ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2015 року Справа № 912/1218/14
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого -Панової І.Ю.,
суддів -Білошкап О.В.,
Погребняка В.Я.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві касаційну скаргу Олександрійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 09.06.2015 та ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 07.05.2015 у справі № 912/1218/14 господарського суду Кіровоградської області за заявою Олександрійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області до боржника Приватного підприємства "Арбалет" про визнання банкрутом, -

в с т а н о в и в:

Ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 07.05.2015р. (суддя Деревінська Л.В.) заяву № 02/09/159 від 23.01.2015 р. арбітражного керуючого Назаренка С.А. про стягнення суми коштів та видачу наказу суду задоволено частково, стягнуто з Олександрійської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області на користь Назаренко Сергія Анатолійовича (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, р/р НОМЕР_2 а ПАТ КБ Приватбанк, МФО 354347; адреса: АДРЕСА_1) грошову винагороду в сумі 14086 грн. 38 коп. за період виконання обов'язків розпорядника майна ПП "Арбалет", у задоволенні заяви в частині стягнення витрат арбітражного керуючого, пов'язаних з виконанням ним повноважень у справі про банкрутство, в сумі 8925 грн. 36 коп. - відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 09.06.2015 (колегія суддів: головуючий суддя - Чередко А.Є., судді Коваль Л.А., Пархоменко Н.В.) апеляційну скаргу Олександрійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області на ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 07.05.2015р. залишено без задоволення, ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 07.05.2015р. залишено без змін.

Олександрійська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області звернулася до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 09.06.2015 та ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 07.05.2015 скасувати та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права.

Представники сторін в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Тому колегія суддів вважає можливим розглянути справу у їх відсутність.

Заслухавши доповідь судді Білошкап О.В., перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 05.05.2014р. порушено провадження у справі про банкрутство ПП "Арбалет", визнано вимоги кредитора Олександрійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області до ПП "Арбалет" в сумі 516 950 грн. основного боргу з податку на додану вартість, стягнутого за судовими рішеннями, введено процедуру розпорядження майном боржника - ПП "Арбалет" на строк 115 календарних днів, призначено арбітражного керуючого Назаренко С.А. розпорядником майна, розпоряднику майна боржника арбітражному керуючому Назаренку С.А. встановлено оплату послуг (грошову винагороду) за виконання повноважень розпорядника майна в розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень, шляхом її авансування заявником - кредитором.

Ухвалою господарського суду від 10.07.2014 р. затверджено реєстр вимог кредиторів боржника ПП "Арбалет".

Ухвалою суду першої інстанції від 27.08.2014р. продовжено строк процедури розпорядження майном боржника.

Ухвалою суду від 28.10.2014 р. введено процедуру санації боржника ПП "Арбалет" строком на шість місяців. Призначено керуючим санацією боржника - приватного підприємства "Арбалет" арбітражного керуючого Назаренка С.А.

Ухвалою суду від 11.12.2014 р. затверджено звіт про нарахування та виплату грошової винагороди на суму 14086 грн. 38 коп., здійснення та відшкодування витрат арбітражного керуючого Назаренко С.А. на суму 8925 грн. 36 коп. за період виконання обов'язків розпорядника майна боржника ПП "Арбалет", з 05.05.2014 р. по 24.10.2014 р., а всього на суму 23011 грн. 74 коп.

Арбітражний керуючий Назаренко С. А. звернувся до суду з заявою № 02-09/159 від 23.01.2015р. про стягнення з Олександрійської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області на користь Назаренка Сергія Анатолійовича 23 011,74 грн. грошової винагороди за період виконання обов'язків розпорядника майна ПП "Арбалет" та просив на виконання цього рішення видати наказ.

Частково задовольняючи заяву арбітражного керуючого та приймаючи рішення про стягнення з Олександрійської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області на користь Назаренка С.А. грошової винагороди в сумі 14086 грн. 38 коп. за період виконання ним обов'язків розпорядника майна ПП "Арбалет", суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, послався на те, що кредитором (ОДПІ ) в добровільному порядку не здійснено вказаної оплати послуг арбітражного керуючого Назаренка С.А., а ухвала суду від 05.05.2014р., якою, зокрема, встановлено оплату послуг (грошову винагороду) розпоряднику майна боржника в розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень, шляхом її авансування заявником - кредитором, є правовою підставою для фактичного здійснення такої оплати.

Крім цього, суд апеляційної інстанції зауважив, що чинне законодавство України не передбачає звільнення зобов'язаної сторони від виконання своїх обов'язків щодо оплати послуг арбітражних керуючих та не встановлює залежності для відшкодування оплати послуг арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) за рахунок коштів кредиторів від організаційної форми чи фінансування кредитора (чи є він бюджетною установою чи іншим суб'єктом господарювання).

Відмовляючи в задоволенні заяви в частині стягнення витрат арбітражного керуючого, пов'язаних з виконанням ним повноважень у справі про банкрутство в сумі 8925 грн. 36 коп., суди послались на те, що Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" покладає на кредитора - заявника обов'язок щодо здійснення сплати шляхом авансування арбітражному керуючому виключно суми грошової винагороди за період виконання ним повноважень розпорядника майна, а тому відсутні правові підстави для примусового стягнення з ініціюючого кредитора витрат, пов'язаних із провадженням у справі про банкрутство .

Відповідно до статті 4-1 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

За частиною 1 статті 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" провадження у справі про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 115 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) виконує повноваження за грошову винагороду.

Грошова винагорода арбітражного керуючого за виконання повноважень розпорядника майна визначається в розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень або в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи до порушення провадження у справі про банкрутство, якщо такий розмір перевищує дві мінімальні заробітні плати. Розмір грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень розпорядника майна не може перевищувати п'яти мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень. Право вимоги грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень розпорядника майна боржника.

Сплата грошової винагороди арбітражному керуючому (розпоряднику майна) здійснюється шляхом її авансування заявником (кредитором або боржником) у розмірі, зазначеному у цій частині. Сума авансового платежу вноситься на депозитний рахунок нотаріуса та виплачується арбітражному керуючому (розпоряднику майна) за кожний місяць виконання ним повноважень розпорядника майна.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою суду першої інстанції від 05.05.2014р. встановлені розмір грошової винагороди розпорядника майна та джерела її сплати, а ухвалою від 11.12.2014р. суд затвердив звіт арбітражного керуючого Назаренко С.А. про нарахування та виплату грошової винагороди за період з 05.05.2014р. по 24.10.2014р. виконання ним обов'язків розпорядника майна приватного підприємства "Арбалет" в сумі 14 086,38 грн.

Вказані ухвали Господарського суду Кіровоградської області у встановленому законом порядку не оскаржувались та в частині віднесення грошової винагороди розпорядника майна за рахунок ініціюючого кредитора відповідають Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Крім цього, судами попередніх інстанцій встановлено, що арбітражний керуючий Назаренко С.А. протягом всієї процедури розпорядження майном кошти не отримував, а вимога, направлена арбітражним керуючим до Олександрійської ОДПІ залишилась без реагування.

Частиною 2 статті 115 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачена можливість покладення витрат по сплаті грошової винагороди арбітражного керуючого, зокрема, на кредитора.

Отже, враховуючи те, що ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 05.05.2014р., зокрема, встановлено розпоряднику майна боржника арбітражному керуючому Назаренку С.А. оплату послуг (грошову винагороду) за виконання повноважень розпорядника майна в розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень розпорядника майна шляхом її авансування заявником - кредитором, та те, що арбітражний керуючий Назаренко С.А. не отримав грошову винагороду за виконану ним роботу розпорядника майна за період з 05.05.2014 р. по 24.10.2014 р., висновок судів попередніх інстанцій про необхідність стягнення в примусовому порядку з Олександрійської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області на користь Назаренко Сергія Анатолійовича грошової винагороди в сумі 14086 грн. 38 коп. за період виконання обов'язків розпорядника майна ПП "Арбалет" є законним та обґрунтованим.

При цьому, судом апеляційної інстанції правомірно відхилені посилання Олександрійської ОДПІ на відсутність у Олександрійської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області коштів на оплату послуг арбітражного керуючого з підстав утримання за рахунок державного бюджету, оскільки чинне законодавство України не передбачає звільнення зобов'язаної сторони від виконання своїх обов'язків щодо оплати послуг арбітражних керуючих та не встановлює залежності для відшкодування оплати послуг арбітражного керуючого за рахунок коштів кредиторів від організаційної форми чи фінансування кредитора (чи є від бюджетною установою чи іншим суб'єктом господарювання).

Відповідно до ч.ч.4,5 ст. 115 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" - витрати арбітражного керуючого, пов'язані з виконанням ним повноважень у справі про банкрутство, відшкодовуються в порядку, передбаченому цим Законом, сплата грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого у зв'язку з виконанням ним повноважень у справі про банкрутство здійснюються за рахунок наявних у боржника коштів, одержаних у результаті господарської діяльності боржника, або коштів, одержаних від продажу майна (майнових прав) боржника.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій щодо відсутності підстав для примусового стягнення з ініціюючого кредитора витрат в сумі 8925 грн. 36 коп., пов'язаних із провадженням у справі про банкрутство.

За таких обставин, враховуючи визначені ст. 1117 ГПК України межі перегляду справи в суді касаційної інстанції, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що постанова Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 09.06.2015 та ухвала господарського суду Кіровоградської області від 07.05.2015 прийняті у відповідності до фактичних обставин справи та вимог чинного законодавства, тому підстави для їх скасування відсутні.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів попередніх інстанцій, які викладені в оскаржуваних рішеннях.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119 - 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Олександрійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 09.06.2015 та ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 07.05.2015 у справі № 912/1218/14 залишити без змін.

Головуючий: Панова І.Ю.
Судді:Білошкап О.В.
Погребняк В.Я.