Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================
Р І Ш Е Н Н Я

"17" вересня 2015 Справа № 927/1099/15

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Три Стар", вул. Польова, 5, с. Черняхівка, Кіровоградський район, Кіровоградська область, 27641 (адреса місцезнаходження)

вул. Енергетиків, 6А, м.Кіровоград, 25002 (фактична адреса)

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Асатра", вул. Пухова, 129, корп. 2, кв. 45, м.Чернігів, 14023

про стягнення 274137,45 грн.

Суддя Федоренко Ю.В.

Представники сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

В судовому засіданні 17.09.2015 складено лише вступну та резолютивну частини рішення, на підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Три Стар" подало позов до Господарського суду Чернігівської області, в якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Асатра" заборгованість згідно Дистриб'юторського договору поставки товару №109/14 від 01.08.2014 у розмірі 274137,45 грн. з урахуванням пені, процентів річних, витрат від інфляції та штрафу.

Представники сторін в судове засідання не з'явились.

31.08.2015 від позивача надійшло клопотання б/н від 27.08.2015, в якому позивач зазначає, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить розглянути справу без присутності його представників.

Оскільки, згідно із ст. 22 Господарського процесуального кодексу України участь у судовому засіданні є правом, а не обов'язком сторони, клопотання позивача про розгляд справи без участі представника позивача підлягає задоволенню. Крім того, явка представника позивача не була визнана судом обов'язковою.

Копія ухвали про порушення провадження у справі від 19.08.2015 у справі №927/1099/15 та про її відкладення від 03.09.2015 направлена відповідачу рекомендованим листом, на адресу вказану у позовній заяві позивачем (вул. Пухова, 129, корп. 2, кв. 45, м. Чернігів, 14023) повернулась без вручення адресату з відміткою відділу поштового зв'язку „за закінченням терміну зберігання".

Адреса відповідача (вул. Пухова, 129, корп. 2, кв. 45, м. Чернігів, 14023) співпадає з адресою державної реєстрації відповідача, яка вказана в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, що підтверджується спеціальним витягом (а.с. 40-42).

Відповідно до ст. 64 ГПК України ухвала про порушення провадження у справі надсилається особам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Згідно п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. зазначено, що в разі якщо ухвалу про порушення провадження по справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи, що процесуальні документи господарського суду Чернігівської області були направлені відповідачу по справі за вказаною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб адресою, явка відповідача обов'язковою не визнавалась, суд приходить висновку про належне повідомлення відповідача про час і місце розгляду справи та про розгляд справи за наявними матеріалами та без участі представників відповідача.

Відсутність представників сторін у судовому засіданні та ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву не перешкоджає розгляду справи по суті. Рішення приймається за наявними у справі матеріалами на підставі ст.75 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив таке.

01.08.2014 між сторонами було укладено дистриб'юторський договір поставки товару №109/14 (далі - договір) за умовами якого постачальник зобов'язується передати у певний строк товар у власність покупця з наданням права на його просування на ринках України (далі по тексту - „Договірна територія"), у тому числі пошук покупців, а останній зобов'язаний прийняти та оплатити його на умовах, визначених у цьому договорі.

Відповідно до п. 1.2 вказаного договору поставці підлягають кондитерські вироби торгової марки „Золотий Вік".

Відповідно до п. 2.1 Поставка товару кількість товару, що поставляється, ціна за одиницю товару, асортимент, вказуються у видатковій товарною накладною, складеною на підставі письмової заявки покупця, яка є невід'ємною частиною цього договору.

Відповідно до п. 2.2, п. 2.3 та п. 2.4 Поставка товару здійснюється на умовах DAP згідно правил інкотермс в редакції 2010 року на склад покупця, розташований за адресою, вказаною у розділі 11 цього договору, якщо інше не зазначене в заявці. вказаного договору поставка товару здійснюється у строки, узгоджені сторонами у заявці покупця. Право власності на товар переходить від постачальника до покупця при передачі товару, що засвідчується підписанням видаткової товарної накладної уповноваженими представниками сторін.

У п.3.1 договору сторони встановили, що покупець зобов'язаний оплатити товар у безготівковій формі в національній валюті України- гривні, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника або в готівковій формі, шляхом внесення грошових коштів у касу постачальника, протягом 45 календарних днів з моменту поставки постачальником товару покупцеві.

На підставі цього договору, за видатковою накладною №17/12-13 від 17.12.2014 позивач передав відповідачу товар на загальну суму 236 197,50грн. Копія вказаної видаткової накладної міститься в матеріалах справи №927/1099/15 (а.с.17).

Відповідач з позивачем розрахувався частково, що підтверджується копіями платіжних доручень №96 від 27.02.2015 на суму 40000,00грн., № 9 від 30.04.2015 на суму 50000,00 грн., № 10 від 18.05.2015 на суму 20000,00 грн.

06.07.2015 між ТОВ "Асатра" (Первісний боржник), ТОВ "Ніка груп Україна" ( Новий боржник) та ТОВ "Три стар (Кредитор) було укладено договір переведення боргу за яким Первісний боржник переводить на Нового боржника борг у розмірі 126 197,50 грн., який виник з дистриб'юторського договору поставки товару №109/14 від 01.08.2014.

Відповідно до умов цього договору Новим боржником - ТОВ "Ніка груп Україна", було оплачено позивачу 2000 грн., що підтверджується банківською випискою на а.с.36.

За умовами п.2.2 договору про переведення боргу Новий боржник взяв на себе зобов'язання погасити заборгованість Первісного боржника перед Кредитором повністю, протягом 30 календарних днів з дати підписання цього договору.

Відповідно до п.3.2 договору про переведення боргу у випадку неналежного виконання Новим боржником вимог п.2.2 даного договору, договір вважається розірваним після спливу встановленого строку погашення заборгованості. Сторони повертаються в первісний стан щодо виконання зобов'язань за основним договором.

Таким чином, на дату підписання позовної заяви - 14.08.2015, договір про переведення боргу припинив свою дію і позивачем вимоги до відповідача заявлено правомірно.

Позивачем був направлений на адресу відповідача претензійний лист № 61 від 13.03.2015, який залишений відповідачем без відповіді та задоволення.

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем доказів про оплату боргу в сумі 124 197,50 грн. не надано.

Відповідно до ст.ст. 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов'язань та є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч.1 та 2 ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст.525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги про стягнення 124 197,50 грн. боргу є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Як погоджено сторонами у п.7.1 договору у разі несвоєчасної оплати товару покупець зобов'язаний сплатити постачальнику неустойку (пеню) в розмірі 0,5% від вартості неоплаченого товару за кожний день прострочення. Нарахування пені здійснюється протягом усього терміну прострочення виконання зобов'язання незалежно від його тривалості.

Тобто сторонами у договорі встановлено строк нарахування пені протягом усього терміну прострочення виконання грошового зобов'язання, що не суперечить положенням ч.6 ст.232 Господарського кодексу України.

Позивачем нараховано пеню в сумі 45508,65грн., в тому числі: за період прострочення з 03.02.2015 по 26.02.2015 на суму 5843,45 грн., з 27.02.2015 по 29.04.2015 на суму 19431,62 грн., з 30.04.2015 по 17.05.2015 на суму 4325,84 грн., з 18.05.2015 по 13.07.2015 на суму 11824,53 грн., з 14.07.2015 по 02.08.2015 на суму 4083,21грн.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст.216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Штрафними санкціями у розумінні ст.230 Господарського кодексу України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно п.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені суд доходить до висновку, що її обчислено відповідно до подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, розмір пені розраховано правильно.

Отже, на користь позивача слід стягнути пеню в сумі 45 508,65грн. за період з 03.02.2015 по 02.08.2015.

Відповідно до умов п. 7.2 договору у разі прострочення оплати поставленого товару на термін більше 10 календарних днів, покупець сплачує постачальнику штраф у розмірі 10 % від вартості неоплаченого товару.

Позивач заявляє позовні вимоги про стягнення з відповідача 23 619,75 грн. штрафу, який розраховано правильно, і ці вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до умов п. 7.3 договору у разі прострочення оплати поставленого товару покупець зобов'язаний сплатити постачальнику суму основного боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також 15 % річних від простроченої суми.

Позивачем нараховано 12 948,45 грн. 15 % річних за період з 03.02.2015 по 13.08.2015.

Перевіривши правильність розрахунків суд доходить до висновку, що його здійснено відповідно до вимог договору та чинного законодавства, а тому вказані вимоги підлягають задоволенню.

Інфляційні витрати позивачем розраховано за період з 03.02.2015 по 13.07.2015 у сумі 67 863,10 грн.

За судовою практикою розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначеної Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція) (п.3.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 №14).

За перерахунком суду за визначений позивачем період на його користь слід стягнути 66 596,08 грн. інфляційних.

В іншій частині позову про стягнення 1 267.02 інфляційних судом відмовлено за необгрунтованістю.

На підставі викладеного позов задовольняється частково з покладенням судових витрат на сторони пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст.82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково

2. Стягнути з Товариство з обмеженою відповідальністю "Асатра", вул. Пухова, 129, корп. 2, кв. 45, м.Чернігів, 14023, код 38880841, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Три Стар", вул. Польова, 5, с. Черняхівка, Кіровоградський район, Кіровоградська область, 27641 (адреса місцезнаходження), вул. Енергетиків, 6А, м.Кіровоград, 25002 (фактична адреса), код 13745606, 124 197,50 грн. боргу, 45 508,65 грн. пені, 23 619,75 грн. штрафу, 66 596,08 грн. інфляційних витрат, 12 948,45 грн. - 15% річних та 5 457,41 судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позову - відмовити.

Повний текст рішення складено та підписано 18.09.2015

Суддя Ю.В.Федоренко