ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" вересня 2015 р. Справа № 921/478/15-г/7

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого судді Давид Л.Л.,

суддів Кордюк Г.Т.

ОСОБА_1

при секретарі судового засіданні ОСОБА_2

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма Славутич б/н від 15.07.2015 року (вх. № ЛАГС 01-05/3580/15 від 12.08.2015 року)

на ухвалу господарського суду Тернопільської області від 22.05.2015 року

у справі № 921/478/15-г/7 (суддя Стадник М.С.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Бізон-Імпорт, м. Пологи, Пологівський район, Запорізька область

до Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма Славутич, с. Гречане, Петриківський район, Дніпропетровська область

про стягнення 166442,62 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_3 представник (довіреність б/н від 02.01.2015 р.);

від відповідача: не з»явились;

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Тернопільської області від 22.05.2015 р. у справі №921/478/15-г/8 задоволено заяву ТОВ «Бізон-Імпорт» №2/03-72 від 22.04.2015 р. про видачу виконавчого документа на виконання рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації «Правова Ліга» від 15.04.2015 р. у справі №15/2015. Видано судовий наказ на примусове виконання рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації "Правова Ліга" від 15.04.2015р. у справі № 15/2015. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Славутич" (пров. Колгоспний, 5А, с. Гречане, Петриківський район, Дніпропетровська область, 51813, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізон-Імпорт" (вул.Зарічна, 55-А, м.Пологи, Запорізька область, ) 141 367 (сто сорок одна тисяча триста шістдесят сім) грн. 82 коп. сума скоригованої вартості товару; 7 087 (сім тисяч вісімдесят сім) грн. 14 коп. пені; 12 219 (дванадцять тисяч двісті дев'ятнадцять) грн. 20 коп. штрафу; 3 823 (три тисячі вісімсот двадцять три) грн. 48 коп. - товарного кредиту; 1944 (одна тисяча дев'ятсот сорок чотири) грн. 98 коп. - третейських витрат. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Славутич" (пров. Колгоспний, 5А, с. Гречане, Петриківський район, Дніпропетровська область, 51813, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізон-Імпорт" (вул. Зарічна, 55-А, м. Пологи, Запорізька область, ) 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору.

Відповідач ТОВ «Агрофірма «Славутич», - не погодившись з винесеною ухвалою, подала апеляційну скаргу б/н від 15.07.2015 року (вх. № ЛАГС 01-05/3580/15 від 12.08.2015 р.), в якій посилається на те, що остання прийнята з порушенням норм процесуального права, а саме: з порушенням правил територіальної підсудності, з огляду на те, що місцезнаходженням Відповідача є - Дніпропетровська область, Петриківський район, с. Гречане, провулок Колгоспний, 5а, відповідно до цього вважає, що розповсюджується юрисдикція господарського суду Дніпропетровської області, а не господарського суду Тернопільської області.

Дані обставин вважає підставою для скасування ухвали місцевого господарського суду та просить направити справу №921/478/15-г/7 за територіальною підсудністю до господарського суду Дніпропетровської області (49600 м. Дніпропетровськ, вул. Куйбишева, 1а).

Позивач ТОВ «Бізон-Імпорт» у відзиві б/н від 18.08.2015 р. та додаткових поясненнях, б/н від 14.09.2015 р. заперечує доводи апеляційної скарги, посилаючись на те, що у п. 10.1. Договору (по якому існує заборгованість) встановлено, що усі спори, розбіжності вимоги або претензії, що виникають з цього Договору, підлягають вирішенню у постійно діючому третейському суді при асоціації «Правова Ліга» у відповідності з його регламентом. Третейський розгляд справи здійснюється постійно діючим третейським судом у складі одного третейського судді. Місцезнаходження третейського суду та місце розгляду спору: м. Тернопіль, майдан Волі, 4 поштовий індекс 46001. У відповідності до ст.. 50 Закону України «Про третейські суди» сторони які передали спір на вирішення третейського суду, зобов»язані добровільно виконати рішення третейського суду, без зволікань чи застережень. Однак, ТОВ «Агрофірма «Славутич» в добровільному порядку не виконала рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації «Правова Ліга» від 15.04.2015 р. по справі №15/2015.

ТОВ «Бізон Імпорт» звернулося до компетентного суду - господарського суду Тернопільської області із заявою про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду. Частина 6 ст. 56 Закону України «Про третейські суди» та ст.. 122-10 Господарського процесуального кодексу України передбачає перелік підстав для відмови у видачі господарським судом виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду і даний перелік є вичерпним. Із оскаржуваної ухвали господарського суду Тернопільської області вбачається, що підстав для відмови у задоволенні заяви про видачу виконавчого документа немає, про що чітко описано в оскаржуваній ухвалі. Відповідно до цього, ухвалу місцевого господарського суду просить залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення, як безпідставну і необґрунтовану.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 14.08.2015 р. поновлено строк ТОВ «Агрофірма «Славутич» на подання апеляційної скарги б/н від 15.07.2015 р. (вх. № ЛАГС 01-05/3580/15 від 12.08.2015 р.) на оскарження ухвали господарського суду Тернопільської області від 22.05.2015 р. у справі №921/478/15-г/7.

В подальшому, ухвалою суду від 14.08.2015 р. прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма Славутич б/н від 15.07.2015 року (вх. № ЛАГС 01-05/3580/15 від 12.08.2015 року) на ухвалу господарського суду Тернопільської області від 22.05.2015 року у справі № 921/478/15-г/7 та призначено до розгляду в судове засідання на 21.08.2015 р. в складі колегії: головуючого судді Давид Л.Л., суддів Кордюк Г.Т. та Юрченка Я.О. (а.с.42). Крім цього, даною ухвалою задоволено клопотання Позивача про продовження строку розгляду спору в порядку ст. 69 ГПК України.

Враховуючи те, що з матеріалів та обставин справи неможливо було встановити чи отримана ухвала суду від 14.08.2015 р. Відповідачем (Скаржником) у справі, з огляду на те, що не повернулись поштові повідомлення про вручення такої, відповідно судовою колегією відкладено розгляд справи на 03.09.2015 р. в складі: головуючого судді Давид Л.Л., суддів Кордюк Г.Т. та Юрченка Я.О. (а.с.57-58).

В судове засідання 03.09.2015 р. з»явилась представник Відповідача, яка заперечила доводи апеляційної скарги з мотивів, наведених у відзиві. Однак, 03.09.2015 р. розгляд справи повторно відкладено на 14.09.2015 р., оскільки знову ж таки було неможливо встановити чи отримана ухвала суду від 14.08.2015 р. (про призначення розгляду справи) та від 21.08.2015 р. (про відкладення розгляду справи) Відповідачем (Скаржником) у справі, з огляду на те, що не повернулись поштові повідомлення про вручення таких.

В судове засідання 14.09.2015 р. з»явилась представник Відповідача. Скаржник участі уповноваженого представника не забезпечив, причин неявки не повідомив.

Станом на 14.09.2015 р. додаткових доказів та клопотань про відкладення розгляду справи не поступало, а відтак, судова колегія ухвалила розглядати справу по наявних у ній матеріалах.

Представником Відповідача в судовому засіданні 14.09.2015 р. підтримано письмові пояснення, б/н від 14.09.2015 р., в яких остання вказує на зловживання Скаржником процесуальними правами, спрямованим на свідоме невиправдане затягування судового процесу, порушення права інших учасників цього процесу та вимог Конвенції про захист права людини і основоположних свобод та Господарському процесуальному кодексі України. Вважає, що неявка представника ТОВ «Агрофірма Славутич» в судові засідання та неврахування вимог процесуального закону, а також невиконання ухвал суду у своїй сукупності свідчить про зловживання процесуальними правами, які направлені на перешкоджання розгляду господарського спору в строки, передбачені процесуальним законом.

Як вбачається з матеріалів апеляційної скарги ТОВ «Агрофірма Славутич» - адреса останньої: 51813, Дніпропетровська область, Петриківський район, с. Гречане, провулок Колгоспний, 5а.

Ухвали суду від 14.08.2015 р., 21.08.2015 р. та від 03.09.2015 р. направлялись на вищевказану адресу, що підтверджується списками згрупованих рекомендованих відправлень, поданих в поштове відділення №10 «відправник Львівський апеляційний господарський суд» від 14.08.2015 р., 25.08.2015 р., 04.09.2015 р.

Згідно витягу з ЄДРЮОФОП, зробленого Львівським апеляційним господарським судом станом на 14.09.2015 р., вбачається, що юридичною адресою ТОВ «Агрофірма Славутич» є - 51813, Дніпропетровська область, Петриківський район, с. Гречане, провулок Колгоспний, 5а.

У п.3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 р. «про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» (із змінами та доповненнями) зазначено, що за змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Враховуючи вищенаведене, судова колегія вважає, що Скаржник належним чином повідомлений про час та місце розгляду даної справи в суді апеляційної інстанції.

Вивчивши матеріали справи в сукупності з апеляційною скаргою, судовою колегією Львівського апеляційного господарського суду встановлено наступне:

Рішенням постійно діючого третейського суду при Асоціації «Правова Ліга» (м. Тернопіль, майдан Волі 4) від 15.04.2015 р. задоволено позовні вимоги ТОВ «Бізон-Імпорт» до ТОВ «Агрофірма Славутич» про стягнення заборгованості (а.с.18-23). Стягнуто з Відповідача на користь ТОВ «Бізон-Імпорт» грошові кошти в розмірі 166 442,62 грн., з яких: 141 367,82 грн. сума скоригованої вартості товару, 7087,14 грн. сума пені, 12 219,20 грн. сума штрафу, 3823,48 грн. сума товарного кредиту, 1 944,98 грн. третейські витрати. Дане рішення, як вбачається з обставин справи, Відповідачем не оскаржене у відповідному судовому порядку.

У відповідності до вимог ст. 55 Закону України «Про третейські суди» рішення третейського суду виконуються зобов»язаною стороною добровільно, в порядку та строки, що встановленні в рішенні, а якщо в рішенні строк його виконання не встановлений, рішення підлягає негайному виконанню. У разі, коли рішення третейського суду не виконано добровільно , воно підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження (ст. 57 Закону України «Про третейські суди»).

Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом , зокрема судових наказів, у тому числі на підставі виданих господарським судом на виконання рішення третейських судів.

Статтею 56 Закону України «Про третейські суди» регламентовано, що заява про видачу виконавчого документа може бути подана до компетентного суду протягом трьох років з дня прийняття рішення третейським судом.

22.04.2015 р. Позивач по третейській справі №15/2015 ТОВ «Бізон-Імпорт», звернувся до господарського суду Тернопільської області із заявою за вих. №2/03-72 від 22.04.2015 р. (а.с.5) про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду, керуючись ст. ст. 122-8, 122-9, 122-11 Господарського процесуального кодексу України та ст. ст. 50, 56, 57 Закону України «Про третейські суди».

У відповідності до вимог ст. 122-10 Господарського процесуального кодексу України господарський суд відмовляє у видачі виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду, якщо: 1) на день прийняття рішення за заявою про видачу виконавчого документа рішення третейського суду скасовано судом; 2) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; 3) пропущено встановлений строк для звернення за видачею виконавчого документа, а причини його пропуску не визнані господарським судом поважними; 4) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди; 5) третейська угода визнана недійсною; 6) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону; 7) рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, не передбачені законом; 8) постійно діючий третейський суд не надав на вимогу господарського суду відповідну справу; 9) третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

Зміст наказу на примусове виконання рішення третейського суду має відповідати вимогам ч.1 ст. 117 Господарського процесуального кодексу України та ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» та резолютивній частині рішення.

Місцевим господарським судом встановлено, що рішення Третейського суду направлено на адресу ТОВ «Агрофірма Славутич» (пров. Колгоспний , 5А, с. Гречане, Петриківський район, Дніпропетровська область, 51813) рекомендованим листом із повідомленням про вручення поштового відправлення від 16.04.2015 р. та одержано ним 25.04.2015 р. Дане не заперечується Скаржником в апеляційній скарзі. Крім цього, судом також вказано, що Відповідачем доказів для відмови у видачі виконавчого документа на виконання зазначеного рішення суду не подано, що відповідно і стало підставою для задоволення заяви Позивача.

Скаржник в апеляційній скарзі вказує, що місцевим господарським судом при прийнятті оскаржуваної ухвали порушено правила територіальної підсудності з огляду на те, що місцезнаходженням Відповідача є - Дніпропетровська область, Петриківський район, с. Гречане, провулок Колгоспний, 5а, відповідно до цього вважає, що розповсюджується юрисдикція господарського суду Дніпропетровської області, а не господарського суду Тернопільської області, з чим судова колегія Львівського апеляційного господарського суду погодитись не може, з огляду на наступне:

Як вбачається з обставин справи, 13.03.2014 р. ТОВ «Бізон-Імпорт» та ТОВ «Агрофірма «Славутич» укладено договір №ЛО-001/2014 купівлі-продажу засобів захисту рослин на умовах розстрочення платежу (а.с.11-13). Згідно п.10.1 даного Договору сторони визначили, що усі спори , розбіжності, вимоги або претензії , що виникають з цього Договору підлягають вирішенню у постійно діючому третейському суді при Асоціації «Правова Ліга» у відповідності з його регламентом. Третейський розгляд справи здійснюється постійно діючим Третейським судом у складі одного третейського судді. Місце знаходження третейського суду та місце розгляду спору: м. Тернопіль, майдан Волі 4, поштовий індекс 46001. Мова третейського судочинства українська. Сторони є такими, що розуміють правовий зміст та правові наслідки цього третейського застереження та вважають їх звернення до третейського суду достатнім захистом для захисту своїх прав.

Згідно ч. ч. 1-2 ст..122-7 Господарського процесуального кодексу України питання видачі виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду розглядається господарським судом за заявою особи, на користь якої прийнято рішення третейського суду. Заява про видачу виконавчого документа про примусове виконання рішення третейського суду подається до господарського суду за місцем проведення третейського розгляду протягом трьох років з дня прийняття рішення третейським судом.

Нормами вищевказаної статті врегульовано питання територіальної підсудності розгляду заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду та строк подання заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду. Територіальна підсудність розгляду заяви є виключною, оскільки заява підлягає розгляду у господарському суді за місцем третейського розгляду справи. Заява подається до місцевого господарського суду області, на території якої відбувався третейський розгляд. При цьому, місце розгляду справи встановлюється відповідно до статті 30 Закону "Про третейські суди". Місцем проведення третейського розгляду справи у постійно діючому третейському суді є місцезнаходження цього третейського суду. Місце проведення третейського розгляду справи у третейському суді для вирішення конкретного спору визначається третейською угодою.

Враховуючи вищенаведену норму права а також положення п.10.1. Договору, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду приходить до висновку про правомірність прийняття господарським судом Тернопільської області заяви ТОВ Бізон-Імпорт» про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації «Правова ліга» від 15.04.2015 р. у справі №15/2015 до свого провадження. Доводи Скаржника щодо порушення правил територіальної підсудності, судова колегія вважає безпідставними, з огляду на те, що в даному випадку, господарський суд Тернопільської області є компетентним судом по розгляду вищевказаної заяви на підставі ч.1-2 ст. 122-7 Господарського процесуального кодексу України

У відповідності до вимог ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об"єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Оцінивши докази в їх сукупності, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду прийшла до висновку про відповідність ухвали місцевого господарського суду нормам процесуального права, матеріалам та обставинам справи.

Зважаючи на те, що апеляційну скаргу залишено без задоволення, витрати по сплаті судового збору за перегляд ухвали місцевого господарського суду в апеляційному порядку, у відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України відносяться на Скаржника.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 99, 101, 102, 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України,

Львівський апеляційний господарський суд, - ПОСТАНОВИВ:

1. Ухвалу господарського суду Тернопільської області від 22.05.2015 р. у справі №921/478/15-г/7 залишити без змін, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма Славутич - без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

3. Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

повний текст постанови складено 16.09.2015 р.

Головуючий суддя Давид Л.Л.

Судді Кордюк Г.Т.

ОСОБА_1