ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16.09.2015р. Справа № 905/1201/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Алчевський машинобудівний завод",

, м.Алчевськ

до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства "Азовелектросталь", ,

м.Маріуполь

про стягнення заборгованості в сумі 56056,00 грн.

Суддя Левшина Г.В.

Представники:

від позивача: не зявився

від відповідача: не зявився

В засіданні суду брали участь:

СУТЬ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Алчевський машинобудівний завод", м.Алчевськ, позивач, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, ОСОБА_1 акціонерного товариства "Азовелектросталь", м.Маріуполь, про стягнення заборгованості в сумі 56056,00 грн.

В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на договір №53АЭСсн від 17.02.2011р., видаткові накладні №РН-0000365 від 21.04.2012р., №РН-0000399 від 12.06.2012р., №РН-000245 від 18.10.2013р., №РН-0000426 від 18.07.2012р., платіжні доручення.

Відповідач в судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву не надав.

11.09.2015р. до господарського суду Донецької області надійшла заява від 04.09.2015р. №523/952 ОСОБА_1 акціонерного товариства "Азовелектросталь", м.Маріуполь про надання відстрочки виконання рішення суду строком на три місяці.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, господарський суд встановив:

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання згідно із ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору та інших правочинів.

27.02.2011р. між сторонами був підписаний договір поставки №53АЭСсн, за умовами якого позивач зобовязався поставити, а відповідач прийняти та оплатити товар у асортименті, кількості згідно специфікації №1: гальма ТКП-200, муфти зубчаті.

Виходячи зі змісту наданих до матеріалів справи видаткових накладних №РН-0000365 від 21.04.2012р., №РН-0000399 від 12.06.2012р., №РН-000245 від 18.10.2013р., №РН-0000426 від 18.07.2012р., позивачем було передано, а відповідачем прийнято товар на суму 56056,00 грн. з урахуванням часткового погашення заборгованості з боку відповідача.

Факт постачання позивачем товару на вказану суму з боку відповідача не заперечується.

Згідно вимог ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписом ст.526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Пунктами 7.1, 7.2 договору №53АЭСсн від 17.02.2011р. встановлено, що оплата проводиться покупцем у національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника. Умови оплати 100% попередня оплата.

10.06.2015р. позивач звернувся до відповідача з вимогою №1 щодо погашення заборгованості в сумі 56056,00 грн.

За висновками суду, свої зобов`язання щодо своєчасної та повної сплати позивачу грошових коштів в сумі 56056,00 грн. за договором №53АЭСсн від 17.02.2011р., всупереч ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України відповідач не виконав.

Відповідач заперечень проти позовних вимог не надав.

На підставі викладеного, виходячи з того, що позов повністю доведений позивачем та обґрунтований матеріалами справи, враховуючи, що відповідач заперечень проти позову не надав, вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в сумі 56056,00 грн. підлягають задоволенню в повній сумі.

Судовий збір підлягає віднесенню на відповідача повністю.

Клопотання від 04.09.2015р. №523/952 ОСОБА_1 акціонерного товариства "Азовелектросталь", м.Маріуполь про надання відстрочки виконання рішення суду строком на три місяці судом залишено без задоволення, враховуючи наступне:

Відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України.

За приписом ст.115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обовязковими на всій території України.

Згідно із ст.121 Господарського процесуального кодексу України суд може відстрочити виконання рішення при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, і у виняткових випадках, залежно від обставин справи.

При цьому, відстрочка фактично означає відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк. Підставою для відстрочки виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом.

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається в обгрунтування своїх вимог або заперечень.

За приписом ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке грунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Як встановлено судом, обставини, якими відповідач обгрунтовує клопотання про відстрочку виконання судового рішення, не є винятковими, такими, що дійсно ускладнюють виконання судового рішення. Зокрема, відсутність у відповідача необхідних грошових коштів не може бути підставою для відстрочки виконання судового рішення.

Одночасно, як встановлено судом, Приватне акціонерне товариство "Азовелектросталь", м.Маріуполь займається підприємницькою діяльністю, яка відповідно до ст.42 Господарського кодексу України є самостійною, ініціативною, систематичною, на власний ризик господарською діяльністю з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Посилання відповідача на проведення антитерористичної операції у Донецькій області, напружену політичну ситуацію у країні, нестабільність банківської системи тощо не може бути підставою для надання відстрочки виконання судового рішення й прямо суперечить вимогам закону. При цьому, наявність вказаних обставин стосується не лише виключно діяльності відповідача, а й інших осіб, у тому числі і позивача.

Крім цього, вирішуючи питання про відстрочку виконання судового рішення, господарський суд враховує матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

Як встановлено, припущення відповідачем прострочення щодо сплати позивачу заборгованості в сумі 56056,00 грн. триває з 2012-2013р.р., внаслідок чого, приймаючи до уваги наявність інфляційних процесів, надання відстрочки виконання судового рішення призведе до порушення матеріальних інтересів позивача.

При цьому, відповідачем взагалі жодним чином не обгрунтовано строку, на який вимагається надання відстрочки виконання рішення суду.

За таких обставин, приймаючи до уваги матеріальні інтереси позивача, враховуючи відсутність виняткових обставин, які роблять неможливим або утруднюють негайне виконання судового рішення по справі, заява від 04.09.2015р. №523/952 ОСОБА_1 акціонерного товариства "Азовелектросталь", м.Маріуполь про надання відстрочки виконання рішення суду строком на три місяці підлягає залишенню без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4-3, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85, 121 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Алчевський машинобудівний завод", м.Алчевськ до ОСОБА_1 акціонерного товариства "Азовелектросталь", м.Маріуполь про стягнення заборгованості в сумі 56056 грн. 00 коп. задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 акціонерного товариства "Азовелектросталь", м.Маріуполь на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Алчевський машинобудівний завод", м.Алчевськ заборгованість в сумі 56056 грн. 00 коп., судовий збір в сумі 1827 грн. 00 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В судовому засіданні 16.09.2015р. оголошено повний текст рішення.

Суддя Г.В. Левшина