РІШЕННЯ

10 вересня 2015 року Справа № 913/454/15

Провадження №29/913/454/15

за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний банк», м. Київ

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об'єднання», м. Луганськ

про стягнення 13 757 грн. 13 коп.

Суддя Якушенко Р.Є.,

секретар судового засідання Антонова І.В,

у засіданні брали участь:

від позивача - повноважний представник у судове засідання не прибув;

від відповідача - повноважний представник у судове засідання не прибув.

Суть спору: Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський Акціонерний банк" (далі - ПАТ «BiЕйБі Банк», позивач у справі) звернулося до господарського суду Луганської області з позовом від 07.07.2015 № 03-18284 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об'єднання» (далі - ТОВ «ЛЕО», відповідача у справі) про стягнення з останнього 13 757 грн. 13 коп. заборгованості за договором про постачання електричної енергії № 1080 від 20.01.2006.

Позивач, з посиланням на норми статей 3, 525, 526, 530 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та статей 174, 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України), обґрунтовує позовні вимоги невиконанням відповідачем умов укладеного сторонами у справі договору про постачання електричної енергії № 1080 від 20.01.2006 з надання останнім послуг з постачання електроенергії.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об'єднання» (далі - ТОВ «ЛЕО») відповідач у справі, надав відзив на позов від 24.07.2015, в якому проти вимог позивача заперечує, просить відмовити у задоволенні позову з огляду на умови пункту 7 додатку «Порядок розрахунків» до договору про постачання електричної енергії № 1080 від 30.01.2006 та пункти 6.11, 6.18 Правил користування електричною енергією (далі - ПКЕЕ), затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики від 31.07.1996 № 28 (із змінами та доповненнями), які зобов'язують Споживача за 20 днів до звільнення приміщення та припинення користування електроенергією надати Постачальнику електричної енергії відповідну заявку, направити свого повноважного представника до Постачальника електричної енергії та провести остаточний розрахунок відповідно до пунктів 2.3.3, 2.3.4 договору та пункту 6.18 ПКЕЕ з наданням ТОВ «ЛЕО» показів розрахункових засобів на день звільнення приміщення. Від позивача не надходила до відповідача заява про звільнення приміщення, припинення користування електричною енергією та розірвання договору, а тому договір на цей час являється чинним.

При з'ясуванні фактичних обставин, дослідженням поданих сторонами у справі доказів, суд

ВСТАНОВИВ:

Між сторонами у справі 20.01.2006 укладено договір про постачання електричної енергії № 1080 (далі - договір), відповідно до пункту 1.1 договору Постачальник (відповідач у справі) постачає електричну енергію Споживачу (позивачу у справі), а Споживач оплачує Постачальнику електричної енергії її вартість та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору та додатками до договору, що є його невід'ємною частиною (а.с.68-78).

Зобов'язання сторін визначені в розділі 2 цього договору.

Згідно з підпунктом 2.1.2 договору Постачальник зобов'язався постачати Споживачу електричну енергію в межах 45,0 кВт приєднаної (дозволеної до використання) потужності в обсягах, визначених додатком «Обсяги постачання електричної енергії» з урахуванням вимог розділу 5 та умов розділу 6 договору.

Споживач, у свою чергу, зобов'язався для визначення величини спожитої електричної енергії щомісячно 20-го числа згідно з додатком «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії» знімати покази розрахункових електролічильників, електролічильників субспоживачів, оформляти результати відповідно до додатку «Форма «Звіт про використану електроенергію» та направляти уповноваженого представника у відділ збуту Луганської філії Постачальника електричної енергії за адресою: кв. Гайового, 35А для подання звіту про спожиту електричну енергію за розрахунковий період (місяць) і отримання рахунків для здійснення розрахунку за активну електроенергію та інших платежів, передбачених договором (підпункт 2.2.2 договору).

У пункті 2.5 договору сторони встановили, що у разі звільнення або відчуження у будь - який спосіб займаного Споживачем приміщення Споживач зобов'язаний повідомити Постачальника електричної енергії за 7 діб до дня зміни власника приміщення і в цей самий термін здійснити сплату усіх видів платежів, передбачених договором до дня зміни власника приміщення включно, а Постачальник електричної енергії зобов'язаний припинити постачання електричної енергії з дня звільнення Споживачем приміщення.

У пункті 7.6 договору розділу 7 «Облік електричної енергії та порядок розрахунків» визначено, що на підставі показів засобів обліку електричної енергії та умов додатку «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії» Споживач оформлює та надає Постачальнику електричної енергії звіт про використану електричну енергію за формою, наведеною у додатку «Форма «Звіт про використану електроенергію».

На підставі звіту Споживача за вимогою будь - якої сторони складається «Акт про використану електричну енергію» та «Акт про надання послуг з компенсації перетікання реактивної електроенергії».

Відповідно до пункту 7.7 договору розрахунки за електричну енергію та інші платежі здійснюються Споживачем у порядку, передбаченому додатком «Порядок розрахунків».

Розрахунки за електричну енергію та інші платежі за розрахунковий період здійснюються за показами розрахункових приладів за діючими тарифами відповідно до тарифних груп та класів напруги кожного приєднання (пункт 1 додатку «Порядок розрахунків до цього договору - а.с.75).

У пункті 7 додатку до договору «Порядок розрахунків» сторони визначили, що не менш чім за 5 банківських днів до початку розрахункового місяця Споживач здійснює попередню оплату вартості обсягу електроенергії, постачання якого на даний розрахунковий період (договірна величина споживання електричної енергії) обумовлене договором.

У разі якщо очікуваний на кінець розрахункового періоду (місяця) обсяг споживання електроенергії перебільшує договірну величину її споживання, Споживач не пізніше, чим за 3 банківські дні до кінця розрахункового періоду (місяця), здійснює оплату електроенергії, яка буде спожита ним понад договірну величину електроспоживання.

Споживач здійснює попередню оплату самостійно шляхом подання до установ банків платіжних доручень.

Кінцевий розрахунок за спожиту у розрахунковому періоді активну електроенергію, за недораховану електроенергію, за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, за надання послуг з компенсації перетікання реактивної електричної енергії, оплату сум на відшкодування збитків та пені за порушення строків розрахунків Споживач здійснює на підставі наданих Постачальником електричної енергії рахунків протягом 10 операційних днів, починаючи з наступного дня після їх отримання.

У разі якщо з реквізиту «Призначення платежу», що міститься в платіжному порученні (або іншому платіжному документі) Споживача на перерахування грошових коштів у рахунок оплати спожитої електричної енергії, неможливо визначити, за який розрахунковий період здійснюється оплата спожитої електричної енергії, Постачальник електричної енергії має право зарахувати всі перераховані Споживачем кошти у рахунок погашення існуючої заборгованості Споживача з найдавнішим терміном її виникнення.

У разі якщо Споживач, перераховуючи грошові кошти, в платіжному дорученні (або іншому платіжному документі) в реквізиті «Призначення платежу» не вказав період, за який здійснюється оплата, але перерахував грошові кошти на суму більшу, чим спожив електроенергії у вказаному періоді, різниця між сумою оплати і сумою вартості фактично спожитої електроенергії зараховується в рахунок погашення заборгованості Споживача з найдавнішим терміном її виникненням, а за відсутності заборгованості - в рахунок майбутніх платежів (пункт 9 додатку «Порядок розрахунків» до договору).

Згідно з «Актом розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін», що є додатком до договору № 1080 від 20.01.2006 місцезнаходження установок по площадці вимірювання позивача - м. Луганськ, вул.16 Лінія, буд.7 (а.с.76).

Строк дії договору визначений у пункті 9.4 з 20.01.2006 по 31.12.2006, але сторони передбачили, що договір вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Договір може бути розірвано і в інший термін за ініціативою будь - якої із сторін у порядку, визначеному законодавством України.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 19.03.2015 № 188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний банк» (далі - ПАТ «BiЕйБі Банк»), позивач у справі), виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 20.03.2015 № 63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «BiЕйБі Банк» та призначення повноважної особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «BiЕйБі Банк» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «BiЕйБі Банк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Славкіну Марину Анатоліївну строком на 1 рік з 20.03.2015 по 19.03.2016 включно.

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб подає позовну заяву по спору між сторонами, який пов'язаний із виконанням грошових зобов'язань перед позивачем. Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, яка відповідно до Закону У країни «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є юридичною особою публічного права і здійснює тимчасову адміністрацію та ліквідацію банку через призначену виконавчою дирекцією уповноважену особу.

Підставою звернення позивача до господарського суду Луганської області за доводами позивача стала наявність заборгованості відповідача у справі перед позивачем у сумі 13 757 грн 13 коп.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач послався на неналежне виконання відповідачем зобов'язань з постачання електричної енергії.

Під час розгляду справи позивач в обґрунтування заявлених вимог зазначив, що він здійснив авансові платежі на загальну суму 14 366 грн 78 коп. відповідно до платіжних доручень: від 17.07.2014 № 778201 на суму 5 070 грн 67 коп., від 16.06.2014 № 632506 на суму 4 959 грн 65 коп., від 19.05.2014 № 782759 на суму 4 336 грн 46 коп., однак, враховуючи політичну ситуацію в країні, окупацію території на якій знаходиться об'єкт постачання електричної енергії: м. Луганськ, вул. 16 Лінія, буд.17, з липня 2014 року доступ до даного об'єкту відсутній.

Відповідно до Акту звірки взаєморозрахунків з відповідачем за період з 01.01.2014 по 21.07.2015 залишок авансових платежів становить 13 757 грн 13 коп.

Проте зазначений акт звірки не підписаний відповідачем (а.с.52-58).

Відповідач проти заявлених вимог заперечує з підстав зазначених вище.

Також відповідач вказав, що оскільки позивач не подав заяву про припинення електропрострочення на об'єкт за адресою: м. Луганськ, вул. 16 Лінія, буд.7, тому відповідач продовжує виконувати умови договору, що підтверджується «Актом технічної перевірки/заміни засобів обліку електричної енергії до 1000В/пломбування» від 27.07.2015, в якому відображено, що станом на 27.07.2015 покази приладу обліку електричної енергії на об'єкті позивача становили: активна електрична енергія 11 705,59 кВт, реактивна - 1291,45 кВт.

Покази встановленого на об'єкті позивача приладу обліку електричної енергії за червень 2014 року на звітну дату 26.06.2014 становили відповідно: активна електрична енергія - 11 592 кВт, реактивна - 1291 кВт, що підтверджується звітом позивача про використану електричну енергію за червень 2014 року.

Отже, після 26.06.2014 споживання активної електричної енергії склало 113,9 кВт, реактивної - 0,45 кВт, що однозначно підтверджує використання до цього часу позивачем електричної енергії.

За результатами зняття показів 28.07.2015 відповідач сформував рахунок на оплату спожитої активної електроенергії, вартість спожитої споживачем, позивачем у справі, електричної енергії на 27.07.2015 становила 5991 грн 18 коп.

Подані відповідачем матеріали залучені до матеріалів справи, а саме:

- копія звітів про використану електричну енергію в травні та червні 2014 року;

- копія рахунків на оплату активної електроенергії, перетікання реактивної енергії, пеня та інфляційних нарахувань: № 1080/5/1 на суму 4 200,32 грн, № 1080/5/3 на суму 8,56 грн, № 1080/5/5 на суму 0,05 грн, № 1080/7/1/П1 на суму 4 959,65 грн, № 1080/6/1 на суму 0 грн, № 1080/6/3 на суму 1,38 грн, № 1080/6/5 на суму 0,09 грн, № 1080/8/1/П1 на суму 5 070,67 грн;

- копія рахунку на оплату активної електроенергії № 1080/7/1 від 28.07.2015;

- копія заявки позивача на встановлення договірних величин споживання на 2014 рік;

- копія додатку до договору «Перелік цехів, підрозділів Споживача»;

- копія додатку до договору «Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін»;

- копія додатку до договору «Відомості про розрахункові засоби обліку електричної енергії Споживача».

Встановивши фактичні обставини, оцінивши подані сторонами у справі докази, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову з огляду на наступне.

Правовідносини між сторонами за позовом виникли із договору про постачання електричної енергії № 1080 від 20.01.2006, який за своєю правовою природою є різновидом договору купівлі-продажу і до нього застосовуються, як загальні положення про договір купівлі-продажу, так і положення глави 54 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та параграф 1 глави 30 Господарського кодексу України (далі - ГК України).

Оскільки правовідносини стосуються постачання електричної енергії, вони також регулюються положеннями Закону України «Про електроенергетику», Правил користування електричною енергією (далі - ПКЕЕ), затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики від 31.07.1996 № 28 (із змінами та доповненнями).

Згідно з положеннями статті 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Абзацом 1 п.6.18 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України №28 від 31.07.1996, передбачено, що у разі звільнення займаного приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією споживач зобов'язаний повідомити постачальника електричної енергії та (у разі наявності відповідного договору) електропередавальну організацію або основного споживача не пізніше ніж за 20 робочих днів до дня звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією та надати заяву щодо розірвання договору, і в цей самий термін здійснити сплату всіх видів платежів, передбачених відповідними договорами, до заявленого споживачем дня звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією включно.

Постачальник електричної енергії зобов'язаний припинити постачання електричної енергії за договором, а електропередавальна організація (основний споживач) - передачу електричної енергії (спільне використання технологічних електричних мереж) з заявленого споживачем дня звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією.

У разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення споживачем постачальника електричної енергії та (у разі наявності відповідного договору) електропередавальну організацію або основного споживача про звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією споживач зобов'язаний здійснювати оплату спожитої на таких об'єктах електричної енергії та інших платежів, виходячи з умов відповідних договорів.

У відповідності з правилами статей 43, 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підставі статті 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Фактичні обставини свідчать, що електропостачання позивача у справі здійснюється на підставі договору про постачання електричної енергії № 1080 від 20.01.2006, який є чинним, оскільки суду не доведено припинення його дії, як відповідно до умов пунктів 2.5 та 9.4 цього договору, так і згідно з пунктом 6.18 ПКЕЕ.

Не знайшли підтвердження за матеріалами справи доводи позивача, що з липня 2014 року відсутній доступ до об'єкту постачання електроенергії за адресою: м. Луганськ, вул. 16 Лінія, буд.7.

Позивач не надав доказів припинення діяльності за вказаною адресою чи звільнення приміщення.

Із поданих відповідачем доказів вбачається, що 27.07.2015 зафіксовано споживання електроенергії на об'єкті позивача за вказаною адресою, що підтверджується актом технічної перевірки/заміни засобів обліку електричної енергії до 1000В/пломбування від 27.07.2015.

Покази приладу обліку на об'єкті позивача у червні 2014 року та станом на 27.07.2015 свідчать, що споживання активної електроенергії склало 113,9 кВт, реактивно - 0,45 кВт, вартість якої згідно сформованого відповідачем рахунку на оплату спожитої активної електроенергії склала 5 991 грн. 18 коп., що є доказом відсутності заборгованості відповідача перед позивачем у заявленій сумі.

Позивач не спростував доводів відповідача про продовження постачання ним електроенергії на об'єкт позивача та відсутність заборгованості відповідача в заявленій сумі 13 757 грн 13 коп.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про недоведеність позивачем та необґрунтованість заявлених вимог та відмову у задоволенні позову.

Судовий збір у справі не стягується у відповідності до пп.4.5 п.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України».

Керуючись статтями 43, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його підписання, якщо не було подано апеляційну скаргу. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено і підписано 15.09.2015.

Суддя Р.Є. Якушенко