ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10.09.2015 Справа № 905/1498/15

Суддя господарського суду Донецької області Макарова Ю.В., при секретарі судового засідання Купченко Р.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом: Державного підприємства "Придніпровська залізниця", м.Дніпропетровськ, в особі відокремленого підрозділу "Дніпропетровська дирекція залізничних перевезень",

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Руссоль-Україна", смт. Райгородок, Слов'янський район, Донецька обл.,

про: стягнення штрафу у розмірі 19660грн. 00коп.

за участю уповноважених представників:

від Позивача: Хлабистін Д.М. за довіреністю № 26 від 01.01.2015р. - юрисконсульт

від Відповідача: Швець А.С. за довіреністю б/н від 07.09.2015р. - представник

Воробйов С.В. за довіреністю б/н від 07.09.2015р. - представник

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Державне підприємство «Придніпровська залізниця» в особі відокремленого структурного підрозділу «Дніпропетровська дирекція залізничних перевезень», звернувся до господарського суду Донецької області з позовною заявою до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю "Руссоль-Україна", про стягнення штрафу у розмірі 19660грн. 00коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що у лютому 2015 року зі станції ім. Кожушко О.М. Донецької залізниці відповідач згідно накладної №49778038 у вагоні №24588543 відправив вантаж - сіль поварену «екстра», на станцію Львів Львівської залізниці. На станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці залізницею проведено перевірку маси вантажу, під час якої було виявлено, що маса вантажу у вищезазначеному вагоні не відповідає масі вказаній відправником у накладній, у зв'язку з чим позивачем нарахований штраф у розмірі 19660грн. 00коп., який він просить стягнути з відповідача.

Представник позивача в судове засідання 10.09.2015р. з'явився, підтримав позовні вимоги, просив суд задовольнити їх у повному обсязі.

У судове засідання 10.09.2015р. з'явилися представники відповідача, які заперечили проти позовних вимог з підстав, які викладені у наданому суду відзиві на позовну заяву. Відповідач вважає, що комерційний акт складений з порушенням п. 9 розділу 28 Правил перевезення вантажів в частині повноти внесених до нього відомостей; стверджує, що акт загальної форми №324/ваги від 23.02.2015р. станцією Нижньодніпровськ-Вузол був складений фіктивно, так як вивезення надлишку вантажу у кількості 3587кг фактично не здійснювалося; стверджує, що при зважуванні порожнього вагону виявилося, що тара вагона становить 23650кг, що не відповідає технічному паспорту на вагон.

Представник позивача під час судового засідання 10.09.2015р. заперечив проти доводів представників відповідача, звертав увагу на те, що спірний вантаж знаходився у критому вагоні з встановленими вантажовідправником пломбами, внаслідок чого 19.02.2015р. здійснювалося контрольне переважування вагону без перевірки маси кожного місця окремо. Зокрема, представник позивача наполягав на тому, що своїм підписом у акті загальної форми №324/Ваги від 23.02.2015р. уповноважений представник відповідача Воробйова С.В. підтвердив вивантаження виявленого залізницею надлишку вантажу.

Статтею 77 ГПК України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Про необхідність витребування будь-яких інших доказів, без яких неможливо розглянути дану справу, до суду не заявлялося.

Виходячи з того, що в матеріалах справи наявний відзив на позовну заяву, представники сторін під час судового засідання висловили позицію по суті спору та надали докази у її підтвердження, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки їх достатньо для правової кваліфікації спірних відносин.

Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані суду докази в порядку ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, ВСТАНОВИВ:

Як встановлено ч.3 ст. 909 Цивільного кодексу України, укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної.

Згідно ч.5 ст. 307 Господарського кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно - правовими актами.

Як зазначено в ст.6 глави 1 Статуту залізниць України, накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи -одержувача і супроводжує вантаж до місця призначення.

16.02.2015р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Руссоль-Україна" зі станції ім. Кожушко О.М. Донецької залізниці на станцію Львів Львівської залізниці відвантажив за залізничною накладною №49778038 у вагоні №24588543 вантаж - сіль поварену «екстра». Наказом залізниці №63 від 23.02.2015р. за заявою відправника спірний вагон був переадресований за первинними перевізними документами на станцію Нижньодніпровськ Придніпровської залізниці, змінений одержувач ТОВ «Аллея» на ТОВ «Торгівельний двір УТС».

При оформленні залізничної накладної №49778038 у вагоні №24588543 відповідачем вказано масу вантажу: нетто - 67813кг., кількість місць 2553. В накладній також відображено, що люка бокові та стельові надійно закріплені дерев'яними брусками 40х40х600мм., відображено про наявність пломб (ЗПП) відправника Варта-Універсал М 2:Г784861, Г784876 (490509 им. Кожушко А.М.).

Як свідчить розділ 24 та 26 вищевказаної накладної, маса вантажу визначена відправником стандартною масою одного місця (брутто 50кг, нетто 25кг). Вантаж розміщено та закріплено згідно з ЪЪ роз. ІІІ ТУ. Власник вагону ГП УГЦЖРП «Укррефтранс».

Отже, правильність внесених відомостей до вищезазначеної накладної підтвердив своїм підписом представник відправника. На станції відправлення вантаж був прийнятий до перевезення без зауважень, іншого не доведено.

Згідно з п. 28 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених Наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000р. №644, вантажі, завантажені відправниками у вагони закритого типу (криті, ізотермічні, хопери, цистерни тощо) та контейнери, приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду кузова (котла) вагона (контейнера), пломб (ЗПП), без перевірки вантажу. Вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т. ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу. Відповідно до статті 24 Статуту залізниць України, залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначених відправником у накладній, на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.

На станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці було проведено перевірку маси вантажу, під час якої було виявлено, що маса вантажу у вагоні №24588543 не відповідає масі, вказаній відправником у накладній, про що був складений акт загальної форми №290/Ваги від 19.02.2015р. Відповідно до вказаного акту вагон затриманий.

За результатами контрольної перевірки станцією Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці був складений комерційний акт РА 006797/54/7 від 19.02.2015р., відповідно до якого за результатами контрольного переважування вагону №24588543 у статичному режимі на справних 150-тонних вагонних електронно-тензометричних вагах (держ. повірка 15.10.2014р.) станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці виявилось, що при переваженні вага брутто складає 91800кг, тара за документом 20400кг, нетто 71400кг, що більше ваги зазначеної в документі на 3587кг та понад вантажопідйомності вагону на 2600кг.

Такі ж саме відомості щодо результатів переважування містить акт загальної форми №290/Ваги від 19.02.2015р., виписка з книги обліку контрольних зважувань та перевірки кількості вантажу у вагонах від 30.01.2015р. станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці.

У комерційному акті також містяться відомості про те, щобокові двері зачинені, 2 ЗПУ відправника справні, номера відповідають документу. В технічному відношенні вагон справний. Під час повторної перевіски вага підтвердилася. В акті є відомості про те, що завідуючого вантажним двором немає по штату.

Згідно технічного паспорту ваг №14 станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці, дата прийняття ЗВВТ в експлуатацію - 26.12.2012р., міжпровірочний інтервал ЗВВТ становить 1 раз на 12 місяців, інтервал між оглядами-перевірками - 6 місяців, відміткою у паспорті підтверджено, що остання державна повірка ваг здійснена 15.10.2014р.

Пунктом 10 Правил складання актів, які затверджені наказом Міністерства транспорту України від 28 травня 2002р. N334, передбачено, що комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

Суд встановив, що комерційний акт РА 006797/54/7 від 19.02.2015р. підписаний належними особами у відповідності до п. 10 Правил складання актів.

Відповідно до п. 12 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28 травня 2002р. N 334, якщо при перевірці вантажу, який прибув з актом попутної станції, під час перевірки на станції призначення не буде виявлено різниці між даними акта, складеного на попутній станції, і фактичною наявністю та станом вантажу, багажу або вантажобагажу, то станція в розділі "Є" комерційного акта попутної станції вносить відмітку такого змісту: "Під час перевірки вантажу (багажу, вантажобагажу) різниці проти цього акта не виявлено". Така відмітка засвідчується штемпелем станції і підписами осіб, указаних у пункті 10 цих Правил. Цей акт видається одержувачу на його вимогу, а копія його залишається на станції. Новий акт у цьому разі не складається.

При невідповідності відомостей, указаних в акті попутної станції, фактичним даним, що виявились під час перевірки вантажу, багажу або вантажобагажу, складається новий комерційний акт.

На станції призначення був заповнений розділі "Є" комерційного акта РА 006797/54/7 від 19.02.2015р., відповідно до якого 23.02.2015р. вантаж вадано комісійно, кількість місць відповідає перевізному документу. Вказаний розділ засвідчений штемпелем станції призначення та підписами уповноважених осіб, тим самим підтверджує факт правильності вказаних у ньому відомостей.

Відповідно до акту загальної форми №324/Ваги від 23.02.2015р. станції Нижньодніпровськ-Вузол, у присутності представника вантажовідправника із спірного вагону вивантажений виявлений надлишок вантажу - сіль вагою 3587кг у автомобіль марки КАМАЗ держномер АЕ 2881ВН, з вагону праворуч знято ЗПУ відправника та навішані ЗПУ станції. Вказаний акт підписаний представниками станції та представником вантажовідправника - особою Воробйов С.В. за наявною в матеріалах справи довіреністю не право представництва ТОВ "Руссоль-Україна" на станції Нижньодніпровськ-Вузол з правом підпису.

Відповідно до ч.1 ст. 909 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та ч. 1 ст. 307 Господарського кодексу України (далі - ГК України), за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно ч.2 ст. 908 ЦК України та ч. 5 ст. 307 ГК України, умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Статут залізниць України (далі - Статут) визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (ст. 2 Статуту).

Статтею 37 Статуту встановлено, що під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса. Маса вантажів визначається відправником. Спосіб визначення маси зазначається у накладній.

На підставі цього Статуту затверджені Мінтрансом Правила перевезень вантажів, які є обов'язковими для всіх юридичних осіб (ст. 5 Статуту).

Правилами перевезень вантажів, а саме п.1.1. розділу 4 Правил оформлення перевізних документів, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за № 863/5084, а також ст. 23 Статуту передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). У відповідності до цих Правил, а саме п. 2.1 та п. 2.2, графи "Маса вантажу, визначена відправником, кг" та "Спосіб визначення маси" заповнюються вантажовідправником. Маса вантажу згідно ст. 37 Статуту та п. 5 Правил приймання вантажів до перевезення, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000. за № 861/5082, визначається відправником.

Правильність внесених у накладну відомостей, як це передбачено п. 2.3 Правил оформлення перевізних документів, своїм підписом підтверджує представник відправника. Так, правильність внесених відомостей до вищевказаної накладної підтвердив своїм підписом представник відправника.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.24 Статуту, вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Згідно ч. 1 ст.129 Статуту, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Для засвідчення обставини невідповідності маси вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах законодавцем у ст.129 Статуту визначено складання комерційного акту.

Таким чином, підставою для матеріальної відповідальності вантажовідправника є обставини, викладені у комерційному акті.

Згідно зі ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що невідповідність фактичної маси вантажу з масою вантажу, яка зазначена відправником (відповідачем) у накладній, засвідчено належним та допустимим доказом - комерційним актом РА 006797/54/7 від 19.02.2015р., який є підставою для покладання відповідальності на відправника, передбаченої ст.122 Статуту.

Відповідно до п.9 Правил складання актів (затверджених наказом Міністерства транспорту України 28.05.2002р. № 334) у комерційному акті детально описуються стан вантажу або багажу і обставини, за яких виявлена незбереженість, а також обставини, які могли бути причиною виникнення незбереженості вантажу, багажу чи вантажобагажу. Ніякі припущення та висновки про причини незбереженості або про вину відправника і залізниці до акта не вносяться. Усі графи бланка акта мають бути заповнені. Не дозволяється проставлення рисок та лапок замість повторення необхідних даних. У комерційному акті зазначається, чи правильно навантажений, розміщений і закріплений вантаж, а також про наявність та стан захисного маркування для вантажів, що перевозяться у відкритих вагонах. У разі неправильного завантаження, розміщення, закріплення вантажу в акті зазначається, яке порушення було допущено. Особи, які склали або підписали комерційний акт або акт загальної форми, що містить дані, які не відповідають дійсності, несуть установлену законодавством відповідальність.

Вказаний комерційний акт за своєю формою та змістом відповідає вимогам Статуту залізниць України та Правил складання актів, а тому визнається судом належним доказом на підтвердження факту невідповідності маси, зазначеної у накладній, та фактичної маси вантажу.

Між тим, в матеріалах справи відсутні та сторонами не надано жодних доказів, які б свідчили про намагання відповідача оскаржити відомості викладені у комерційному акті. Наразі, вантажоотримувач прийняв спірний вантаж з комерційним актом без будь-яких заперечень, інше не доведено матеріалами справи.

Обставини, викладені у комерційному акті РА 006797/54/7 від 19.02.2015р. та акті загальної форми №324/Ваги від 23.02.2015р. не спростовані відповідачем належними та допустимими доказами, наявними в матеріалах справи. Акт загальної форми №324/Ваги від 23.02.2015р. підписаний представником відповідача без будь-яких зауважень.

Посилання відповідача щодо нібито фіктивних даних у акті загальної форми №324/Ваги від 23.02.2015р. судом до уваги не приймаються, оскільки докази притягнення до відповідальності осіб, які склали/підписали вказаний акт в матеріалах справи відсутні.

Судом відхилені доводи відповідача в частині посилання на додану до відзиву довідку від 27.02.2015р. щодо результатів зважування на електронних вагах тари вагону - 23,650кг, оскільки відповідно до вказаної довідки вона складена стосовно вагону 245588543, в той час як спірним по даній справі є вагон 24588543. Суд зазначає, що у будь-якому випадку таке зважування не є контрольним, яке б проводилось залізницею на підставі ст. 24 Статуту залізниць в якості контрольного переважування або перевірки відповідності маси вантажу і результати якого заносяться до книги форми ГУ-78, а фактично зважування проводилось за власною ініціативою відповідача на вагонних вагах власника колії ТОВ «Дніпропетровський стрілочний завод». Відносини що стосуються складення довідки від 27.02.2015р. щодо результатів зважування регулюються іншими договірними правовідносинами відповідача, а отже не стосуються предмету спору.

Викладені у доданому відповідачем до відзиву акті загальної форми станції Нижньодніпровськ-Вузол №165 від 26.02.2015р. обставини не спростовують факт неправильного зазначення маси вантажу відправником в накладній, а лише підтверджують видачу вантажоодержувачу спірного вантажу у кількості місць відповідно до перевізного документу.

Належними та допустимими доказами, наявними в матеріалах справи, підтверджено факт невірного зазначення відправником у залізничній накладній маси вантажу у спірному вагоні. В свою чергу відповідач не спростував належними засобами доказування протилежного.

Згідно з п.5.5 розділу 5 Правил оформлення перевізних документів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000р. за № 644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 24.11.2000 № 863/5084, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Згідно із ст. 122 Статуту залізниць України за неправильно зазначену у накладній масу вантажу з відправника стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. Відповідно до ст. 118 Статуту залізниць України штраф підлягає стягненню у п'ятикратному розмірі плати за користування вагонами.

При застосуванні статей 118 та 122 Статуту слід враховувати, що штраф підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником зазначених порушень, незалежно від того, чи завдано залізниці у зв'язку з цим збитки.

Провізна плата за перевезення вантажу у спірному вагоні складає 3932грн.00коп., заявлений штраф до стягнення у розмірі 19660грн. 00коп.

Судом встановлено, що розрахунок суми штрафу є арифметично вірним, та відповідає ст.ст. 118, 122 Статут залізниць України.

Пунктом 27 Правил видачі вантажів встановлено, що надлишок вантажу порівняно з масою, вказаною в накладній, вважається таким, що не перевищує норму, якщо він не виходить за межу граничного розходження визначення маси нетто, яке становить 0,2%.

Отже, норма надлишку становить 135,626кг, виявлений надлишок - 3587кг.

Відповідно до ч.1 ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи наведені вище обставини, приймаючи до уваги той факт, що відповідач допустивши завантаження вагону №24588543 з перевищенням його вантажопідйомності поставив під загрозу безпеку руху на залізничному транспорті, не спростував фактів, встановлених у розділі «Д» комерційного акта, суд дійшов висновку про те, що позов про стягнення штрафу за неправильно зазначену масу вантажу обґрунтований матеріалами справи та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір при задоволенні позову покладається на відповідача.

На підставі ст.ст. 550, 551,908,909 Цивільного кодексу України, ст.ст. 24, 118, 122,129 Статуту залізниць України, ст.ст. 33,43,49,82,84,85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Державного підприємства "Придніпровська залізниця" в особі відокремленого підрозділу "Дніпропетровська дирекція залізничних перевезень" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Руссоль-Україна", про стягнення штрафу у розмірі 19660грн. 00коп.- задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Руссоль-Україна" (адреса: 84150, Донецька обл., Слов'янський район, смт. Райгородок, вул. Куйбишева, буд.28, ) на користь Державного підприємства «Придніпровська залізниця» (адреса: 49600, м. Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса, 108, ) суму штрафу у розмірі 19660грн. 00коп., а також витрати на оплату судового збору в розмірі 1827грн.00коп.

Видати наказ після набрання рішення законної сили.

У судовому засіданні 10.09.2015р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним господарським судом, якщо рішення не буде скасовано.

Повний текст рішення складено та підписано 11.09.2015р.

Суддя Ю.В. Макарова