ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" вересня 2015 р.Справа № 922/4335/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аюпової Р.М.

при секретарі судового засідання Лобову Р.М.

розглянувши справу

за позовом Заступника прокурора м. Харкова м. Харків в інтересах держави в особі Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради м. Харків
до Закритого акціонерного товариства фірми "Європа", м. Харків
про розірвання договору, стягнення коштів в розмірі 253209,81 грн. та виселення
за участю представників сторін:

Прокурор - Гайдамака А.М., посв. від 13.10.2012р.;

Представник позивача - ОСОБА_1, дов. від 12.02.2015р.;

Представник відповідача - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Заступник прокурора м. Харкова, в інтересах держави, в особі Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (позивач) звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Закритого акціонерного товариства фірма "Європа", м. Харків (відповідач), в якому просить суд:

1. Розірвати договір оренди від 21.08.2006р. № 1684, укладений між позивачем та відповідачем;

2. Стягнути з Закритого акціонерного товариства "Європа" на користь Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради заборгованість з орендної плати в розмірі 253209,81 грн.;

3. Виселити Закрите акціонерне товариство "Європа" з нежитлових приміщень цокольного поверху загальною площею 92,2 кв.м., розташованих за адресою: м. Харків, вул. Бакуліна, 3, літ. "а-5";

4. Зобов'язати Закрите акціонерне товариство "Європа" передати нежитлові приміщення цокольного поверху загальною площею 92,2 кв.м., розташованих за адресою: м. Харків, вул. Бакуліна, 3, літ. "а-5", Управлінню комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради;

5. Покласти на відповідача судові витрати.

Ухвалою господарського суду від 28.07.2015р. прийнято вказану позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у відкритому судовому засіданні на 02.09.2015р. об 11:30 год.

Ухвалою господарського суду від 02.09.2015р. розгляд справи відкладався на 15.09.2015р. о 12:15 год.

У судовому засіданні 15.09.2015р. прокурор та представник позивача позов підтримали, наполягали на його задоволенні. Через канцелярію суду позивачем надані письмові пояснення по справі (вх. № 36881), які судом долучені до матеріалів справи.

Представник відповідача у судове засідання 15.09.2015р. не з'явився, про причину неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, за адресою, зазначеною у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, станом на 31.08.2015 року, про що свідчать відмітки про направлення ухвал суду, які направлялись на адресу відповідача. Як свідчать матеріали справи, ухвала суду від 28.07.2015р. повернулась на адресу суду з відміткою відділення зв'язку "за закінченням терміну зберігання".

У постанові пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26 грудня 2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" зазначає, що в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Таким чином, суд вважає, що відповідач Закрите акціонерне товариство фірма "Європа", належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового засідання.

Присутні в судовому засіданні 15.09.2015р. прокурор та позивач вважають за можливе розглянути справу по суті в даному судовому засіданні без участі представника відповідача, пояснили, що ними надані всі документи, які необхідні для розгляду справи по суті.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною ОСОБА_2 України ( Закон України від 17.07.1997 року № 475/97 - ВР ), кожній особі гарантовано право на справедливий і відкритий розгляд при визначенні її громадських прав і обов'язків впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Ухвалами господарського суду Харківської області сторони попереджені про розгляд справи за наявними в ній матеріалами у разі неявки представників сторін у судове засідання та ненадання витребуваних судом документів. Враховуючи це, враховуючи також достатність часу, наданого позивачеві та відповідачеві для підготовки до судового засідання та підготовки витребуваних судом документів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені п.4 ч.3 ст. 129 Конституції України, ст. 4-3 та ст. 33 ГПК України, суд вважає, що господарським судом в межах наданих йому повноважень сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи за наявними у справі матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора та представника позивача, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

Згідно договору оренди № 1684 від 21.08.2006р. та додаткової угоди № 8 від 25.04.2012р., Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (позивач, орендодавець) передано Закритому акціонерному товариству фірмі "Європа" (відповідач, орендар) в строкове платне користування нежитлові приміщення цокольного поверху , загальною площею 92,2 кв.м., розташоване за адресою: м. Харків, вул. Бакуліна, 3, літ. "А-5", які належить до комунальної власності територіальної громади м. Харкова.

Майно передане в оренду на підставі акту приймання-передачі від 21.08.2006р.

Згідно з п. 3.2. договору, орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за майно, що знаходиться в комунальній власності територіальної громади м. Харкова та пропозицій її розподілу, затвердженої рішенням 12 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 23.12.2011р. № 566/11 і складає за січень 2012р. - 6222,18 грн. Ставка орендної плати з 01.01.2012р. складає 18% у рік.

Відповідно до п. 3.5 договору, орендна плата за орендоване майно сплачується орендарем щомісяця, протягом 15 календарних днів наступного місяця.

Пунктом 4.4 договору передбачено, що орендар своєчасно та в повному обсязі повинен сплачувати орендну плату.

Як вбачається з матеріалів справи, в порушення п.. 4.4 договору оренди № 1684 від 21.08.2006р. відповідач сплачував орендну плату несвоєчасно та не в повному обсязі, у зв'язку з чим за період з липня 2012 року по червень 2015 року по зазначеному договору виникла заборгованість по орендній платі в сумі 253209,81 грн. що і стало підставою для звернення прокурора з відповідним позовом до господарського суду із вимогою про розірвання зазначеного договору оренди, укладеного між Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради та Закритим акціонерним товариством фірмою "Європа", стягнення заборгованості з орендної плати в сумі 253209,81 грн., виселення відповідача з займаних нежитлових приміщень та повернення спірних приміщень Управлінню комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради.

Відповідно до наданих позивачем до господарського суду письмових пояснень (вх. № 36881 від 15.09.2015р.), спірний договір оренди № 1684 від 21.08.2006р. є продовженим та на час розгляду справи - діє.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов'язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 ЦК України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обовязку, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обовязків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки.

У відповідності із ст. 173 ГК України та ст. 509 ЦК України, господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один субєкт (зобовязана сторона, у тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший субєкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконати її обовязку.

Господарські зобовязання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 ГКУкраїни).

Відповідно до ч. 7 ст. 179 ГК України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 16 ЦК України, частиною 2 статті 20 ГК України, одним із способів захисту права є примусове виконання обовязку в натурі (присудження до виконання обовязку в натурі).

Відповідно до ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобовязання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно статті 599 ЦК України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 193 ГК України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно частини 1 статті 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до статті 284 ГК України, орендна плата є істотною умовою договору оренди.

Пунктом 1 статті 286 ГК України встановлено, що орендна плата це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

Відповідно до пункту 1 статті 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Обов'язок своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату встановлені частиною 3 статті 285 цього кодексу та частиною 3 статті 18 Закону України "Про оренду державного і комунального майна" .

Таким чином, правомірність нарахування відповідачеві суми заборгованості з орендної плати в розмірі 253209,81 грн. підтверджена матеріалами справи та законодавчо обґрунтована.

Окрім того, прокурор та позивач просять суд розірвати договір оренди № 1684 від 21.08.2006р., виселити відповідача з орендованих приміщень, у зв'язку із систематичним порушенням з його боку зобов'язань по оплаті орендної плати та передати нежитлові приміщення позивачу.

Згідно пункту 10.1 договору № 1684 від 21.08.2006р., його укладено строком з 21.08.2006р. по 21.07.2007р.

В подальшому, відповідно до додаткової угоди №8 від 25.04.2012р. договір оренди був пролонгований до 21.05.2013р.

Відповідно до ст. 764 ЦК України, якщо наймач продовжує користуватись майном після закінчення строку дії договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

З аналізу матеріалів справи та наданих позивачем до господарського суду письмових поясненнях (вх. № 36881 від 15.09.2015р.), вбачається, що спірний договір оренди № 1684 від 21.08.2006р. є продовженим та діє на час розгляду даного спору господарським судом.

Договір може бути розірвано на вимогу однієї із сторін за рішенням господарського суду у випадках, передбачених чинним законодавством та умовами цього договору (п. 10.3. Договорів).

Відповідно до п. 7.2. договору оренди № 1684 від 21.08.2006р., орендодавець має право вимагати розірвання цього договору у разі, якщо орендар не вносить орендну плату протягом трьох місяців підряд.

Як вже було встановлено судом, відповідач порушив умови договору щодо повної та своєчасної сплати орендної плати.

Відповідно до ч. 2 статті 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору.

З правового аналізу вказаної норми вбачається, що підставою зміни або розірвання договору за рішенням суду на вимогу однієї із сторін договору є істотне порушення договору другою стороною. Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом з урахуванням того, що істотність порушення визначається виключно за об'єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору; це створює неможливість для другої сторони досягнення цілей договору, у даному випадку своєчасного надходження коштів до бюджету за оренду майна.

Частиною 6 статті 283 ГК України передбачено, що до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 291 ГК України, договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому статтею 188 Господарського кодексу України.

Частиною 1 статті 188 ГК України та ст. 525 ЦК України передбачено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або договором.

Частиною 3 стаття 26 Закону України "Про оренду державного і комунального майна" передбачено, що на вимогу однієї із сторін, договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов'язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

В статті 782 ЦК України закріплено, що наймодавець має право відмовитись від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

Як вбачається з матеріалів справи та не спростовано відповідачем, орендар систематично порушував умови договору оренди в частині вчасного внесення орендної плати.

Так, як зазначив прокурор, протягом періоду з липня 2012р. по червень 2015р. відповідачем орендна плата за договором оренди № 1684 від 21.08.2006р. вносилась не в повному обсязі.

Враховуючи вказані обставини, суд дійшов висновку про те, що позовна вимога прокурора про розірвання договору оренди №1684 від 21.08.2006р., правомірна та обґрунтована, така що підтверджена матеріалами справи та не спростована відповідачем, тому підлягає задоволенню.

Згідно статті 782 ЦК України, наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

Згідно ч. 1 ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Пунктом 2.3. договору сторони узгодили, що у разі припинення договору оренди, орендар зобов'язаний повернути орендодавцю майно у стані, не гіршому ніж воно було одержано, згідно з актом приймання-передачі. Майно вважається повернутим орендодавцю з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі.

За таких обставин, господарський суд вважає позовні вимоги прокурора про виселення відповідача з орендованого приміщення та про передачу нежитлових приміщень позивачу, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України. Судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуг перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як зазначено в Постанові Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21 лютого 2013 року "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", у випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру, судовий збір згідно з пунктом 3 статті 6 Закону України "Про судовий збір", підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для розгляду позовних заяв зі спорів немайнового характеру. Так, якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше вимог немайнового характеру, пов'язаних між собою підставами виникнення або поданими доказами, судовий збір сплачується окремо з кожної з таких вимог.

Отже, відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України, з огляду на те, що предметом розгляду даної справи є чотири позовні вимоги, з яких одна - майнового характеру та три - немайнового, суд покладає судові витрати на відповідача, які підлягають стягненню в дохід держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. ст. 1, 4, 12, 22, 29, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Закритого акціонерного товариства фірми "Європа" (61177, АДРЕСА_1, ) на користь Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (61003, м. Харків, майдан Конституції, 16, ) заборгованість з орендної плати за договором № 1684 від 21.08.2006р. в сумі 253209,81 грн.

Розірвати договори оренди № 1684 від 21.08.2006р., укладений між Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради ( 61003, м. Харків, майдан Конституції, 16, ) та Закритим акціонерним товариством фірмою "Європа" (61177, АДРЕСА_1, ).

Виселити Закрите акціонерне товариство фірму "Європа" (61177, АДРЕСА_1, ) з займаних нежитлових приміщень цокольного поверху, загальною площею 92,2 кв.м., розташованих за адресою: м. Харків, вул. Бакуліна, 3, літ. "А-5".

Зобов'язати Закрите акціонерне товариство фірму "Європа" (61177, АДРЕСА_1, ) передати нежитлові приміщення цокольного поверху, загальною площею 92,2 кв.м., розташовані за адресою: м. Харків, вул. Бакуліна, 3, літ. "А-5". - Управлінню комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради ( 61003, м. Харків, майдан Конституції, 16, ).

Стягнути з Закритого акціонерного товариства фірми "Європа" (61177, АДРЕСА_1, ) на користь держбюджету України одержувач коштів - УДКС у Дзержинському районі м.Харкова Харківської області, № рахунку 3003, , код платника 22030001, символ звітності банку 101, банк одержувача - ГУ ДКСУ у Харківській області, МФО 851011) - 8718,20 грн. судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 21.09.2015 р.

Суддя ОСОБА_2

справа № 922/4335/15