РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.08.2015Справа №910/20291/14

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Інвестмент Проперті Протектед»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Данон»
простягнення 18722,99 грн

Суддя Смирнова Ю.М.

Представники:

від позивачаВасютін А.Г. - представник
від відповідачаСвінціцький В.А. - представник

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестмент Проперті Протектед» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Данон» 18722,99 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що здійснивши виплату страхового відшкодування на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 01.04.2009 (поліс №ВС/5317501) Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Нова» на підставі положень ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» було набуто право регресної вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю «Данон» (страхувальника за вказаним полісом) у зв'язку з невиконанням останнім обов'язку щодо своєчасного повідомлення страховика про настання страхової події. В подальшому право щодо стягнення коштів по відповідному страховому випадку перейшло до позивача внаслідок укладення договору про купівлю-продаж боргових зобов'язань від 02.01.2014.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.06.2015 за вказаним позовом порушено провадження у справі №910/20291/14 та призначено розгляд справи на 22.07.2015.

В судовому засіданні 22.07.2015 оголошувалась перерва до 14.08.2015.

Представник позивача в судове засідання з'явився, позов підтримав.

Відповідач проти позову заперечує. У поданому суду відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що положеннями Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції, чинній на момент настання страхової події, не було передбачено, що повідомлення про настання страхової події повинно бути здійснено у письмовій формі, а відтак, за твердженням відповідача позивачем належними та допустимими доказами не доведено того, що відповідачем такого повідомлення зроблено не було.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав подане 22.07.2015 клопотання про залучення до участі у справі ТОВ «АОН Україна» третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, оскільки ТОВ «АОН Україна» є страховим агентом відповідача.

Відповідно до ст. 27 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора. Якщо господарський суд при прийнятті позовної заяви, вчиненні дій по підготовці справи до розгляду або під час розгляду справи встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права і обов'язки осіб, що не є стороною у справі, господарський суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору.

Оскільки відповідачем не доведено, що рішення у даній справі може вплинути на права та обов'язки ТОВ «АОН Україна» щодо однієї із сторін, клопотання відповідача про залучення до участі у справі третьої особи задоволенню не підлягає.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.04.2009 між Відкритим акціонерним товариством «Страхова компанія «Нова» (після зміни найменування - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Нова») (страховик) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Данон» (страхувальник) було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлений полісом №ВС/5317501, відповідно до умов якого страховиком у період з 02.04.2009 по 01.04.2010 було застраховано цивільно-правову відповідальність страхувальника за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу - автомобіля Volkswagen, державний номер 683-35КТ.

15.03.2010 о 05 год 40 хв на а/д Київ - Знам'янка сталася ДТП, а саме: Тіханов Є.М., керуючи автомобілем Volkswagen, державний номер 683-35КТ, виїжджаючи з другорядної дороги на головну, не надав переваги автомобілю ГАЗ, державний номер АЕ3792СХ, який рухався по головній дорозі, що призвело до зіткнення наведених транспортних засобів.

ДТП сталася в результаті порушення водієм Тіхановим Є.М. вимог п. 16.11 Правил дорожнього руху України, що підтверджується постановою Подільського районного суду міста Києва від 15.04.2010 у справі №3-2768/10, відповідно до якої Тіханова Є.М. визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено транспортний засіб - автомобіль ГАЗ, державний номер АЕ3792СХ.

Відповідно до висновку №93/10, складеного 16.04.2010 експертом-автотоварознавцем Рейнюком Олександром Віталійовичем, розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля ГАЗ, державний номер АЕ3792СХ, внаслідок пошкоджень транспортного засобу в результаті ДТП становить 19082,04 грн.

На підставі страхового акта №2318 від 23.09.2011 Відкритим акціонерним товариством «Страхова компанія «Нова» було виплачено страхове відшкодування за відповідним страховим випадком у розмірі 18722,99 грн шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог за результатами укладення з Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Український страховий стандарт» угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог від 23.09.2011.

Поліс №ВС/5317501 від 01.04.2009 є договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу, а відтак, між сторонами виникли правовідносини, що підпадають під правове регулювання в т.ч. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на момент скоєння спірного ДТП) при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на момент скоєння спірного ДТП) передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Матеріалами справи підтверджується та не заперечується сторонами факт настання спірного ДТП, визнання винним у його скоєнні водія забезпеченого полісом №ВС/5317501 від 01.04.2009 транспортного засобу, власником якого є відповідач, під час виконання ним службових обов'язків та здійснення страхового відшкодування Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Нова» в розмірі 18722,99 грн.

За замістом п.п. ґ) п. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на момент скоєння спірного ДТП) страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Згідно із п.п. 33.1.2 п. 33.1 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на момент скоєння спірного ДТП) учасники дорожньо-транспортної пригоди зобов'язані вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, у випадках, передбачених цим Законом, МТСБУ про настання дорожньо-транспортної пригоди. Якщо зазначені особи з поважних причин не мали змоги виконати зазначені дії, вони мають підтвердити це документально.

Тобто, положення наведених норм встановлюють обов'язок страхувальника повідомити страховика про настання відповідної дорожньо-транспортної пригоди не пізніше трьох робочих днів з дня її настання, невиконання якого, за відсутності поважних причин, зумовлює виникнення у страховика після виплати страхового відшкодування потерпілому права на звернення з регресним позовом до страхувальника.

Отже, право страховика подати регресний позов до страхувальника регламентовано положеннями Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на момент скоєння спірного ДТП) і пов'язується саме із встановленим фактом неповідомлення страхувальником про настання ДТП у встановлені таким Законом строки.

Із матеріалів справи вбачається, що спірна ДТП мала місце 15.03.2010, а відтак в силу положень п.п. 33.1.2 п. 33.1 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на момент скоєння спірного ДТП) обов'язок відповідача по повідомленню страховика за полісом №ВС/5317501 від 01.04.2009 мав бути виконаний до 18.03.2010 включно.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

В матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач в порядку, передбаченому Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» повідомив страховика про настання дорожньо-транспортної пригоди у визначений строк.

Більш того, в матеріалах справи наявне повідомлення відповідача про страховий випадок з ОСЦПВ, з якого вбачається, що про настання спірного ДТП відповідачем було повідомлено страховика 19.03.2010, тобто з порушенням строку, встановленого п.п. 33.1.2 п. 33.1 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Доказів існування поважних причин відсутності змоги виконати обов'язок щодо повідомлення страховика про настання спірного ДТП відповідачем не надано.

Таким чином, в силу п.п. ґ) п. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на момент скоєння спірного ДТП) у зв'язку із несвоєчасним повідомленням відповідачем страховика про настання спірного ДТП у останнього виникло право на звернення з регресними позовом до відповідача про виплату суми страхового відшкодування у розмірі 18722,99 грн.

Оскільки відповідачем не було виконано своїх зобов'язань щодо повідомлення страховика про настання спірної ДТП, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Нова» листом №2423/0/17-12 від 10.12.2012 звернувся до відповідача з регресною вимогою, в якій вимагало у страхувальника здійснити виплату коштів у розмірі 18722,99 грн.

В подальшому, 02.01.2014 між позивачем та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Нова» було укладено Договір купівлі-продажу боргових зобов'язань, згідно з умовами якого ПрАТ «СК «Нова» продав (переуступив) позивачу права на регресні вимоги, який включає в себе регресні справи (Додаток №1 до договору), а позивач приймає такі регресні вимоги та зобов'язується сплатити на користь продавця винагороду в розмірі 300000 грн.

Згідно витягу з Додатку №1 до договору позивачу від ПрАТ «СК «Нова» було передано регресну справу стосовно відповідача по вищеописаному в рішенні ДТП.

За умовами розділу № 3 Договору купівлі-продажу від 02.01.2014, права, що переходять до покупця за регресними вимогами у зв'язку з продажем регресних справ: 1. З урахуванням положень статті 3, покупець набуває усі права вимоги за регресними вимогами, що є дійсними на дату підписання договору, включаючи, але не обмежуючись правами вимоги до боржників щодо сплати суми основного боргу; правами вимоги до боржників щодо сплати процентів, нарахованих на суму основного боргу; а також правами вимоги до боржників щодо сплати штрафних санкцій та будь-які інші платежі; 2. Право нараховувати проценти та штрафні санкції на суму основного боргу за регресними вимогами з дати підписання договору.

За таких обставин, враховуючи те, що відповідачем належними та допустимими доказами не спростовано факту невиконання вимог, встановлених у п.п. 33.1.4. п. 33.1 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо своєчасного повідомлення страховика про ДТП, та з огляду на укладений між позивачем та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Нова» Договір купівлі-продажу боргових зобов'язань від 02.01.2014, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестмент Проперті Протектед» про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Данон» 18722,99 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

У відповідності до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Данон» (04107, м.Київ, вулиця Багговутівська, будинок 17-21, ідентифікаційний код 25384846) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестмент Проперті Протектед» (02660, м.Київ, вулиця Марини Раскової, будинок 11, офіс 2, ідентифікаційний код 39033190) 18722 (вісімнадцять тисяч сімсот двадцять дві) грн 99 коп. та судовий збір у розмірі 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн 00 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 14.09.2015

Суддя Ю.М. Смирнова