ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"17" вересня 2015 р. Справа № 926/1121/15

За позовом комунального підприємства Міський торговельний комплекс Калинівський ринок, м. Чернівці

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Чернівці

про стягнення заборгованості в сумі 3050,75 грн.

Суддя Т.І. Ковальчук

Представники:

Позивача ОСОБА_2, дов. від 13.01.2015 р.

Відповідач не зявився

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по оплаті за послуги з утримання торговельного місця на ринку в сумі 3120,32 грн., у тому числі 2647,00 грн. основного боргу та 473,32 грн. пені.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що відповідач в порушення умов ОСОБА_3 № 1540(к) від 01.05.2010 р. про надання в користування торговельного місця неналежним чином виконує зобовязання з оплати наданих позивачем послуг з утримання торговельного місця, в результаті чого за період з 02.12.2014 р. по 31.07.2015 р. утворилася заборгованість в сумі 2647,00 грн., за що відповідачеві згідно з ОСОБА_3 нараховано пеню в сумі 473,32 грн. за останні 6 місяців.

Провадження у справі порушено ухвалою від 07.07.2015 р., справу до розгляду в судовому засіданні призначено на 23.07.2015 р., позивача зобовязано надати додаткові документи, відповідача зобовязано надати відзив на позов та докази в його обґрунтування.

Ухвалою від 23.07.2015 р. прийнято до розгляду заяву позивача від 22.07.2015 р. № 861 про зменшення позовних вимог, в якій позивач просить стягнути з відповідача 3050,75 грн., в тому числі 2647,00 грн. основного боргу та 403,75 грн. пені, зменшивши останню на 69,57 грн. в звязку з помилкою при нарахуванні (а.с. 61), розгляд справи в судовому засіданні відкладено на 06.08.2015 р. за участю представників сторін, позивача зобовязано в повному обсязі виконати вимоги ухвали від 07.07.2015 р., витребувано додаткові докази, відповідача зобовязано надати відзив на позов, забезпечити власну участь чи участь повноважного представника в судовому засіданні, попереджено відповідача, що в разі неявки та неподання відзиву на позов справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

04.08.2015 р. від позивача надійшли письмові пояснення та додаткові документи на їх підтвердження.

Відповідач ФОП ОСОБА_1 надіслав до суду клопотання від 06.08.2015 р. про відкладення розгляду справи у звязку з поганим станом здоровя, у звязку з чим та за письмовим клопотанням представника позивача ухвалою від 06.08.2015 р. строк вирішення спору продовжено на 15 днів, розгляд справи в судовому засіданні відкладено на 17.09.2015 р.

У судове засідання 17.09.2015 р. відповідач ФОП ОСОБА_1 не зявився без повідомлення причин неявки, відзиву на позов не подав.

Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про місце, дату і час розгляду спору (а.с. 110), його неявка в судове засідання 17.09.2015 р. і неподання відзиву на позов не перешкоджають розгляду справи.

У відповідності до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справу розглянуто на наявними в ній матеріалами.

17.09.2015 р. через канцелярію суду надійшла заява позивача від 16.09.2015 р. № 1106 про зменшення розміру позовних вимог до суми 2649,06 грн., з яких 2647,00 грн. основного боргу та 2,06 грн. пені (а.с. 103).

У судовому засіданні 17.09.2015 р. представник позивача пояснив, що заява про зменшення позовних вимог від 16.09.2015 р. подана до господарського суду помилково, просив не розглядати дану заяву по суті, про що подав також письмове клопотання, в якому зазначив про відкликання заяви про зменшення позовних вимог (а.с. 108).

У відповідності до 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитися від частини вимог або від позову.

Згідно з довіреністю від 13.01.2015 р. представник позивача наділений, зокрема, повноваженнями змінити підставу та/або предмет позову, збільшити або зменшити розміри позовних вимог, відмовитися від позову.

Враховуючи, що заява позивача від 16.09.2015 р. про зменшення позовних вимог відкликана повноважним представником позивача до вирішення судом питання про наявність підстав для її прийняття до розгляду, дана заява вважається неподаною, тому суд розглядає справу в межах вимог згідно із заявою про зменшення розміру позовних вимог від 22.07.2015 р. № 861 про стягнення з відповідача 3050,75 грн., в тому числі 2647,00 грн. основного боргу та 403,75 грн. пені.

У судовому засіданні 17.09.2015 р. представник позивача підтримав позовні вимоги у розмірі 3050,75 грн. згідно із заявою про зменшення позовних вимог від 22.07.2015 р., просив задовольнити позов та покласти на відповідача судові витрати.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суд встановив наступне.

01 травня 2010 р. між позивачем і відповідачем було укладено ОСОБА_3 № 1540 (к) про надання в користування торговельного місця (далі ОСОБА_3, а.с. 42).

Відповідно до вказаної Угоди КП МТК Калинівський ринок (за текстом ОСОБА_3) надає, а ОСОБА_1 (за текстом ОСОБА_3 Користувач), який діє на підставі свідоцтва про підприємницьку діяльність № 0015676, приймає в платне користування торговельне місце на території ринку Калинівський по вул. Калинівській,13-А, торговий сектор № 1, для здійснення продажу промислових товарів з типового закритого прилавку (далі ТПЗ), що обліковується за № 815, площею 4 кв.м, додаткова 2 кв.м.

Пунктом 2.2 ОСОБА_3 встановлено обовязок Користувача (відповідача) сплачувати ОСОБА_3 (позивачеві) плату за надання послуги по утриманню торговельного місця в належному стані відповідно до тарифів, затверджених у встановленому порядку, та плату за надання додаткових послуг.

Плата за надані послуги проводиться щомісячно в готівковій формі в касу ринку або через банк не пізніше 15 числа поточного місяця (п. 2.3 ОСОБА_3).

Згідно з пунктом 5.1 строк дії ОСОБА_3 визначено з 01 травня 2010 р. до 31 грудня 2018 року.

Вартість послуг з утримання торговельного місця визначена позивачем у Прейскуранті вартості послуг комунального підприємства МТК Калинівський ринок.

Так, наказом підприємства від 25.12.2013 р. № 293 затверджено і введено в дію з 01 січня 2014 року Прейскурант вартості послуг комунального підприємства МТК Калинівський ринок, наказом № 51 від 27.02.2015 р. затверджено і введено в дію з 01 березня новий такий Прейскурант (а.с. 55-60).

Відповідно до Прейскуранту, затвердженого наказом від 25.12.2013 р. № 293, вартість утримання торговельного місця в належному стані для торгівлі (надання послуг) з магазинів, кіосків, павільйонів та інших пунктів продажу до 01.03.2015 р. складала 1,13 грн. за 1 м. кв. площі в день, в згідно Прейскуранту, затвердженого наказом № 51 від 27.02.2015 р., з 01.03.2015 р. вартість таких послуг встановлено в розмірі 1,17 грн. за 1 м. кв. площі в день.

Як стверджує позивач, і це підтверджується наявним у справі розрахунком (а.с. 48) та не спростовано відповідачем, останній не оплатив надані позивачем послуги з утримання торговельного місця за період з 01 квітня 2014 року по 31 липня 2015 року на загальну суму 2647,00 грн., виходячи з розрахунку вартості утримання торговельного місця № 815 відповідно до діючих Прейскурантів за робочі дні вказаного періоду. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем проведена оплата за послуги лише за червень 2015 року в сумі 174,00 грн. 10.06.2015 р. (а.с. 47,48).

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Ст. 193 Господарського кодексу України також передбачено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статтею 175 Господарського кодексу України встановлено, що майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

У відповідності до статей 173 - 174 Господарського кодексу України господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один субєкт (зобовязана сторона, у тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, тощо), або утриматися від певних дій, а інший субєкт (у тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

Зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку (ст. 509 ЦК України)

Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина 1 статті 530 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Наданими позивачем та дослідженими і оціненими судом у відповідності до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України доказами доведено невиконання відповідачем передбаченого ОСОБА_3 зобовязання з оплати наданих позивачем послуг з утримання торговельного місця в належному стані за період з 01 квітня 2014 року по 31 липня 2015 року на загальну суму 2647,00 грн. (крім червня 2015 року). При цьому суд зазначає, що строк оплати послуг позивача з утримання торговельного місця в належному стані за липень 2015 року настав до дня вирішення справи № 926/1121/15 і така оплата відповідачем не проведена, тому, незважаючи на те, що позивач звернувся з позовом про стягнення боргу до настання строку сплати за послуги за липень 2015 року (15.07.2015 р.), позовні вимоги про стягнення основного боргу підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України).

Пунктом 2.5 ОСОБА_3 передбачено, що за несвоєчасну сплату послуг Користувач сплачує ОСОБА_3 пеню в розмірі 0,2% від суми боргу за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки Нацбанку України.

Первісно позивач заявив вимоги про стягнення з відповідача пені в розмірі 473,32 грн. за період з 01.12.2014 р. по 31.05.2015 р., згідно із заявою про зменшення позовних вимог від 22.07.2015 р. вимоги щодо пені зменшив до суми 403,75 грн. в звязку з технічною помилкою при нарахуванні.

Однак, перевіривши виконані позивачем первісні і наступні розрахунки пені (а.с. 49-54, 104-105), суд встановив, що в обох випадках розмір пені позивачем обчислено неправильно. Зокрема, пеня нарахована в тому числі на заборгованість, яка виникла після 31.05.2015 р., також позивачем не враховано приписи ч. 6 ст. 232 ГК України.

Згідно з розрахунком, виконаним судом, в межах заявленого позивачем для нарахування пені періоду прострочення з 01.12.2014 р. по 31.05.2015 р. з урахуванням положень ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України про те, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано, розмір пені, належної до стягнення з відповідача за прострочення виконання грошового зобовязання, складає 235,90 грн., у задоволенні решти вимог щодо стягнення пені в сумі 167,85 грн. у позові належить відмовити.

У звязку зі зменшенням позовних вимог та частковим задоволенням позову судовий збір належить стягнути з відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам в розмірі 1687,84 грн. (розрахунок на а.с.110).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 12, 49, 82, 84, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (58023, м. Чернівці, вул. Руська, 275/144, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь комунального підприємства Міський торговельний комплекс Калинівський ринок (58020, м. Чернівці, вул. Калинівська, буд.13А, , р/р 8266 в ПАТ Державний ощадний банк України) 2647,00 грн. основного боргу, 235,90 грн. пені та 1687,84 грн. судового збору.

3. В решті позовних вимог у розмірі 167,85 грн. пені у задоволенні позову відмовити.

З набранням судовим рішенням законної сили видати наказ.

У судовому засіданні 17.09.2015 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст підписано 18.09.2015 р.

Суддя Т.І.Ковальчук