УХВАЛА

14.09.2015Справа № 922/5073/13

Скаржник (стягувач) Харківське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України

Боржник Товариство з обмеженою відповідальністю "Аваль Інвест"

Суб'єкт оскарження Відділ державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві

про скарга на дії Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві

По справі № 922/5073/13

За позовом Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аваль Інвест"

про стягнення 136 000,00 грн.

Суддя Гумега О.В.

Представники:

від скаржника (стягувача, позивача): Мазур І.О. за довіреністю № 11 від 18.05.2015

від боржника (відповідача): не з'явився

від суб'єкта оскарження: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.03.2014 у справі № 922/5073/13 позов Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аваль Інвест" задоволено повністю; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Аваль Інвест" 68000,00 грн. штрафу та 68000,00 грн. пені за прострочення сплати штрафу, зарахувавши вказані суми на рахунок відповідного управління Державної казначейської служби України за місцезнаходженням платника податків по коду класифікації доходів бюджету 21081100 (символ звітності 106); стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Аваль Інвест" судовий збір в розмірі 2720,00 грн., який підлягає зарахуванню за реквізитами, передбаченими для справляння судового збору за подачу позовної заяви до Господарського суду міста Києва.

01.04.14 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 17.03.2014 у справі № 922/5073/13 видано накази, зокрема, про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Аваль Інвест" (01103, м. Київ, вул. Чеська, буд. 9; ідентифікаційний код 36456998), з будь-якого його рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду, 68000,00 грн. (шістдесят вісім тисяч гривень 00 коп.) штрафу та 68000,00 грн. (шістдесят вісім тисяч гривень 00 коп.) пені за прострочення сплати штрафу, зарахувавши вказані суми на рахунок відповідного управління Державної казначейської служби України за місцезнаходженням платника податків по коду класифікації доходів бюджету 21081100 (символ звітності 106).

09.07.2015 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (надалі - скаржник, Відділення) надійшла скарга на дії Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві (надалі - скарга) у справі № 922/5073/13 (вих. № б/н від 06.07.2015), відповідно до якої скаржник просить суд:

1. Визнати неправомірними дії Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві з відмови у відкритті виконавчого провадження Харківському обласному територіальному відділенню Антимонопольного комітету України згідно наказу Господарського суду міста Києва від 01.04.2014 № 922/5073/13.

2. Визнати неправомірною та скасувати постанову Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві від 21.05.2014 про відмову у відкритті виконавчого провадження.

3. Зобов'язати Відділ державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві виконати наказ Господарського суду міста Києва від 01.04.2014 № 922/5073/13.

4. Поновити строк пред'явлення до виконання наказу Господарського суду міста Києва 01.04.2014 у справі № 922/5073/13 (надалі відповідно - вимога 1, 2, 3, 4).

В обґрунтування поданої до Господарського суду міста Києва скарги, скаржник зазначив, що при зверненні Відділення до Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві із заявою про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 01.04.2014 у справі № 922/5073/13, яка була підписана Головою Відділення, було дотримано вимоги Закону України "Про виконавче провадження" та Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5. Тому, на думку скаржника, у Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві були відсутні правові підстави для відмови у відкритті виконавчого провадження, а постанова Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві від 21.05.2014 про відмову у відкритті виконавчого провадження " (далі - Постанова) винесена з порушенням вимог ст.ст. 9, 19, 26 Закону України "Про виконавче провадження.

Також скаржник зазначив, що Постанова була винесена державним виконавцем 21.05.2014, тоді як Відділенням вона була отримана 26.06.2015, що свідчить про надіслання державним виконавцем Постанови із порушенням строків, встановлених частиною другою статті 26 Закону України "Про виконавче провадження", що призвело до неможливості Відділення повторно звернутись до Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві із заявою про відкриття виконавчого провадження, у зв'язку з пропуском строку пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Згідно частини 1 статті 121-2 Господарського процесуального кодексу України стягувачем, боржником або прокурором можуть бути подані скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Згідно частини 2 наведеної статті Господарського процесуального кодексу України скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень.

Відповідно до приписів статті 119 Господарського процесуального кодексу України у разі пропуску строку для пред'явлення наказу до виконання з причин, визнаних господарським судом поважними, пропущений строк може бути відновлено. Заява про відновлення пропущеного строку подається до господарського суду, який прийняв судове рішення.

Водночас, зміст вищенаведених правових норм, якими передбачено можливість подання скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів та можливість подання заяви про відновлення пропущеного строку для пред'явлення наказу до виконання, свідчить, що жодною з них, рівно як і іншими нормами Господарського процесуального кодексу України, не передбачено можливість об'єднання скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби та заяви про відновлення пропущеного строку для пред'явлення наказу до виконання в одному документі - скарзі/заяві.

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, про призначення до розгляду в судовому засіданні поданої Харківським обласним територіальним відділення Антимонопольного комітету України скарги на дії Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві № б/н від 06.07.2015.

В той же час, суд дійшов висновку, що заявлені у вищенаведеній скарзі на дії Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві вимоги про поновлення строку пред'явлення до виконання наказу Господарського суду міста Києва 01.04.2014 у справі № 922/5073/13 (п. 4 прохальної частини скарги), слід залишити без розгляду з огляду на відсутність поданої до господарського суду відповідної заяви, що чітко передбачено нормою частини 2 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України. До того ж, звернення до суду із відповідною вимогою до розгляду скарги на дії Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві № б/н від 06.07.2015, фактично є передчасним.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.07.2015 призначено розгляд скарги Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України на дії Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві № б/н від 06.07.2015 у справі № 922/5073/15 на 03.08.2015 о 10:30 год.

В судове засідання, призначене на 03.08.2015, представник скаржника (стягувача, позивача) з'явився.

Представники боржника (відповідача) та суб'єкта оскарження в судове засідання, призначене на 03.08.2015, не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, вимоги ухвали суду від 10.07.2015 не виконали, про час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином.

В судовому засіданні, призначеному на 03.08.2015, судом перевірено виконання сторонами вимог ухвали суду від 10.07.2015 та встановлено, що скаржник (стягувач, позивач), боржник (відповідач) та суб'єкт оскарження вимоги зазначеної ухвали не виконали.

Представник скаржника (стягувача, позивача) в судовому засіданні, призначеному на 03.08.2015, подав клопотання про продовження строку розгляду скарги на дії Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві. Клопотання судом задоволене та передане до відділу діловодства суду для реєстрації.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.08.2015 продовжено строк вирішення скарги на дії Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві № б/н від 06.07.2015 у справі № 922/5073/15 на п'ятнадцять днів та відкладено розгляд даної скарги на 14.09.15 о 12:10 год.

14.08.2015 через відділ діловодства суду від суб'єкта оскарження (Відділ державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві) надійшли належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження № 43375166 на виконання вимог ухвали суду від 10.07.2015.

В судове засідання, призначене на 14.09.2015, представник скаржника (стягувача, позивача) з'явився.

Представники боржника (відповідача) та суб'єкта оскарження в судове засідання, призначене на 14.09.2015, не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Приписами ч. 2 ст. 121-2 ГПК України встановлено, що скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

За наведених обставин розгляд скарги здійснюється за відсутності представників боржника (відповідача) та суб'єкта оскарження (Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві).

Представник скаржника (стягувача) в судовому засіданні 14.09.2015 надав усні пояснення, відповідно до яких підтримав подану ним скаргу на дії Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві № б/н від 06.07.2015.

При розгляді даної скарги Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Частиною 1 статті 121-2 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) передбачено, що скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Харківське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України (стягувач, скаржник) звернулось до Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві із заявою про примусове виконання рішення №02-27/5-2114 від 08.05.2014, відповідно до якої просило прийняти до виконання наказ Господарського суду міста Києва від 01.04.2014 у справі № 922/5073/13 та відкрити виконавче провадження за місцем знаходження боржника (Товариства з обмеженою відповідальністю "Аваль Інвест"), накласти арешт на майно і кошти боржника, вжити відповідні заходи щодо виконання рішення Господарського суду міста Києва від 17.03.2014 у справі № 922/5073/13.

Згідно реєстраційного штампу на вищенаведеній заяві про примусове виконання рішення, остання одержана Відділом державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві 19.05.2014 за вх. № 13405.

21.05.2014 заступником начальника Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві (далі - Відділ) Кущ В.В. винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) (далі - Постанова), згідно якої, на підставі п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження", постановлено відмовити в прийнятті виконавчого документа до провадження та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва № 922/5073/13 від 01.04.2014 про стягнення з ТОВ "Аваль Інвест" на користь держави суми в розмірі 136000,00 грн.

Звертаючись до Господарського суду міста Києва із скаргою на дії Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві, скаржник зазначив, що при зверненні Відділення до Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві із заявою про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 01.04.2014 у справі № 922/5073/13, яка була підписана керівником Відділення, було дотримано вимоги Закону України "Про виконавче провадження" та Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5. А тому, на думку скаржника, у Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві були відсутні правові підстави для відмови у відкритті виконавчого провадження, а Постанова винесена з порушенням вимог ст.ст. 9, 19, 26 Закону України "Про виконавче провадження.

Також скаржник зазначив, що Постанова була винесена державним виконавцем 21.05.2014, тоді як Відділенням вона була отримана 26.06.2015, що свідчить про надіслання державним виконавцем Постанови із порушенням строків, встановлених частиною другою статті 26 Закону України "Про виконавче провадження".

Частина 1 статті 121-2 ГПК України встановлює право подання стягувачем, боржником або прокурором скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Оскаржувана постанова винесена заступником начальника Відділу 21.05.2014.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" про відмову у відкритті виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову протягом трьох робочих днів з дня надходження виконавчого документа і не пізніше наступного дня надсилає її заявникові разом з виконавчим документом.

Як встановлено судом, матеріали виконавчого провадження № 43375166 не містять доказів направлення оскаржуваної постанови скаржнику в строк, визначений ч. 2 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження". При цьому надані скаржником докази, а саме: копія поштового конверту з поштовим відправленням № 173, згідно якого Відділ надіслав стягувачу (скаржнику) супровідний лист № 1222/1 від 21.05.2014 з оскаржуваною Постановою, роздруківка з веб-сайту http://services.ukrposhta.ua щодо відстеження пересилання поштових відправлень, підтверджують надіслання оскаржуваної Постанови стягувачу 24.06.2015, тобто більше, ніж через рік від дня винесення оскаржуваної Постанови, а отже з порушенням вимог ч. 2 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження", у зв'язку з чим стягувач отримав оскаржувану постанову лише 26.06.2015.

Відповідно до ч. 4 ст. 51 ГПКУкраїни, процесуальна дія, для якої встановлено строк, може бути вчинена до 24-ї години останнього дня строку. Якщо позовну заяву, відзив на позовну заяву, заяву про перегляд рішення та інші документи здано на пошту чи телеграф до 24-ї години останнього дня строку, строк не вважається пропущеним.

Отже, з урахуванням зазначених приписів частини четвертої статті 51 ГПК України, днем подання документів вважається дата поштового штемпеля підприємства зв'язку, через яке надіслано відповідний документ.

Судом також встановлено, що скарга на дії Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві № б/н від 06.07.2015 у справі № 922/5073/15 була подана скаржником на пошту для відправлення до Господарського суду міста Києва 06.07.2015, що підтверджується датою поштового штемпеля підприємства зв'язку на поштовому конверті, в якому наведена скарга надійшла до суду. При цьому відділом діловодства Господарського суду міста Києва наведена скарга зареєстрована 09.07.2015 за вх. № 06-29.1/10893/15

За наведених обставин, скарга на дії Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві № б/н від 06.07.2015 у справі № 922/5073/15 вважається поданою до Господарського суду міста Києва 06.07.2015, а отже, без порушення встановленого ч. 1 ст. 121-2 ГПК України процесуального строку на подання відповідної скарги.

Як вище зазначалось, прохальна частина скарги на дії Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві № б/н від 06.07.2015 у справі № 922/5073/15 містить 4 вимоги. Вимогу про поновлення строку для пред'явлення наказу Господарського суду міста Києва 01.04.2014 у справі № 922/5073/13 до виконання (вимога 4) суд залишив без розгляду згідно ухвали Господарського суду міста Києва від 10.07.2015. Таким чином, наведена скарга розглядається судом в іншій частині її вимог (вимог 1, 2, 3).

Дослідивши подану скаргу, додані до неї документи, Господарський суд міста Києва визнає доводи скаржника правомірними, у зв'язку з чим задовольняє скаргу на дії Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві № б/н від 06.07.2015 з огляду на таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Спеціальним законом, який визначає умови і порядок виконання судових рішень, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі їх невиконання у добровільному порядку, є Закон України "Про виконавче провадження".

Відповідно до статті 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону України "Про виконавче провадження" підлягають виконанню державною виконавчою службою виконавчі документи, зокрема, накази господарських судів.

Як передбачено ч. 1 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Стягувач звернувся до Відділу із заявою про примусове виконання рішення №02-27/5-2114 від 08.05.2014 (далі - Заява), відповідно до якої просив прийняти до виконання наказ Господарського суду міста Києва від 01.04.2014 у справі № 922/5073/13 та відкрити виконавче провадження за місцем знаходження боржника (Товариства з обмеженою відповідальністю "Аваль Інвест"), накласти арешт на майно і кошти боржника, вжити відповідні заходи щодо виконання рішення Господарського суду міста Києва від 17.03.2014 у справі № 922/5073/13.

21.05.2014 заступником начальника Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) на підставі п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження".

Норми частини 1 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" містять перелік підстав, за умови наявності яких державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження.

Так, державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі:

1) пропуску встановленого строку пред'явлення документів до виконання;

2) неподання виконавчого документа, зазначеного у статті 17 цього Закону, та неподання заяви про відкриття виконавчого провадження у випадках, передбачених цим Законом;

3) якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної (юридичної) сили, крім випадків, коли воно у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання;

4) пред'явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби не за місцем або не за підвідомчістю виконання рішення;

5) якщо не закінчилася відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення;

6) невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 цього Закону;

7) якщо виконавчий документ повернуто стягувачу за його заявою, крім виконавчих документів про стягнення аліментів та інших періодичних платежів;

8) наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Зокрема, заступник начальника Відділу в оскаржуваній Постанові встановив, що "порушені вимоги ч. 4 ст. 9 Закону України "Про виконавче провадження", участь юридичних осіб у виконавчому провадженні здійснюється їх керівниками чи органами, посадовими особами, які діють у межах повноважень, наданих Законом, або через представників юридичної особи. Порушені вимоги п 2.11. Інструкції з організації примусового виконання рішень - повноваження представників сторін, які беруть участь у виконавчому провадженні, мають бути посвідчені довіреністю юр.особи або документами, що посвідчують право представництва юридичної особи (документом про призначення керівником юр.особи тощо)".

Отже, при винесенні оскаржуваної Постанови заступник начальника Відділу керувався приписами ч. 4 ст. 9 Закону України "Про виконавче провадження" та п 2.11. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (далі - Інструкція).

Відповідно до частин 4 статті 9 Закону України "Про виконавче провадження" участь юридичних осіб у виконавчому провадженні здійснюється їх керівниками чи органами, посадовими особами, які діють у межах повноважень, наданих їм законом, або через представників юридичної особи.

Відповідно до частин 5 статті 9 Закону України "Про виконавче провадження" повноваження представника повинні бути підтверджені довіреністю, виданою і оформленою відповідно до вимог закону.

Отже, зі змісту наведених норм статті 9 Закону України "Про виконавче провадження" вбачається, що обов'язок юридичних осіб під час їх участі у виконавчому провадженні посвідчувати повноваження з представництва для керівника юридичної особи не передбачено, на відміну від представника юридичної особи, повноваження якого згідно частини 5 статті 9 Закону України "Про виконавче провадження" повинні бути підтверджені довіреністю, виданою і оформленою відповідно до вимог закону.

Відповідно до п. 2.11 Інструкції, визначено, що повноваження представників сторін, які беруть участь у виконавчому провадженні, мають бути посвідчені такими документами:

а) довіреністю фізичної особи;

б) довіреністю юридичної особи або документами, що посвідчують право представництва юридичної особи (документом про призначення керівником юридичної особи тощо);

в) рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи управителем спадкового майна.

Таким чином, приписи п. 2.11 Інструкції, якими також керувався заступник начальника Відділу при винесенні оскаржуваної Постанови, стосуються посвідчення повноважень саме представників сторін виконавчого провадження. До того ж, невідповідність дій сторони виконавчого провадження вимогам зазначеної Інструкції, у будь-якому разі, не може бути іншою передбаченою законом обставиною, що виключає здійснення виконавчого провадження, за наявності якої державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження (п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження").

Водночас, судом встановлено, що вищенаведена Заява про примусове виконання рішення №02-27/5-2114 від 08.05.2014 підписана В.о. Голови Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, а отже особою, яка станом на дату звернення з відповідною заявою до Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві, виконувала обов'язки керівника Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (стягувача).

За таких обставин суд дійшов висновку, що стягувачем (скаржником) при зверненні до Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві з відповідною заявою було дотримано вимоги ч. 4 ст. 9 Закону України "Про виконавче провадження" Закону України "Про виконавче провадження", у зв'язку з чим у Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві були відсутні правові підстави для відмови у відкритті виконавчого провадження з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 01.04.2014 у справі № 922/5073/13 за Заявою стягувача на підставі п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження".

Отже, відповідні доводи стягувача, викладені у скарзі на дії Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві № б/н від 06.07.2015 у справі № 922/5073/15, суд визнає обґрунтованими та правомірними.

Таким чином, судом встановлено неправомірність винесення заступником начальника Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) від 21.05.2014 відповідно до положень п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження", а рівно у суду наявні підстави для скасування даної постанови.

Відповідно до п. 9.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" господарським судам роз'яснено, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Згідно частини 1 статті 25 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Згідно частини 2 вказаної статті Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

З матеріалів справи вбачається, що станом на час судового розгляду даної скарги рішення Господарського суду міста Києва від 17.03.2014 у справі № 922/5073/13 в добровільному порядку боржником не виконано, докази протилежного в матеріалах справи відсутні.

Сам факт поданої скаржником скарги свідчить про невчинення Відділом державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції в м. Києві дій, передбачених Законом України "Про виконавче провадження", направлених на примусове виконання наказу Господарського суду міста Києва від 01.04.2014 № 922/5073/13, виданого на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 17.03.2014 у справі № 922/5073/13.

Представник Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції в м. Києві в судові засідання не з'явився, доводи скаржника (стягувача) не спростував.

Отже, за результатами розгляду скарги Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України на дії Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві № б/н від 06.07.2015 у справі № 922/5073/15 доводи скаржника визнаються судом правомірними, а тому скарга задовольняється.

Відповідно до ч. 3 ст. 121-2 ГПК України, за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачеві, боржникові та органові виконання судових рішень.

Керуючись ст.ст. 86, 121-2 ГПК України, суд

У Х В А Л И В:

1. Скаргу Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України на дії Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві № б/н від 06.07.2015 у справі № 922/5073/15 задовольнити.

2. Визнати неправомірними дії Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві з відмови у відкритті виконавчого провадження Харківському обласному територіальному відділенню Антимонопольного комітету України згідно наказу Господарського суду міста Києва від 01.04.2014 № 922/5073/13.

3. Скасувати постанову Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві від 21.05.2014 про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва № 922/5073/13 від 01.04.2014 про стягнення з ТОВ "Аваль Інвест" на користь держави суми в розмірі 136000,00 грн.

4. Зобов'язати Відділ державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві виконати наказ Господарського суду міста Києва від 01.04.2014 № 922/5073/13.

5. Копію ухвали направити скаржнику (боржнику), стягувачу та Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві.

6. Ухвалу може бути оскаржено у встановленому Господарським процесуальним кодексом України порядку.

Суддя О. В. Гумега