ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" вересня 2015 р. Справа № 907/352/15

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Марко Р.І.

суддів Желік М.Б.

Галушко Н.А.

при секретарі судового засідання Стефанишин О.О.

за участю представників сторін:

від прокуратури - Яворський Я.Т.

від позивача - не з'явився

від відповідача - не з'явився

розглянувши матеріали апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Концерн Галнафтогаз" вих.№ 930/18 від 11.06.2015 року (вх. № 01-05/2745/15 від 22.06.2015р.).

на рішення господарського суду Закарпатської області від 25.05.2015р.

у справі № 907/352/15, суддя Пригара Л.І.

за позовом прокурора Перечинського району в інтересах держави в особі Сімерської сільської ради, с. Сімер Перечинського району;

до відповідача Публічного акціонерного товариства „Концерн Галнафтогаз", м. Львів

про внесення змін до п. 2.2. договору оренди земельної ділянки від 19.05.2006 року та викладення його у наступній редакції: „Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 784728 грн."; внесення змін до п. 4.1. договору оренди земельної ділянки від 19.05.2006 року та викласти його у такій редакції: „Орендна плата за користування об'єктом оренди встановлена у розмірі 10% від нормативної грошової оцінки об'єкту оренди та становить 78 472 грн. 80 коп. без ПДВ в рік. Орендна плата вноситься орендарем рівними частинами у розмірі 6539 грн. 40 коп. в місяць"

В С Т А Н О В И В:

25.05.2015 року господарським судом Закарпатської області винесено рішення у справі № 907/352/15 за позовом прокурора Перечинського району в інтересах держави в особі Сімерської сільської ради до відповідача Публічного акціонерного товариства „Концерн Галнафтогаз" про внесення змін до п. 2.2. договору оренди земельної ділянки від 19.05.2006 року та викладення його у наступній редакції: „Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 784728 грн."; внесення змін до п. 4.1. договору оренди земельної ділянки від 19.05.2006 року та викласти його у такій редакції: „Орендна плата за користування об'єктом оренди встановлена у розмірі 10% від нормативної грошової оцінки об'єкту оренди та становить 78 472 грн. 80 коп. без ПДВ в рік. Орендна плата вноситься орендарем рівними частинами у розмірі 6539 грн. 40 коп. в місяць", яким позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

Не погодившись з рішенням господарського суду Закарпатської області Приватне акціонерне товариство "Концерн Галнафтогаз" звернулося до Львівського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимоги відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що висновки суду першої інстанції викладені в оскаржуваному рішенні не відповідають дійсним обставинам справи, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що в договорі оренди земельної ділянки, а також в будь-якому нормативно правовому акті відсутні положення про автоматичну зміну розміру орендної плати, пов"язане із зміною нормативно-грошової оцінки земельної ділянки. Окрім того, скаржник стверджує, що судом першої інстанції в порушення норм матеріального права не встановлено, що положення Податкового кодексу України не мають зворотної дії в часі та не поширюються на правовідносини пов"язані з орендою землі, які виникли до вступу Податкового кодексу України в дію.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 24.06.2015р. подані скаржником матеріали визнано достатніми для прийняття апеляційної скарги до провадження, розгляд справи призначено на 03.08.2015 року.

В порядку ст.77 ГПК України розгляд справи відкладено до 07.09.2015р. з підстав викладених у відповідній ухвалі суду.

В судове засідання 07.09.2015р. з"явився прокурор, який заперечив проти доводів апеляційної скарги, вважає рішення місцевого господарського суду законним та обґрунтованим.

Позивач та відповідач участі уповноважених представників у судове засідання не забезпечили, причин неявки суду не повідомили, хоча були належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення, наявними в матеріалах справи.

Відповідно до п.3.9.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що ухвалою суду про призначення справи до розгляду явку представників сторін в судове засідання не визначено обов'язковою, сторони належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги, відтак, не були позбавлені конституційного права на захист охоронюваних законом інтересів, а у справі міститься достатньо доказів для розгляду апеляційної скарги по суті, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду вирішила апеляційну скаргу розглянути за відсутності представників позивача та відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 85 та ч. 1 ст. 99 ГПК України у судовому засіданні 07.09.2015р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови Львівського апеляційного господарського суду.

Розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши прокурора, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального законодавства, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, колегія суддів дійшла до висновку, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Як встановлено місцевим господарським судом та вбачається з матеріалів справи 19.05.2006 року між Сімерською сільською радою та ПАТ „Концерн Галнафтогаз" укладено договір оренди земельної ділянки, відповідно до умов якого орендодавець передає на підставі рішення II-ої сесії V-го скликання Сімерської сільської ради від 18.05.2006 року, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для комерційного використання (обслуговування автозаправної станції стаціонарного типу), яка знаходиться за адресою: Закарпатська область, Перечинський район, с. Сімер, вул. Будівельників, 11, загальною площею 0,42 га. Договір зареєстровано в Закарпатській регіональній філії ДП „Центр державного земельного кадастру", про що вчинено запис від 15 серпня 2006 року за № -003.

Відповідно до п. 3.1 договору строк його дії складає 10 років.

Згідно п. 2.2. договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 78 498 грн.

Відповідно до акту прийому - передачі земельної ділянки орендодавець передав, а відповідач прийняв в строкове платне користування земельну ділянку для комерційного використання (обслуговування автозаправної станції стаціонарного типу), яка знаходиться з адресою: Закарпатська область, Перечинський район, с. Сімер, вул. Будівельників, 11, загальною площею 0,42 га.

Пунктом 4.1. договору визначено, що орендна плата за користування об'єктом оренди встановлена у розмірі 10% від нормативної грошової оцінки об'єкту оренди та становить 7 849 грн. 80 коп. без ПДВ в рік. Орендна плата вноситься орендарем щомісячно рівними частинами у розмірі 654 грн. 15 коп.

Умовами п. 4.4. сторонами договору передбачено, що розмір орендної плати переглядається щорічно у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, у тому числі внаслідок інфляції; погіршення стану об'єкту оренди не з вини орендаря, що підтверджується документами; в інших випадках, передбачених законом.

Сторонами договору визначено, що зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір вирішується у судовому порядку (п. 10.1. договору).

26.07.2012 року Сімерською сільською радою Перечинського району прийнято рішення № 121 „Про затвердження нормативної грошової оцінки земель населеного пункту с. Сімер Сімерської сільської ради Перечинського району Закарпатської області", яким затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель населеного пункту с. Сімер Сімерської сільської ради Перечинського району та встановлено вартість квадратного метра земель по економіко - планувальних зонах: І зона - 56,92 грн./м2, II зона - 46,57 грн./м2, III зона - 39,04 грн./м2.

Згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, нормативна грошова оцінка земельної ділянки загальною площею 4 200 кв.м., яка є предметом спірного договору, складає 784728 грн.

Виходячи зі ставки 10% від нормативної грошової оцінки об'єкту оренди в сумі 784 728 грн., розмір орендної плати має становити 78472 грн. 80 коп. без ПДВ в рік та має сплачуватись згідно з пунктом 4.1. договору щомісячно рівними частинами в розмірі 6539 грн. 40 коп.

Листами № 1 від 03.01.2014 року, № 38/02-07 від 12.03.2014 року, № 153/02-07 від 12.11.2014 року та № 2/02-07 від 17.01.2015 року Сімерська сільська рада проінформувала орендаря про зміну грошової оцінки земель та запропонувала за взаємною згодою внести зміни (укласти додаткову угоду) до діючого договору оренди земельної ділянки.

Статтею 30 Закону України „Про оренду землі" зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін, а у разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір вирішується у судовому порядку.

Нормами чинного законодавства передбачено можливість зміни умов договору за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у випадках встановлених договором або законом. Оскільки сторонами в договорі оренди передбачена можливість збільшення розміру орендної плати, а розмір орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності є законодавчо регульованою ціною, тому законодавча зміна граничного розміру цієї плати є підставою для перегляду встановленого умовами договору розміру орендної плати.

Можливість перегляду розміру орендної плати, встановленого умовами договору за земельні ділянки державної та комунальної власності, у разі законодавчої зміни граничного розміру цієї плати, яка є регульованою ціною, передбачена і п. 2.19 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 року № 6. При цьому акцентовано, що надсилання відповідачеві пропозицій щодо внесення змін до договору оренди є правом, а не обов'язком позивача, тому недотримання останнім вимог частини другої статті 188 Господарського кодексу України щодо надсилання інший стороні пропозицій про зміну умов договору не позбавляє його права звернутися до господарського суду з позовом про зміну умов договору за наявності спору (тобто за відсутності згоди відповідача на зміну умов договору).

Згідно ст. 15 Закону України „Про оренду землі", однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Частинами 1, 2 ст. 21 Закону встановлено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Відповідно до п. 288.1. Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Згідно п. 289.1. для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. При цьому, розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки (підпункт 288.5.1, пункту 288.5, ст.288 Податкового кодексу)

Правові засади проведення оцінки земель в Україні визначено Законом України „Про оцінку земель", відповідно до абзацу п'ятого статті 5 якого нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Суб'єктами оціночної діяльності у сфері оцінки земель є органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які здійснюють управління у сфері оцінки земель, а також юридичні та фізичні особи, зацікавлені у проведенні оцінки земельних ділянок (стаття 6 Закону).

Згідно зі статтею 18 цього Закону нормативна грошова оцінка земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення, проводиться не рідше ніж один раз у 5 - 7 років.

Статтею 20 Закону України „Про оцінку земель" передбачено, що за результатами бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація, а за результатами проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок складається звіт. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Відповідно до статті 23 Закону України „Про оцінку земель" технічна документація з нормативної грошової оцінки земельних ділянок у межах населених пунктів затверджується відповідною сільською, селищною і міською радою.

Рішення Сімерської сільської ради Перечинського району Закарпатської області № 121 від 26.07.2012 року „Про затвердження нормативної грошової оцінки земель населеного пункту с.Сімер Сімерської сільської ради Перечинського району Закарпатської області" не оскаржувалось та є чинним на момент розгляду даної справи.

Як вбачається із вищенаведеного, нормами чинного законодавства передбачено можливість зміни умов договору за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у випадках, встановлених договором або законом. Враховуючи те, що сторонами в договорі оренди передбачена можливість збільшення розміру орендної плати, а орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, тому законодавча зміна граничного розміру цієї плати є підставою для перегляду встановленого умовами договору розміру орендної плати.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про підставність вимоги прокурора та позивача щодо внесення змін до п.п. 2.2. та 4.1. договору оренди земельної ділянки від 19.05.2006 року.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно із ст.4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Відповідно до ст.33 вказаного Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Скаржник не надав доказів на спростування висновків місцевого господарського суду, викладених у рішенні господарського суду Закарпатської області від 25.05.2015р. про забезпечення позову у даній справі.

З огляду на все викладене вище, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду Закарпатської області від 25.05.2015р. у даній справі відповідає матеріалам справи, ґрунтується на вимогах чинного законодавства і підстав для його скасування немає, а зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника не відповідають матеріалам справи, документально не обґрунтовані, а тому не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст. 104 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваного рішення.

Судовий збір за перегляд рішення господарського суду Закарпатської області від 25.05.2015р. у даній справі в апеляційному порядку покласти на скаржника в порядку, передбаченому ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 103, 104, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, -

п о с т а н о в и в:

1. Рішення господарського суду Закарпатської області від 25.05.2015 року в справі за номером 907/352/15 залишити без змін.

2. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Концерн Галнафтогаз" вих.№ 930/18 від 11.06.2015 року залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Матеріали справи повернути в місцевий господарський суд.

Повний текст постанови виготовлений 14.09.2015 р.

Головуючий-суддя Марко Р.І.

Суддя Желік М.Б.

Суддя Галушко Н.А.