ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

08.09.2015 Справа № 905/1169/15

Господарський суд Донецької області у складі: судді Овсяннікової О.В.,

при секретарі судового засідання Степанян К.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська енергетична будівельна компанія», м. Вишгород, Київська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Донбасінформзв'язоксервіс», м. Донецьк

про стягнення 12 790 912,56 гривень, -

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1. (довіреність б/н від 13.08.2015)

від відповідача: не зявився

С У Т Ь С П О Р У :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Київська енергетична будівельна компанія» звернулось з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Донбасінформзв'язоксервіс» про стягнення 12 784 587,20 гривень з яких: 10 796 822,28 гривень боргу, 932 743,33 гривень пені, 651 551,54 гривень 3% річних, 403 470,05 гривень інфляційних втрат.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що зобовязання за договором ним були виконані, але в порушення умов договору відповідач за виконані роботи не розрахувався, тому за ним налічується борг за прострочку оплати якого нараховуються інфляційні та річні на підставі ст.625 Цивільного кодексу України.

18 серпня 2015 року через канцелярію господарського суду Донецької області надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, за змістом якої, позивач просить стягнення 12 790 912,56 гривень з яких: 10 796 822,28 гривень боргу, 652 605,76 гривень 3% річних, 938 014,47 гривень інфляційних втрат.

Відповідно до ст. 22 ГКП України позивач має право до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Вказана заява позивача прийнята і справа розглядається з урахуванням збільшення позовних вимог.

Відповідач відзиву по справі не надав, його представник у жодне судове засідання не з`явився. Про час і місце проведення судового засідання відповідач був повідомлений належним чином, тому суд розглядає справу в порядку статті 75 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши доводи та пояснення представника позивача, господарський суд

В С Т А Н О В И В :

17 грудня 2010 року між сторонами був укладений договір підряду № 36-09/2010, згідно з п.1.1. якого Підрядник (позивач) прийняв на себе зобовязання з виконання робіт, а Генпідрядник (відповідач) прийняти роботи та оплатити їх. (а.с. 46-62)

Строк дії договору встановлений з моменту підписання і до 31.12.2011 року. (п. 19.1. договору)

За правовою природою укладений договір є договором підряду і підпадає під правове регулювання глави 61 (ст.ст. 837-864) Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобовязується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник. (п.1 ст. 838 ЦК України)

Ціна договору становить 143 105 723,10 гривень, у тому числі ПДВ 23 850 953,85 гривень. (п.2.2. договору)

Оплата фактично виконаних робіт за розрахунковий місяць відбувається протягом 5 (пяти) робочих днів з моменту підписання сторонами Акта виконаних робіт (форма КБ-2в) та Довідки про вартість виконаних робіт (форма КБ-3), Акта виконаних проектних робіт, Акта виконаних робіт по авторському нагляду та видаткових накладних на приймання-передавання поставленого Підрядником обладнання, які подаються Підрядником на25 (двадцять пяте) число розрахункового місяця, з пропорційним урахуванням авансу. (п.4.3.3.2. договору)

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Позивач виконав передбачені договором роботи, що підтверджується передбаченими договором актами приймання виконаних робіт та довідками про вартість виконаних робіт встановленої форми на загальну суму 136 426 838,21 гривень.

Акти підписані Генпідрядником без зауважень, а тому суд вважає, що роботи були виконані належним чином.

Відповідачем було частково сплачено заборгованість.

Відповідно до частини першої статті 530 ЦК, якщо в зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобовязання припиняється на підставах, встановлених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК України).

На виконання вимог пункту 18.1. договору щодо вирішення спорів і розбіжностей, які виникли з договору або у звязку з ним шляхом переговорів, позивачем неодноразово направлялись претензії про сплату заборгованості в розмірі 10 796 822,28 гривень.

У відповіді на претензію за вих. № 79/04-2014 від 15.04.2014 відповідач повідомив про неможливість своєчасного та повного виконання зобовязання за договором підряду № 36-09/2010 від 17.12.2010 у звязку з відсутністю фінансування з боку Замовника, у звязку з чим останній не кваліфікує свої дії як порушення зобовязання.

Крім того, відповідач визнає наявність заборгованості у визначеному позивачем розмірі та зобовязується сплатити її після надходження відповідних коштів.

Посилання відповідача на неналежне бюджетне фінансування та інше передбачене п.2.11 договору господарський суд не приймає до уваги, оскільки це не звільняє відповідача від обовязку оплати вартості виконаних позивачем робіт. Викладені обставини не визначені законодавством як такі, що звільняють від виконання зобовязань.

Генпідрядник несе зобовязання щодо фінансування робіт з будівництва обєкта, а також щодо розрахунків з підрядником за виконані роботи. (п. 4.1 договору)

Так, генеральний підрядник відповідає перед субпідрядником за невиконання або неналежне виконання замовником своїх обов'язків за договором підряду, а перед замовником - за порушення субпідрядником свого обов'язку. (п.2 ст. 838 ЦК України)

Крім того, ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України передбачено, що відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобов'язань контрагентами правопорушника не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення боржника від господарсько-правової відповідальності.

Згідно зі ст.610 ЦКУ порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобовязання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Відповідач не надав доказів відсутності своєї вини у порушенні зобов'язань, а тому він має нести відповідальність передбачену зоконом з.

Стаття 625 Цивільного кодексу України встановлює, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши арифметичний розрахунок 3% річних та інфляційних втрат за допомогою програми інформаційно-пошукової системи «ЛІГА Закон», враховуючи рекомендації Пленуму Вищого господарського суду України, викладені у постанові № 14 від 17 грудня 2013 року «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань», інформаційного листа № 01-06/928/2012 від 17 липня 2012 року та приписи статті 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання зобовязань», господарський суд дійшов висновку, що здійснений позивачем розрахунок вірний.

Згідно зі ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

За приписами статті 43 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Беручи до уваги, що позовні вимоги обґрунтовані, документально доведені і відповідачем не спростовані, вони підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати покладаються на Відповідача відповідно до статті 49 ГПК України, оскільки спір виник внаслідок саме його неправильних дій.

На підставі ст.ст. 526, 510, 610, 614, 625, ч.1 ст.837, ч.ч. 1,2 ст.838, ст. 854 Цивільного кодексу України, ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України, керуючись ст.ст. 22, 33, 34, 43, 49, 75, 82, 84-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р I Ш И В :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська енергетична будівельна компанія» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Донбасінформзв'язоксервіс» про стягнення 12 790 912,56 гривень задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Донбасінформзв'язоксервіс» (83062, місто Донецьк, вулиця І.Ткаченка, будинок 140-А; п/р 9363 у філії ПАТ «ПУМБ» в м. Донецьку, МФО 335537; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська енергетична будівельна компанія» (07300, Київська область, місто Вишгород, вулиця Шкільна, будинок № 4; п/р 4001 в ПАТ «Укрінбанк» м. Київ, МФО 300142; ) 10 796 822,28 гривень боргу, 652 605,76 гривень 3% річних, 938 014,47 гривень інфляційних втрат, 73 080,00 гривень судового збору.

Рішення господарського суду може бути оскаржене через господарський суд Донецької області до Донецького апеляційного господарського суду протягом десяти днів з моменту підписання повного тексту. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

У судовому засіданні 08.09.2015 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення підписано 11.09.2015.

Суддя О.В. Овсяннікова