УХВАЛА

14.09.2015Справа № 910/16309/15
за позовом Публічне акціонерне товариство "УКРТРАНСГАЗ"

до Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтер-Трейд-Сервіс"

про зобов'язання виконати умови договору та стягнення 9 287,38 грн.

Суддя Картавцева Ю.В.

Представники: без виклику сторін

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "УКРТРАНСГАЗ" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер-Трейд-Сервіс" про зобов'язання виконати умови договору та стягнення 9 287,38 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.07.2015 р. порушено провадження у справі №910/16309/15, та призначено справу до розгляду.

Рішенням господарського суду міста Києва від 31.08.2015 року у справі № 910/16309/15 в задоволенні позову відмовлено повністю.

07.09.2015 р. року відділом діловодства суду отримано від представника відповідача заяву від 04.09.2015 р. про прийняття додаткового рішення.

В даній заяві відповідач просить суд вирішити питання щодо покладення витрат на оплату послуг адвоката на позивача, посилаючись на те, що за змістом ст. 44 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

При цьому, з огляду на відмову в задоволенні позову у даній справі, витрати на оплату послуг адвоката відповідно до приписів ст. 49 ГПК України повинні бути покладені на позивача.

В підтвердження оплати послуг адвоката відповідач надає суду платіжне доручення № 508 від 04.09.2015 р. на суму 19 600, 00 грн. на користь ОСОБА_1 з призначенням платежу «оплата адвокатських послуг згідно договору про надання правової допомоги № АП-058 від 17.07.2015 р.».

Розглянувши дану заяву, суд прийшов до висновку про те, що вона є необґрунтованою та не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Господарського процесуального кодексу України (надалі також - ГПК України), судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 49 ГПК України, суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються при відмові в позові - на позивача.

Згідно п. 6.3 Постанови пленуму Вищого господарського суду України № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України», витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов'язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об'єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною п'ятою статті 49 ГПК.

Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от: угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригіналу ордера адвоката, виданого відповідним адвокатським об'єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

За таких обставин, з огляду на вищенаведені норми законодавства, сплата вартості послуг адвоката повинна бути здійснена до вирішення справи по суті, а отже стягнення суми в рахунок майбутньої оплати витрат на правову допомогу у вигляді судових витрат, чинним законодавством не передбачено.

Аналогічних висновків дійшов Верховний суд України у справі №30/63 від 01.10.2002 р.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 88 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд має право за заявою сторони, прокурора, який брав участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою прийняти додаткове рішення, ухвалу, якщо не вирішено питання про розподіл господарських витрат або про повернення судового збору з бюджету.

Як зазначено в п. 15 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про судове рішення» від 23.03.2012 р. № 6, вирішуючи питання щодо розгляду заяв про прийняття додаткового рішення, господарські суди повинні враховувати, в якому порядку розглядалася справа, зокрема, за участю однієї чи обох сторін або за їх відсутності, а також з обставин справи, доводів, наведених у заяві, тощо. При цьому додаткові докази судом не приймаються і оцінка їх не здійснюється.

За таких обставин, з огляду на те, що надані разом з заявою від 04.09.2015 р. представником відповідача докази сплати витрат на правову допомогу не були подані в процесі розгляду спору, та, власне не могли бути подані, оскільки документ, що на думку відповідача, підтверджує сплату вартості послуг адвоката - платіжне доручення № 508, датований 04.09.2015 р., тобто вже після прийняття рішення у справі № 910/16309/15 (31.08.2015 р. сторонам оголошено вступну та резолютивну частини рішення), а вимога про стягнення витрат на правову допомогу в процесі розгляду спору відповідачем не заявлялась, у суду відсутні процесуальні можливості для стягнення з позивача витрат на оплату послуг адвоката в межах вирішення питання про прийняття додаткового рішення.

За таких обставин, суд відмовляє в задоволенні заяви відповідача про прийняття додаткового рішення.

Згідно з п. 13 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про судове рішення» від 23.03.2012 р. № 6 про відхилення заяви сторони чи прокурора щодо прийняття додаткового рішення виноситься ухвала (стаття 86 ГПК).

За таких обставин, керуючись ст. ст. 44, 86, 88 ГПК України суд, -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні заяви від 04.09.2015 р. Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер-Трейд-Сервіс» про прийняття додаткового рішення відмовити.

2. Дану ухвалу може бути оскаржено в порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Суддя Ю.В. Картавцева