Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "16" вересня 2015 р. Справа № 906/1106/15

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Гансецького В.П.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, дов. від 07.09.15р. № 2347

від відповідача: не з'явився

прокурор: Пустовіт М.Л., посв. № 031533 від 23.01.15р.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі справу

за позовом Прокурора Романівського району в інтересах держави в особі Романівської районної державної адміністрації (смт.Романів Житомирської області)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сатурн" (смт.Романів Житомирської області)

про розірвання договору оренди земельної ділянки від 02.07.13р. та зобов'язання повернення земельної ділянки

Прокурор звернувся з позовом про розірвання договору оренди земельної ділянки від 02.07.13р., укладеного між Романівською районною державною адміністрацією та ТОВ "Сатурн" щодо 70 земельних ділянок загальною площею 150,8850 га невитребуваних земельних часток (паїв), які знаходяться на території Годиської сільської ради та про зобов'язання ТОВ "Сатурн" повернути ці земельні частки (паї) Романівській районній державній адміністрації.

Прокурор та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві.

Зокрема, прокурор вказав, що відповідач в порушення вимог чинного законодавства, а саме: ст.ст.410, 526 ЦК України, ст.96 Земельного кодексу України та умов договору оренди земельної ділянки від 02.07.13р., систематично, протягом 4 місяців не сплачує орендну плату, в результаті чого бюджет Годиської сільської ради недоотримує значних коштів, а також протягом двох років не використовує земельну ділянку за цільовим призначенням, що призводить до її забур'янення.

Відповідач відзиву на позов не подав, вимог ухвал суду від 17.07.15р. та від 08.09.15р. не виконав, свого представника в судове засідання не направив, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить копія реєстру поштових відправлень суду (а.с.34,35) та засвідчений судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта", який містить інформацію про відправлення об'єктом поштового зв'язку поштового відправлення суду (а.с.33).

Відповідно до пункту 2.6.15 "Інструкції з діловодства в господарських судах України", затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.02.13р. № 28, на звороті у лівому нижньому куті оригіналу процесуального документа, який виготовляється судом та залишається у справі, проставляється відповідний штамп суду з відміткою про відправлення документа, що містить вихідний реєстраційний номер, загальну кількість відправлених примірників документа, дату відправлення, підпис працівника, який її здійснив, та може містити відмітку про отримання копії процесуального документа уповноваженим представником адресата.

Дана відмітка є підтвердженням належного надсилання копій процесуального документа сторонам та іншим учасникам судового процесу.

Відповідно до пп.3.9.1 та 3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.11р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК...

За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду... У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Таким чином, відповідач у справі був належним чином повідомлений судом про час та місце судового розгляду справи.

Крім того, відповідно до ст.69 ГПК України, спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви. У виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

Надходження позовної заяви зареєстровано в господарському суді 16.07.15р., відповідно встановлений законом двохмісячний строк розгляду спору спливає 16.09.15р.

Враховуючи, що не залишилось жодного дня строку на вирішення спору, клопотань про продовження строку розгляду спору на п'ятнадцять днів від сторін не надходило, тому відкладення розгляду справи є неможливим.

У зв'язку з цим, господарський суд відповідно до ст.75 ГПК України розглянув справу та прийняв рішення на підставі наявних у ній документів.

Заслухавши прокурора та представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 02.07.13р. між Романівською районною державною адміністрацією (орендодавець/позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сатурн" (орендар/відповідач) укладено договір оренди земельної ділянки, згідно умов якого орендодавець надав, а відповідач орендар прийняв в строкове платне користування 70 земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 150,8850 га із не витребуваних земельних часток (паїв), які знаходяться на території Годиської сільської ради (п.1 договору)(а.с.8-11).

Відповідно до п.5 даного договору, земельна ділянка, яка передається в оренду не має недоліків, що можуть перешкоджати її ефективному використанню.

Договір укладено строком на 10 років, без зміни цільового призначення, або до моменту отримання власниками земельних ділянок чи спадкоємцями державних актів на право власності на земельні ділянки (п.7 договору).

Згідно п.8 договору, орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 3% від нормативно-грошової оцінки не витребуваної земельної частки (паю) по Годиській сільській раді, що становить 7535,35 х 70 = 527475 х 3% = 15824 грн. в рік та відповідно 1319 в місяць.

Відповідно до п.10 договору, орендна плата вноситься у такі строки: один раз в місяць в сумі 1319 грн. на розрахунковий рахунок Годиської сільської ради.

Згідно п.13 договору, земельна ділянка передається в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Цільове призначення земельної ділянки: землі сільськогосподарського призначення (п.14 договору).

Відповідно до п.15 договору, умови збереження стану об'єкта оренди: використання ділянки з дотриманням вимог чинного законодавства.

Згідно п.16 договору, передача земельної ділянки орендарю здійснюється за актом прийому - передачі.

Факт передачі вказаних земельних ділянок підтверджується відповідним актом прийому - передачі земельної ділянки (а.с.12).

Відповідно до п.25 договору, орендодавець має право, зокрема, вимагати від орендаря: використовувати земельну ділянку за цільовим призначенням згідно з цим договором; дотримуватись екологічної безпеки землекористування, дотримуватись державних стандартів, норм і правил; своєчасного внесення орендної плати.

Згідно даних позивача та прокурора, відповідач свої договірні зобов'язання по сплаті орендної плати виконав неналежним чином, внаслідок чого станом на 01.07.15р. за період з березня по червень 2015 року утворилась заборгованість перед позивачем в загальній сумі 5497,25 грн., що підтверджується інформацією: Романівського відділення Новоград-Волинської ОДПІ ГУ Міндоходів у Житомирській області від 03.07.15р. (а.с.14), Годиської сільської ради від 06.07.15р. №77 (а.с.15) та іншими матеріалами справи.

З інформації, наданої Романівським відділенням Новоград-Волинської ОДПІ ГУ Міндоходів у Житомирській області від 03.07.15р. також вбачається, що станом на 01.07.15р. за відповідачем рахується заборгованість з орендної плати за землю в загальній сумі 49914,13 грн., до якої входить не тільки заборгованість в сумі 5497,25 грн. з орендної плати за земельну ділянку, яка знаходиться на території Годиської сільської ради, а й заборгованості з орендної плати за земельні ділянки, які знаходяться на території інших сільських рад: Карвинівської, Нивненської, Старочуднівської сільських рад (а.с.14).

Крім того, з комісійного акту обстеження земельної ділянки від 07.07.15р. (а.с.13) та інформації Годиської сільської ради від 06.07.15р. № 77 (а.с.15) видно, що відповідач протягом 2014-2015 років земельні ділянки площею 150,8850 га за цільовим призначенням не використовує, в результаті чого вони заростають бур'янами, проходить природне самозаліснення.

Прокурор, обґрунтовуючи позовні вимоги, вказав, що у зв'язку з тим, що відповідач суттєво порушує умови договору оренди земельної ділянки від 02.07.13р., а також вимоги чинного законодавства: ст.ст.410, 526 ЦК України, ст.96 Земельного кодексу України, а саме, систематично, протягом 4 місяців не сплачує орендну плату, в результаті чого бюджет Годиської сільської ради недоотримує значних коштів. Також, відповідач протягом двох років не використовує земельну ділянку за цільовим призначенням, що призводить до її забур'янення, тому вказаний договір підлягає розірванню.

Також прокурор зазначив, що у зв'язку з несплатою орендної плати порушуються економічні інтереси місцевої громади, оскільки кошти не надходять до місцевого бюджету.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відносини землекористування врегульовані Земельним кодексом України, Законом України "Про оренду землі" від 06.10.98р. № 161-ХІV, який є спеціальним законом стосовно відносин, пов'язаних з орендою землі, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Статтею 1 Закону України "Про оренду землі" визначено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно ст.13 Закону України "Про оренду землі", договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до п.в ч.1 ст.96 Земельного кодексу України, землекористувачі зобов'язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Згідно з частинами 1-3 ст.21 Закону України "Про оренду землі", орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Відповідно до ч.1 ст.35 Закону України "Про охорону земель" від 19.06.03р. № 962-IV, власники і землекористувачі, в тому числі орендарі, земельних ділянок при здійсненні господарської діяльності зобов'язані, зокрема, дотримуватися вимог земельного та природоохоронного законодавства України; забезпечувати захист земель від ерозії, виснаження, забруднення, засмічення, засолення, осолонцювання, підкислення, перезволоження, підтоплення, заростання бур'янами, чагарниками і дрібноліссям.

Згідно ч.1 ст.36 Закону України "Про охорону земель", охорона земель сільськогосподарського призначення забезпечується на основі реалізації комплексу заходів щодо збереження продуктивності сільськогосподарських угідь, підвищення їх екологічної стійкості та родючості ґрунтів.

Згідно ст.1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" від 19.06.03р. № 963-IV, невжиття заходів щодо боротьби з бур'янами - допущення появи небажаної трав'янистої рослинності, яка негативно впливає на розвиток культурних рослин, призводить до поширення шкідників і хвороб або не дає можливості використовувати землі за призначенням.

Відповідно до ч.1 ст.96 Земельного кодексу України, землекористувачі зобов'язані, зокрема, забезпечувати використання землі за цільовим призначенням; додержуватися вимог законодавства про охорону довкілля; підвищувати родючість ґрунтів та зберігати інші корисні властивості землі; своєчасно надавати відповідним органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування дані про стан і використання земель та інших природних ресурсів у порядку, встановленому законом.

Статтею 141 Земельного кодексу України визначено підстави припинення права користування земельною ділянкою, а саме:

а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою;

б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом;

в) припинення діяльності державних чи комунальних підприємств, установ та організацій;

г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам;

ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням;

д) систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Перелік цих підстав включає обставини, які пов'язуються з недобросовісною поведінкою орендаря, зокрема порушенням орендарем умов, які стосуються цільового використання землі та систематичної несплати орендної плати.

Згідно ч.1 ст.143 Земельного кодексу України, примусове припинення прав на земельну ділянку здійснюється у судовому порядку, зокрема, у разі використання земельної ділянки не за цільовим призначенням.

Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як вищезазначено, п.1 договору оренди земельної ділянки від 02.07.13р. сторони передбачили, що орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування 70 земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 150,8850 га із не витребуваних земельних часток (паїв), які знаходяться на території Годиської сільської ради (а.с.8-11).

Згідно п.13 договору, земельна ділянка передається в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до п.14 договору, цільове призначення земельної ділянки: землі сільськогосподарського призначення.

Згідно п.15 договору, умови збереження стану об'єкта оренди: використання ділянки з дотриманням вимог чинного законодавства.

Отже, матеріалами справи підтверджується, що в оренду передані земельні ділянки, які відносяться до категорії земель сільськогосподарського призначення, умовами договору передбачено, що орендар зобов'язаний використовувати орендовані земельні ділянки за цільовим призначенням, а саме для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а також з дотриманням вимог чинного законодавства.

Відповідно до пп. 2.21 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.11р. № 6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин", у разі встановлення порушень, передбачених статтею 143 ЗК України, зокрема, коли земельна ділянка використовується не за цільовим призначенням, визначеним умовами договору, та у спосіб, що суперечить екологічним вимогам, суди мають правові підстави для задоволення вимог про розірвання договору оренди на підставі статті 32 Закону України "Про оренду землі".

Відповідно до ч.1 ст.759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно ч.1 ст.762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч.1 ст.173 ГК України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Згідно п.33 договору оренди земельної ділянки від 02.07.13р., дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до п.36 договору, за невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього договору.

Частиною 3 ст.31 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку встановленому законом.

Відповідно до ч.1 ст.32 Закону України "Про оренду землі", на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Згідно частин 1 та 2 ст.651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ст.193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст.ст.525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, матеріалами справи підтверджується порушення відповідачем визначених законодавством та укладеним договором зобов'язань, що є підставою для розірвання даного договору.

Крім того, прокурор заявив позовну вимогу про зобов'язання відповідача повернути Романівській РДА земельні частки (паї) зі складу не витребуваних земельних ділянок (часток, паїв), загальною площею 150,8850 га, які знаходяться на території Годиської сільської ради Романівського району Житомирської області, нормативна грошова оцінка яких становить 658815,50 грн.

Відповідно до ч.1 ст.785 ЦК України, у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Отже, матеріалами справи доведено, що відповідач не використовує орендовані земельні ділянки відповідно до умов договору оренди та вимог чинного законодавства, а також не виконує умови договору оренди земельної ділянки від 02.07.13р. в частині сплати орендної плати.

Відповідач позов не оспорив, своїм правом на участь в судовому розгляді справи не скористався, доказів сплати боргу по орендній платі згідно договору оренди земельної ділянки від 02.07.13р. не подав.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, заявленими відповідно до чинного законодавства і укладеного договору та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі - договір оренди земельної ділянки від 02.07.13р., укладений між Романівською районною державною адміністрацією та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сатурн" щодо 70 земельних ділянок загальною площею 150,8850 га не витребуваних земельних часток (паїв), які знаходяться на території Годиської сільської ради Романівського району Житомирської області судом розривається. Також ТОВ "Сатурн" зобов'язується судом протягом трьох робочих днів від дня набрання даним рішенням суду законної сили повернути Романівській районній державній адміністрації земельні частки (паї) зі складу не витребуваних земельних ділянок (часток, паїв), загальною площею 150,8850 га, які знаходяться на території Годиської сільської ради Романівського району Житомирської області, нормативна грошова оцінка яких становить 658815,50 грн.

Сплата судового збору покладається на відповідача (по 1218,00 грн. за кожну з двох вимог немайнового характеру).

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Розірвати договір оренди земельної ділянки від 02.07.13р., укладений між Романівською районною державною адміністрацією (смт.Романів Житомирської області) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сатурн" (смт.Романів Житомирської області) щодо 70 земельних ділянок загальною площею 150,8850 га не витребуваних земельних часток (паїв), які знаходяться на території Годиської сільської ради Романівського району Житомирської області.

3. Товариству з обмеженою відповідальністю "Сатурн" (смт.Романів Житомирської області) протягом трьох робочих днів від дня набрання даним рішенням суду законної сили повернути Романівській районній державній адміністрації (смт.Романів Житомирської області) земельні частки (паї) зі складу не витребуваних земельних ділянок (часток, паїв), загальною площею 150,8850 га, які знаходяться на території Годиської сільської ради Романівського району Житомирської області, нормативна грошова оцінка яких становить 658815,50 грн.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сатурн", 13001, смт.Романів Житомирської області, вул.Небесної сотні 112, ідентифікаційний код 13546321:

- в доход державного бюджету України (№ доходного рахунку щодо сплати судового збору 3002, МФО 811039, Банк одержувача ГУДКСУ у Житомирській області, одержувач УДКСУ у м.Житомирі (м.Житомир), 22030001, код ЄДРПОУ суду 03499916, код одержувача 38035726, призначення платежу - судовий збір, код 03499916 - 2436,00 грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 16.09.15

Суддя Гансецький В.П.

Друк.: 2 прим.:

1 - у справу,

2 - прокуратурі.