РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.08.2015Справа №910/15592/15
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерджі Сервіс»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Профелектромонтаж»

про стягнення 4502250 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Представники сторін:

від позивача - Ніконенко І.Ю. (представник за довіреністю);

від відповідача - не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерджі Сервіс» (далі - Позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Профелектромонтаж» (далі - Відповідач) про стягнення 4502250 грн. заборгованості та санкцій за Договором підряду № 06/784 від 30.07.2014 у зв'язку з неналежним виконанням Відповідачем своїх зобов'язань за вказаним договором.

Відзиву на позов Відповідач не подав, у судові засідання представників не направив, хоча судом були вчинені всі дії щодо належного повідомлення Відповідача про призначення справи до розгляду в засіданнях суду, про час і місце їх проведення, оскільки ухвали суду надсилалися на адресу місцезнаходження Відповідача згідно відомостей, які містяться у ЄДРЮО та ФОП та у матеріалах справи, тому будь-які несприятливі наслідки ненаправлення повноважних представників покладаються на Відповідача відповідно.

Судом враховано, що відповідно до пункту 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Явка представників сторін у засідання обов'язковою не визнавалась, і перед судом не доведено обставин, які б перешкоджали чи не дозволяли розглянути спір у даному судовому засіданні. Отже, суд дійшов висновку про відсутність встановлених ст. 77 ГПК України підстав для відкладення розгляду справи та відповідно до статті 75 ГПК України, здійснює розгляд справи за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника Позивача, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

На підставі укладеного 30.07.2014 між Позивачем, як замовником, та Відповідачем, як виконавцем, Договору підряду № 06/784 (далі - Договір), Позивачем у порядку п. 4.2.1 Договору було перераховано Відповідачу попередню оплату в сумі 1305000 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 65283 від 05.08.2014.

На прохання Відповідача (лист № 18/14 від 09.09.2014) Позивачем було додатково перераховано ще 652500 грн. та 130500 грн. передплати (п/д № 66284 від 27.10.2014 та № 66652 від 18.11.2014).

Позивач стверджує, що у встановлені Договором строки Відповідач до виконання робіт не приступив та їх виконання не закінчив. Матеріали справи не містять доказів протилежного.

Натомість у залученому до справи листі Відповідача останнім визнається, що виконання робіт він планує розпочати 08.08.2014, однак якщо і від цієї дати обраховувати встановлений Договором строк виконання робіт, то роботи в строк закінчені не були. Матеріали справи також не містять доказів протилежного, а також не містять жодного акта приймання виконаних підрядних робіт.

Отже матеріалами справи підтверджено, та Відповідачем не спростовано, що роботи у встановлений Договором строк на після закінчення строку його дії (31.12.2014) виконані не були та Позивачем від Відповідача не приймалися.

Відповідно до п. 7.5 Договору, у випадку припинення Робіт або неналежного виконання договірних зобов'язань з вини Відповідача, Позивач може розірвати Договір в односторонньому порядку і вимагати повернення платежів пропорційно частині невиконаних Робіт.

Відповідно до ст. 849 ЦК України, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Позаяк строк дії Договору закінчився і Відповідач до виконання робіт не приступав, то у останнього відсутні підстави утримувати отримані від Позивача 2088000 грн.

Розрахунок заборгованості судом перевірено та визнано обґрунтованим і арифметично правильним; її розмір є доведеним залученими Позивачем до справи вищеописаними доказами, а також відсутністю їх спростування з боку Відповідача.

Поданням до суду даного позову Позивач висловив свою волю, що виконання Відповідачем робіт у подальшому, через більше ніж 8 місяців після закінчення строку дії Договору, втратило інтерес для Позивача та він бажає повернути перераховані як передплату по Договору кошти.

При цьому Відповідачем не доведено перед судом наявність у нього на даний час правових підстав утримувати 2088000 грн. передплати за невиконані роботи, тому вказані кошти підлягають поверненню Позивачу за ст.ст. 530, 894, 1212 ЦК України, як такі, правова підстава для утримування яких відпала (Позивач відмовився від очікування на виконання робіт через значний строк їх невиконання та в зв'язку з закінченням строку дії Договору).

З огляду на наведене позовні вимоги про стягнення 2088000 грн. заборгованості (передплати за невиконані роботи) визнаються судом обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Також, виходячи з положень ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України, ч. 2 ст. 193 ГК України, Відповідач є порушником зобов'язання, що є підставою для застосування до нього правових наслідків, встановлених Договором та/або законом, зокрема, у вигляді нарахування та стягнення штрафної санкції (п. 7.2 Договору) у розмірі 0,5% від вартості несвоєчасно виконаних Робіт за кожен день прострочення.

Проте розмір штрафних санкцій (пені) за порушення строків виконання зобов'язання обмежено у ст. 231 ГК України розміром 0,1 % вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення.

З огляду на наведене, суд робить перерахунок заявленої до стягнення штрафної санкції (пені) за п. 7.2 Договору, з урахуванням ст. 231 ГК України, наступним чином:

2610000 грн. (ціна невиконаних робіт за договором) х 0,1 % (штрафна санкція відповідно до ст. 231 ГК України) х 185 (кількість календарних днів простроченого зобов'язання з урахуванням ч. 6 ст. 236 ГК України з 24.11.2014 по 27.05.2015) = 482850 грн.

З огляду на наведене позовні вимоги про стягнення штрафної санкції визнаються судом частково обґрунтованими і підлягають задоволенню в сумі 482850 грн. У іншій частині про стягнення штрафної санкції суд відмовляє.

Отже загалом позовні вимоги задовольняються частково. Судовий збір за ст. 49 ГПК України покладається на сторін пропорційно розміру задоволених вимог.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32-34, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОФЕЛЕКТРОМОНТАЖ» (м. Київ, вул. Бориспільська, буд. 7, офіс 402/1; ідентифікаційний код 38611952) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРДЖІ СЕРВІС» (м. Київ, вул. Суворова, буд. 4/6, 14 поверх, кім. 17; ідентифікаційний код 37448 (два мільйони вісімдесят вісім тисяч) грн. попередньої оплати, 482850 (чотириста вісімдесят дві тисячі вісімсот п'ятдесят) грн. пені, 41729 (сорок одну тисячу сімсот двадцять дев'ять) грн. 74 коп. судового збору.

Видати наказ.

У іншій частині у задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 11.09.2015

Суддя Сташків Р.Б.