 509, 510 ЦК України, до Позивача перейшли права потерпілої особи в межах суми 36560,07 грн. Тобто, Позивач набув статусу потерпілої особи (кредитора) у зобов'язанні з відшкодування на користь останньої шкоди.

Як вбачається з матеріалів справи, шкоду було заподіяно на території України нерезидентом України, цивільно-правова відповідальність якого під час експлуатації автомобіля «Мерседес» була застрахована відповідно до сертифікату «Зелена картка» №LV/DC/004234 від 16.08.2013 (строк дії з 18.08.2013 до 17.08.2014; ТЗ зареєстровано у Латвії), дія якого поширюється на територію України.

Відповідно до підпункту «в» пункту 41.2 статті 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду страхових гарантій відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, зареєстрованим в іншій країні, щодо якого був виданий іноземний страховий сертифікат «Зелена картка», що діяв на день дорожньо-транспортної пригоди на території України. Така регламентна виплата здійснюється на умовах та в обсягах, встановлених законодавством про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та принципами взаємного врегулювання шкоди на території країн - членів міжнародної системи автомобільного страхування «Зелена картка».

Пунктом 40.1 статті 40 вказаного Закону передбачено, що МТСБУ є гарантом відшкодування шкоди на території України, заподіяної водіями - нерезидентами, на умовах та в обсягах, встановлених законодавством про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності та принципами взаємного врегулювання шкоди на території країн - членів міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена картка", за інших обставин, визначених чинним законодавством про цивільно-правову відповідальність.

Отже, відповідач є особою на яку покладено обов'язок з відшкодування шкоди завданої Kusners Dainis під час експлуатації автомобіля «Мерседес» на час спірної ДТП.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Водночас, Законом України «Про обов'язкове страхування власників наземних транспортних засобів» не передбачено обов'язкового проведення професійної оцінки шкоди, завданої при ДТП транспортному засобу, суб'єктами оціночної діяльності, та необхідність відшкодування шкоди не ставиться у залежність від проведення такої оцінки. Звіт (висновок) про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, у якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, яку необхідно витратити на відновлення транспортного засобу.

При дослідженні наданих позивачем доказів на підтвердження вартості витрат, пов'язаних із відновлювальним ремонтом автомобіля «Hyundai» з урахуванням зносу, судом було враховано, що відповідно до абзацу третього пункту 3 частини 1 статті 988 ЦК України та частини 17 статті 9 Закону України «Про страхування» страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. А згідно з абзацом другим частини 1 статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до пункту 7.38 Методики, значення коефіцієнта фізичного зносу (Ез) приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД та 7 років - для інших легкових КТЗ.

Зі свідоцтва про реєстрацію Застрахованого автомобіля (копія якого міститься у матеріалах справи) убачається, що рік випуску автомобіля - 2010, а отже на момент ДТП строк його експлуатації не перевищував семи років. Таким чином підстав для вирахування зносу в даному випадку не має.

Судом також враховано, що у пункті 7.39 вищезазначеної Методики наведені винятки стосовно використання зазначених у пункті 7.38 Методики вимог.

Разом з тим, відповідачем у супереч статті 33 ГПК України не доведено суду, що існують обставини, зазначені у пункті 7.39 Методики, які дають підстави для визначення іншого розміру коефіцієнта фізичного зносу.

Отже, документами, які підтверджують вартість витрат, пов'язаних з відновлювальним ремонтом Застрахованого автомобіля, є рахунок СТО № А10009272 від 07.10.2013 (з урахуванням Автотоварознавчого висновку), та платіжне доручення №9150 від 15.11.2013, яким підтверджується факт перерахування коштів потерпілій особі на підставі даного рахунку СТО. При цьому, судом враховано, що коефіцієнт фізичного зносу для складових Застрахованого автомобіля дорівнює « 0,00». Даний факт відповідачем не спростований та зворотного не доведено.

Згідно з пунктом 36.4 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом «а» пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

Оскільки Позивач отримав право вимоги від СК «Гарант-Авто» (відбулася заміна кредитора), то страхове відшкодування в межах 36560,07 грн. повинно бути здійснено Відповідачем на користь саме Позивача.

Згідно зі статтею 33 ГПК України обов'язок доказування тих обставин, на які посилається сторона як на підставу своїх вимог і заперечень, покладається на цю сторону.

Тому, суд визнає за законні та обґрунтовані вимоги позивача, а отже позов підлягає задоволенню.

Розглядаючи спір по суті, судом враховано, що Позивач з метою отримання коштів від Відповідача у травні 2015 року звернувся до останнього із заявою (вих. № 2379/в від 07.05.2015) про виплату страхового відшкодування. Дана заява із доданими до неї документами, які необхідні для виплати страхового відшкодування на користь позивача, була отримана відповідачем, проте відповідно до листа МТСБУ від 02.06.2015 за № 8/3-03/15550 не була задоволена останнім. Як було зазначено вище - безпідставно.

Судовий збір відповідно до положень статті 49 ГПК України покладається на Відповідача.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32-34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України ( 02154, м. Київ, Русанівський бульвар, будинок 8, ідентифікаційний код 21647131) на користь Адвокатського об'єднання «Адвокатська фірма «Бізнес право» (04053, м. Київ, вул. Гоголівська, 43 А, оф. 2, ідентифікаційний код 26547144) 36560,07 грн. (тридцять шість тисяч п'ятсот шістдесят гривень 07 копійок) відшкодування матеріальної шкоди, а також 1827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 17.09.2015

СуддяСташків Р.Б.