РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2015Справа №910/19856/15

За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Саламандра - Україна", м. Київ

до Приватного акціонерного товариства "Українська охоронно-страхова компанія", м. Київ

про відшкодування шкоди в розмірі 39 442,91 грн.

Суддя Турчин С.О.

Представники сторін:

Від позивача: Бабак Б.С. (довіреність № 03/02/15-1 від 03.02.2015)

Від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "страхова компанія "Саламандра - Україна" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Українська охоронно-страхова компанія" про відшкодування шкоди в розмірі 39 442, 91 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Саламандра - Україна" на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту від 28.11.2014 р. № 03.0002622.0001, внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, виплачено страхове відшкодування, а тому до позивача, відповідно до положень ст. 27 Закону України "Про страхування " та ст. 993 Цивільного кодексу України, перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки цивільна відповідальність власника/водія транспортного засобу «Renault», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, з вини водія якого трапилось ДТП, що підтверджується постановою суду, була застрахована в Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія», позивач просить стягнути з відповідача шкоду у розмірі 39 442,91 грн. в судовому порядку.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 03.08.2015 порушено провадження по справі № 910/19856/15 та призначено її розгляд на 25.08.2015.

14.08.2015 через відділ діловодства суду від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшла витребувана судом інформація.

18.08.2015 через відділ діловодства суду від позивача надійшли документи по справі, що оформлені супровідним листом № 1148 від 18.08.2015.

В судове засідання 25.08.15 представники сторін не з'явилися, витребуваних ухвалою суду від 03.08.15 документів не надали, про причини неявки суд не повідомляли.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.08.2015 р. розгляд справи відкладено на 15.09.2015 р. на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 15.09.2015 р. представник позивача підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити.

Відповідач відзиву на позов не надав, представника в судове засідання не направив, про причини неявки не повідомив, про день та час проведення судового засідання повідомлявся належним чином.

Судом враховано, що відповідно до п. 3.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої ст. 64 та ст. 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Ухвалу про порушення провадження та ухвалу про відкладення розгляду справи відповідачу було надіслано за належною адресою (адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), отже, адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом належним чином.

За таких обставин суд вважає за можливе на підставі ст. 75 ГПК України розглянути справу за відсутності відповідача за наявними матеріалами.

У судовому засіданні 15.09.2015 р. відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

28.11.2014 р. між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Саламандра - Україна" (далі - страховик) та ОСОБА_2 укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 03.0002622.0001, предметом якого є майнові інтереси, що не суперечать Закону України «Про страхування», пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом марки «Skoda», державний реєстраційний номер НОМЕР_2.

Статтею 979 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до довідки ВДАІ Святошинського РУ ГУМВС в місті Києві № 61802961 про дорожньо-транспортну пригоду, 17.04.2015 р. по вул. Жмеринська, у Святошинському районі міста Києва, сталася дорожньо-транспортна пригода (зіткнення) між транспортним засобом марки «Skoda», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2 та транспортним засобом марки «Renault», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3

Дорожньо-транспортна пригода відбулася внаслідок порушення водієм ОСОБА_3 правил дорожнього руху України, якого постановою Святошинського районного суду міста Києва від 14.05.2015 р. у справі № 759/6333/15-п визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, 17.04.2015 р. страхувальник звернувся до позивача з заявою № б/н про страховий випадок, у якій повідомив про настання страхового випадку та просив перерахувати страхове відшкодування на рахунок СТО.

Протоколом огляду транспортного засобу від 23.04.2015 р. визначено перелік та характер пошкоджень транспортного засобу марки «Skoda», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу марки «Skoda», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 в результаті його пошкодження, склала 54 881,84 грн., що підтверджується Звітом про визначення вартості матеріального збитку від 30.04.2015 р. вих. № 11467, складеним ТОВ «ЕАК «Довіра».

06.05.2015 р. позивач на підставі страхового акту № 9902.04.15 від 06.05.2015 р., розрахунку страхового відшкодування від 06.05.2015 р., з урахуванням рахунку № ЄІ-0000223 від 05.05.2015, виставленого ФОП ОСОБА_4, виплатив страхове відшкодування у розмірі 40 442,91 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1057 від 06.05.2015 р.

Статтею 993 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та статтею 27 Закону України "Про страхування" визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3, який керував транспортним засобом марки «Renault», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, на момент скоєння ДТП застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Українська охоронно-страхова компанія» (відповідач у справі), за полісом № АС/3675145, відповідно до наявної у матеріалах справи копії даного полісу, з лімітом відповідальності за шкоду майну 50 000,00 грн. та франшизою у розмірі 1000 грн.

05.06.2015 р. позивач звернувся до відповідача із заявою за вих. № 823 про виплату страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 39 442,91 грн.

Проте, за твердженням позивач, станом на час розгляду справи в суді, зазначена заява була залишена без відповіді та задоволення.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 2 статті 1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, відповідач - Приватне акціонерне товариство «Українська транспортна страхова компанія» є відповідальною особою за завдані збитки власнику транспортного засобу марки «Skoda», державний реєстраційний номер НОМЕР_2.

Як визначено пунктом 22.1 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно зі статтею 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Положеннями статті 9 Закону України "Про страхування" визначено, що страхова сума - це грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов'язаний провести виплату при настанні страхового випадку, а страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством.

При цьому, страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Також зазначена стаття визначає, що страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Відповідно до приписів статті 9 Закону України "Про страхування" франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Статтею 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Як передбачено полісом № АІ/3675145, розмір франшизи становить 1000 грн., у зв'язку з чим вартість страхового відшкодування становить 39 442,91 грн.

Згідно з ч. 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Частиною 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідачем не доведено відсутність у нього зобов'язання по суми виплаті страхового відшкодування позивачу.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 4, 32-34, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» (03056, м. Київ, вул. Борщагівська, буд. 145, код 23734213) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Саламандра - Україна" (36000, місто Полтава, вул. Пушкіна, будинок 47, код 13934129) 39 442,91 грн. та 1827,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 18.09.2015 р.

Суддя С.О. Турчин