ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

22 вересня 2015 року Справа № 925/325/15

Вищий господарський суд України у складі: суддя Селіваненко В.П. - головуючий, судді Грек Б.М. і Палій В.В. (доповідач),

розглянувши матеріали касаційної скарги Національного заповідника "Батьківщина Тараса Шевченка", с. Шевченкове Черкаської області,

на рішення господарського суду Черкаської області від 07.04.2015

та постанову Київського апеляційного господарського суду від 14.07.2015

у справі № 925/325/15

за позовом Національного заповідника "Батьківщина Тараса Шевченка" (далі - Національний заповідник), с. Шевченкове Черкаської області,

до Моринської сільської ради Звенигородського району Черкаської області, с. Моринці Черкаської області,

про визнання права власності на об'єкт нерухомого майна, спонукання звільнити майно та передати позивачу,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Черкаської області міста Києва від 07.04.2015 у справі № 925/325/15, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 14.07.2015, у задоволенні позовних вимог Національного заповідника про визнання права власності на об'єкт нерухомого майна, спонукання звільнити майно та передати позивачу відмовлено повністю.

Національний заповідник 14.08.2015 (згідно з поштовим штемпелем на конверті) звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою від 13.08.2015 б/н, у якій просить скасувати судові рішення попередніх інстанцій у справі № 925/325/15 та прийняти нове рішення про задоволення позову. В касаційній скарзі міститься клопотання про відновлення пропущеного процесуального строку на касаційне оскарження даних судових актів.

За результатами розгляду матеріалів касаційної скарги Вищий господарський суд України дійшов висновку про необхідність її повернення з огляду на таке.

До касаційної скарги на порушення вимог частини четвертої статті 111 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) не додано доказів сплати судового збору у встановленому розмірі.

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI "Про судовий збір" (далі - Закон № 3674) в редакції, що діяла до 01.09.2015, ставкою судового збору за подання позовної заяви майнового характеру є 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат (станом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду).

Згідно з підпунктом 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону № 3674 ставку судового збору за подання касаційної скарги на рішення господарського суду встановлено в розмірі 70 відсотків ставки, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, а у разі подання позовної заяви майнового характеру - 50 відсотків ставки, обчисленої виходячи з оспорюваної суми.

Згідно з пунктом 2.2.1 пункту 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, витребування або повернення майна у позадоговірних зобов'язаннях (у тому числі в зв'язку з вимогами, заснованими на приписах частини п'ятої статті 216, статті 1212 Цивільного кодексу України тощо), - як рухомих речей, так і нерухомості, - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Відповідно до підпункту 2.11 пункту 2 зазначеної постанови Пленуму Вищого господарського суду України, якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше вимог немайнового характеру, пов'язаних між собою підставами виникнення або поданими доказами, судовий збір сплачується окремо з кожної з таких вимог.

До касаційної скарги Національним заповідником додано квитанцію від 12.08.2015 № 111 про сплату судового збору в розмірі 1 280,00 грн.

Проте, оскільки позовна заява містила дві вимоги зі спору майнового характеру (про визнання права власності на майно та витребування майна з чужого незаконного володіння), інвентаризаційна вартість майна згідно технічного паспорта на будівлю складає 10 940,00 грн., а у касаційній скарзі скаржник оскаржує судові рішення, винесені судами за результатом розгляду таких вимог у повному обсязі, то станом на час звернення скаржника з касаційною скаргою до суду, з урахуванням законодавчого обмеження мінімального розміру судового збору, мало бути сплачено судовий збір у загальній сумі 1 827,00 грн. (913,50 грн. х 2 = 1 827,00 грн.), чого скаржником зроблено не було.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

У зв'язку з прийняттям Верховною Радою України Закону України від 22.05.2015 N 484-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору", який набрав чинності 01.09.2015, питання про повернення сплаченої суми судового збору може бути вирішено судом за клопотанням особи яка його сплатила.

Крім того, у повторному зверненні з касаційною скаргою скаржнику необхідно врахувати, що прийнятим Верховною Радою України Законом України від 22.05.2015 N 484-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору", який набрав чинності 01.09.2015, внесено суттєві зміни до Закону № 3674, які полягають, зокрема у такому:

- у частині другій статті 4 Закону № 3674:

пункт 2, що регулює ставки судового збору за подання до господарського суду позовних заяв, інших заяв, скарг, видачу документів, викладено у новій редакції, якою визначено найменування документа та дії, за яку справляється судовий збір, і платника судового збору;

у підпунктах 4, 5, 6 пункту 2 змінено порядок обчислення ставок судового збору за подання апеляційних, касаційних скарг на рішення господарського суду та у справах про банкрутство, заяв про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами та заяв про перегляд судових рішень Верховним Судом України. Такі ставки визначаються на підставі ставок, що підлягали сплаті при поданні позовних заяв, інших заяв і скарг.

Згідно з підпунктом 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону № 3674 в редакції, що діє з 01.09.2015, ставку судового збору за подання касаційної скарги на рішення господарського суду встановлено в розмірі 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Керуючись пунктом 4 частини першої статті 1113 ГПК України, Вищий господарський суд України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу на рішення господарського суду Черкаської області міста Києва від 07.04.2015 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 14.07.2015 зі справи № 925/325/15 повернути Національному заповіднику "Батьківщина Тараса Шевченка".

Суддя В. Селіваненко

Суддя Б. Грек

Суддя В. Палій