Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "15" вересня 2015 р. Справа № 906/1328/15

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Вельмакіної Т.М.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - дов. №4611 від 14.09.2015;

від відповідача: ОСОБА_2 - дов. №114 від 13.01.2015,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Квартирно - експлуатаційного відділу міста Житомир (м.Житомир)

до Будинкоуправління №3 Житомирської КЕЧ району (смт. Озерне, Житомирський район, Житомирська область)

про стягнення 195910,82 грн.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 195910,82грн. заборгованості.

Представник позивача позов підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Подав клопотання, яке було задоволено судом, про долучення до матеріалів справи документів (а.с. 31-32).

Представник відповідача позов визнав, про що зазначено у відзиві відповідача на позовну заяву. Подав клопотання, яке було задоволено судом, про долучення до матеріалів справи документів (а.с. 33-36).

Згідно ч.5 ст. 79 ГПК України, у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані до справи документи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вказує позивач та вбачається з матеріалів справи, 08.09.2014 між Квартирно - експлуатаційним відділом м. Житомир (позивач) та Будинкоуправлінням № 3 Житомирської КЕЧ району (відповідач) укладено договір розстрочки (далі - Договір; а.с. 13-14), відповідно до до п. 1 якого, Квартирно-експлуатаційний відділ м. Житомир надає розстрочку Будинкоуправлінню №3 Житомирської КЕЧ району сплати дебіторської заборгованості за надані матеріали в сумі 53349,58грн., транспортні послуги в сумі 511,44 грн., електроенергію в сумі 580263,21грн., теплову енергію в сумі 321824,64грн. всього на суму 955948,87грн., а Будинкоуправління №3 Житомирської КЕЧ району погашає зазначений борг до 20 числа кожного місяця, в таких сумах:

1. Вересень 2014 року - 22317,22грн.

2. Жовтень 2014 року - 31543,80грн.

3. Листопад 2014 року - 81236,48грн.

4. Грудень 2014 року - 81181,04грн.

5. Січень 2015 року - 86828,92грн.

6. Лютий 2015 року - 109037,60грн.

7. Березень 2015 року - 93450,41грн.

8. Квітень 2015 року - 85629,56грн.

9. Травень 2015 року - 105649,92грн.

10. Червень 2015 року - 95490,22грн.

11. Липень 2015 року - 100420,60грн.

12. Серпень 2015 року - 63163,10грн.

Відповідно до п. 2.3. Договору, Будинкоуправління № 3 Житомирської КЕЧ району зобов'язується забезпечити своєчасну сплату розстрочених сум боргу згідно з умовами, визначеними п. 1 Договору.

Позивач вказує, що за червень 2015 та липень 2015 включно відповідач повинен був сплатити 195910,82 грн.

На підтвердження заборгованості за теплову енергію в розмірі 195910,82 грн. позивачем надано рахунки: № 23 від 31.01.2014 на суму 27069,90грн., № 75 від 13.12.2013 на суму 27069,90грн., № 70 від 29.11.2013 на суму 27069,90грн., № 63 від 23.10.2013 на суму 19210,90грн., № 49 від 23.04.2013 на суму 13641,46грн., № 45 від 27.03.2013 на суму 27282,92грн., № 37 від 28.02.2013 на суму 27282,92грн., № 29 від 31.01.2013 на суму 27282,92грн. (а.с. 17-24).

20.08.2015 начальнику Будинкоуправління № 3 Житомирської КЕЧ району було вручено вимогу № 4312 від 19.08.2015, яка залишена відповідачем без задоволення (а.с. 16).

Відповідач позов визнав, та вказав, що у зв'язку з відсутністю фінансування, а також арештом рахунків, згідно постанови про арешт коштів боржника, винесеної відділом примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Житомирський області від 06.03.2014, Будинкоуправління № 3 Житомирської КЕЧ району не має можливості погасити заборгованість, яка виникла перед КЕВ м.Житомира. Зобов'язується погасити заборгованість відразу, після зняття арешту з рахунків.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, врахувавши пояснення представника позивача, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, враховуючи наступне.

Згідно зі ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти.

За ст.ст. 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, позовні вимоги ґрунтуються на укладеному між сторонами Договорі розстрочки від 08.09.2014 (а.с. 13-14).

Судом встановлено, що відповідач повинен був сплатити 195910,82грн. за період з червня 2015 по липень 2015 включно.

Нормами ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Однак, у вказаний строк та на час вирішення спору відповідач договірні зобов'язання не виконав, що не заперечується відповідачем.

Водночас суд враховує, що дії відповідача щодо визнання позову не суперечать законодавству та не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Відповідно до статей 33 та 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести належними та допустимими у справі доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст. 32 ГПК, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність або відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін.

Позивач довів суду обґрунтованість заявлених позовних вимог належними та допустимими доказами, тому позов підлягає задоволенню на суму 195910,82 грн. заборгованості.

Судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 32-34, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Будинкоуправління №3 Житомирської КЕЧ району (12443, Житомирська обл., Житомирський р-н., смт. Озерне, ід. код 24978549)

на користь Квартирно-експлуатаційного відділу м. Житомир (10014, Житомирська обл., м. Житомир, вул. Адмірала Щастного, буд. 20, ід. код 08492505):

- 195910,82 грн. заборгованості;

- 3918,22 грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 17.09.15

Суддя Вельмакіна Т.М.

Друк:

1 - до справи

2 - відповідачу (згідно заяви: рек. з пов.)