ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"10" вересня 2015 р.Справа № Б-39/148-04

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Чистякової І.О.

при секретарі судового засідання Березкіній А.Д.

за участю сторін:

представника ліквідатора - Бут Ю.В., довіреність №б/н від 16.10.2014р.

кредитора - ОСОБА_2, паспорт серії НОМЕР_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_2 з вимогами до банкрута на загальну суму 10563,40 грн. (вх. №32366 від 12.08.2015р.)

По справі за заявою Харківської об`єднаної державної податкової інспекції у Харківській області, правонаступником якої є Харківська об`єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Харківській області, м. Харків

до Відкритого акціонерного товариства "Мереф`янський механічний завод", м. Мерефа

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Харківської області від 25 грудня 2013р., зокрема припинено процедуру санації ВАТ "Мереф'янський механічний завод". Визнано юридичну особу - ВАТ "Мереф'янський механічний завод" (ідентифікаційний код 21179210), яке зареєстровано Харківською районною державною адміністрацією Харківської області від 20.03.2001р. за номером 04058775ю0020845 за адресою: Харківський район, м. Мерефа, пров. Яковівський, 10 - банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

Також, припинено повноваження керуючого санацією ВАТ "Мереф'янський механічний завод" Карелкіна Ігора Олександровича (свідоцтво про право здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) НОМЕР_4 від 22.03.2013р.).

Призначено ліквідатором Відкритого акціонерного товариства "Мереф'янський механічний завод" (ідентифікаційний код 21179210) арбітражного керуючого Жулінського Володимира Борисовича (свідоцтво НОМЕР_5 від 04.04.2013р., адреса: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1).

Зобов'язано ліквідатора в строк до 25 грудня 2014 року виконати ліквідаційну процедуру.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 03 червня 2015 року відхилено клопотання ліквідатора про відкладення розгляду справи (вх. №22538 від 03.06.2015р.), відмовлено в задоволенні заяви ліквідатора про визнання недійсним зборів комітету кредиторів ВАТ "Мереф'янський механічний завод" від 15 квітня 2015 року (вх. №20774 від 21.05.2015р.), задоволено клопотання комітету кредиторів та Фонду державного майна України про припинення повноважень ліквідатора Відкритого акціонерного товариства "Мерефянський механічний завод" арбітражного керуючого Жулінського В.Б. Припинено повноваження ліквідатора Відкритого акціонерного товариства "Мерефянський механічний завод" арбітражного керуючого Жулінського В.Б. Призначено ліквідатором Відкритого акціонерного товариства "Мерефянський механічний завод" арбітражного керуючого Бідну Оксану Іванівну (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) НОМЕР_6 від 26.04.2013р., адреса для листування: АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2). Зобов`язано арбітражного керуючого Жулінського В.Б. передати арбітражному керуючому Бідній О.І. за актом приймання-передачі протягом 5 днів з дня отримання даної ухвали всі наявні документи з процедури банкрутства Відкритого акціонерного товариства "Мерефянський механічний завод" та відкладено судове засідання з розгляду звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу на 17 серпня 2015 р. о 10:30 год.

Арбітражний керуючий Жулінський В.Б. з ухвалою місцевого господарського суду не погодився та звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 03.06.2015р. у справі № Б-39/148-04.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 23 червня 2015 р. апеляційну скаргу арбітражного керуючого Жулінського Володимира Борисовича залишено без задоволення. Ухвалу господарського суду Харківської області від 03.06.2015р. у справі № Б-39/148-04 залишено без змін.

06 липня 2015 року матеріали справи повернулись до господарського суду Харківської області.

12 серпня 2015 року на розгляд до господарського суду надійшла заява від ОСОБА_2 (вх. №32366) з вимогами до банкрута на загальну суму 10563,40 грн., які вона просить визнати та включити їх до реєстру вимог кредиторів.

В обґрунтування заявлених вимог заявник посилається на те, що вимоги до банкрута в сумі 10563,40 грн. є вимогами кредитора щодо виплати заборгованості із заробітної плати, з яких 1830,00 грн. - заборгованість з виплати вихідної допомоги та грошової компенсації тарифної відпустки та 8733,40 грн. - це середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, розрахований за період з 25.12.2014 р. по 08.07.2015 р.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 13 серпня 2051 року прийнято до розгляду заяву ОСОБА_2 з вимогами до банкрута та призначено її розгляд в судовому засіданні на 10 вересня 2015 р. о 12:10 год.

У судовому засіданні кредитор підтримав заяву з вимогами до банкрута.

Ліквідатор 08.09.2015 р. надав до суду письмові пояснення щодо заяви кредитора (вх. №35812), в яких визнає частково вимоги кредитора в сумі 1830,00 грн., з підстав викладених у письмових поясненнях.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги ОСОБА_2 до банкрута, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників провадження у справі про банкрутство, які були присутні в судовому засіданні, суд встановив наступне.

Постановою господарського суду Харківської області від 25 грудня 2013р., зокрема припинено процедуру санації ВАТ "Мереф'янський механічний завод". Визнано юридичну особу - ВАТ "Мереф'янський механічний завод" (ідентифікаційний код 21179210), яке зареєстровано Харківською районною державною адміністрацією Харківської області від 20.03.2001р. за номером 04058775ю0020845 за адресою: Харківський район, м. Мерефа, пров. Яковівський, 10 - банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. Призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Жулінського Володимира Борисовича, якого зобов'язано в строк до 25 грудня 2014 року виконати ліквідаційну процедуру.

Згідно ст. 4-1 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до положень ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", в редакції, яка діяла до набрання чинності змінами згідно із Законом України від 22 грудня 2011 року № 4212-VI кредитор - юридична або фізична особа, яка має у встановленому порядку підтверджені документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника, щодо виплати заборгованості із заробітної плати працівникам боржника, а також органи державної податкової служби та інші державні органи, які здійснюють контроль за правильністю та своєчасністю справляння єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів). Конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство. До конкурсних кредиторів відносяться також кредитори, вимоги яких до боржника виникли внаслідок правонаступництва за умови виникнення таких вимог до порушення провадження у справі про банкрутство. Поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство.

Законом України №4212-VI від 22.12.2011 р. Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" викладено у новій редакції.

Відповідно до п.1.1 Перехідних положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції, що набрала чинності з 19.01.2013 р.), положення цього Закону, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Як вбачається з матеріалів справи, провадження у даній справі порушено ухвалою господарського суду Харківської області від 27.12.2004 року, тобто до набрання чинності новою редакцією Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури прийнято судом 25 грудня 2013р., тобто після набрання чинності новою редакцією Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Отже, положення Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у редакції Закону України від 22 грудня 2011 року № 4212-VI, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарським судом під час розгляду справи про банкрутство - ВАТ "Мереф'янський механічний завод".

Відповідно до ч.1 ст. 38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у редакції Закону України від 22 грудня 2011 року № 4212-VI (далі - Закон), вимоги за зобов'язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури протягом двох місяців з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Кредитори, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними, а їх вимоги погашаються в шосту чергу в ліквідаційній процедурі.

Відповідне правило не поширюється на вимоги кредиторів щодо виплати заробітної плати, авторської винагороди, аліментів, а також на вимоги щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров'ю громадян, сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування.

В газеті "Голос України" № 6 (5756) від 15.01.2014 року опубліковане оголошення про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Від ОСОБА_2 12 серпня 2015 року надійшла до суду заява з вимогами до банкрута в сумі 10563,40 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, кредитор перебувала з банкрутом у трудових правовідносинах та 25.12.2014 року була звільнена з роботи у зв'язку з банкрутством та ліквідацією підприємства на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України.

Заявлені грошові вимоги з виплати вихідної допомоги та грошової компенсації тарифної відпустки в сумі 1830,00 грн. ОСОБА_2 підтверджуються трудовою книжкою та довідкою по заборгованості з виплати вихідної допомоги та компенсації тарифної відпустки, а також визнані ліквідатором.

Враховуючи вищевикладене, перевіривши підстави виникнення грошових вимог кредитора до банкрута, зважаючи на те, що ці вимоги в сумі 1830,00 грн. підтверджуються матеріалами справи, розглянуті та визнані ліквідатором, суд також визнає вимоги ОСОБА_2 до банкрута в сумі 1830,00 грн., та вважає, що дані вимоги підлягають задоволенню у першу чергу, оскільки згідно з п.1 ч.1 ст. 45 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у першу чергу задовольняються, зокрема вимоги щодо виплати заборгованості із заробітної плати перед працюючими та звільненими працівниками банкрута.

Щодо вимог з виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 8733,40 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у редакції Закону України від 22 грудня 2011 року № 4212-VІ (далі - Закон), з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, зокрема у банкрута не виникає жодних додаткових зобов'язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури; припиняється нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій за всіма видами заборгованості банкрута та виконання зобов'язань боржника, визнаного банкрутом, здійснюється у випадках і порядку, передбачених цим розділом.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану нею суму.

Відповідно до ч. 2 ст. 47 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у редакції Закону України від 22 грудня 2011 року № 4212-VІ (далі - Закон), вихідна допомога звільненим працівникам боржника виплачується арбітражним керуючим у встановленому порядку з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом.

Згідно ч.2 ст. 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у редакції Закону України від 22 грудня 2011 року № 4212-VІ (далі - Закон), ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження, зокрема з дня визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури повідомляє працівників банкрута про звільнення та здійснює його відповідно до законодавства України про працю. Виплата вихідної допомоги звільненим працівникам банкрута провадиться ліквідатором у першу чергу за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута, або отриманого для цієї мети кредиту.

Аналіз зазначених норм права дає суду підстави дійти висновку, що виплата вихідної допомоги звільненим працівникам банкрута провадиться ліквідатором лише після продажу майна банкрута за рахунок коштів, одержаних від продажу майна.

Відповідальність за затримку розрахунку при звільненні передбачена ст.117 КЗпП України.

В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (ч. 1 ст.117 КЗпП України).

Враховуючи вищевикладене, нарахування заявником середнього заробітку за час затримки належних йому при звільненні сум є безпідставним, оскільки вихідна допомога звільненим працівникам боржника виплачується арбітражним керуючим з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а саме після продажу майна банкрута за рахунок коштів, одержаних від продажу майна.

На даний час майно банкрута не продано, а тому виплата належних кредитору сум не здійснена з об`єктивних причин.

З урахуванням вищевикладеного суд відхиляє вимоги кредитора в сумі 8733,40 грн.

Керуючись ст.ст. 1, 37-48 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст.ст. 4-1, 86 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Визнати вимоги ОСОБА_2 частково в сумі 1830,00 грн. та включити їх до реєстру вимог кредиторів у першу чергу задоволення вимог кредиторів.

Решту частину вимог ОСОБА_2 в сумі 8733,40 грн. - відхилити.

Суддя Чистякова І.О.