ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" вересня 2015 р.Справа № 922/4271/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Бринцева О.В.

при секретарі судового засідання Гула Д.В.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Харківгаз", м. Харків;
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Стрілеча водоканал, житло, побут сервіс", с. Стрілеча;
про стягнення 8.866,29 грн.
за участю представників:

позивача - Уманський Р.В., довіреність № 2642 від 13.07.2015 р.;

відповідача - Сокольський А.М., директор.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Харківгаз" 23.07.2015 р. звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Стрілеча водоканал, житло, побут сервіс" про стягнення 5.693,70 грн. заборгованості за договором № 11П-ПРФ -515-2014 від 03.01.2014 р., пені в сумі 1.217,26 грн., 3% річних в сумі 62,70 грн., інфляційних в сумі 1.892,63 грн.

В обґрунтування позову вказує на неналежне виконання відповідачем своїх зобов"язань за договором на постачання природного газу за регульованим тарифом від 03.01.2014 р. № 11П-ПРФ-515-2014 в частині повної та своєчасної оплати спожитого природного газу у період з січня по лютий 2015 року, в зв"язку з чим, окрім суми основного боргу, відповідачу нараховані пеня на підставі п. 6.2.2. договору, три проценти річних та інфляційні втрати на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України; в якості правових підстав вказує на норми ст. ст. 526, 610, 611, 625 ЦК України.

В судовому засіданні оголошувалася перерва до 11 год. 00 хв. 08.09.2015 р. та до 12 год. 00 хв. 10.09.2015 р.

13.08.2015 р. позивач звернувся з заявою про зменшення позовних вимог № 3076 від 12.08.2015 р. (вх. № 32626, т. І а.с. 34), у якій просить стягнути з відповідача заборгованість за договором № 11П-ПРФ-515-2014 від 03.01.2014 р.: суму основного боргу в сумі 3.070,00 грн., пеню в сумі 1.162,07 грн., 3% річних в сумі 59,94 грн., інфляційні втрати в сумі 1.877,38 грн.

Суд, розглянувши заяву позивача про зменшення позовних вимог № 3076 від 12.08.2015 р., прийшов до висновку про те, що вказана заява подана із дотриманням ст.ст. 22, 54-57 ГПК України і тому підлягає прийняттю до розгляду.

18.08.2015 р. позивач звернувся з клопотанням б/н від 18.08.2015 р. (вх. № 33091) про долучення поданих на виконання судової ухвали від 24.07.2015 р. доказів до матеріалів справи.

В судовому засіданні 10.09.2015 р. позивач звернувся до суду із заявою (вх. № 36202), у якій просить припинити провадження у справі в частині основного боргу в сумі 3070,00 грн., у зв"язку зі сплатою такої відповідачем (на підтвердження чого надав виписку банку), підтримує позовні вимоги про стягнення 3% річних, пені, інфляційних втрат (клопотання б/н від 10.09.2015 р., вх. № 36157).

Представник позивача проти задоволення позову в редакції заяви про зменшення позовних вимог № 3076 від 12.08.2015 р., з урахуванням заяви про припинення провадження у справі від 10.09.2015 р., не заперечує.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно та повно вивчивши надані учасниками судового процесу докази і таким чином з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд установив наступне.

Між Публічним акціонерним товариством «Харківгаз» (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Стрілеча водоканал, житло, побут сервіс" (Споживач) було укладено договір на постачання природного газу за регульованим тарифом (промисловим та комунально-побутовим споживачам) від 03.01.2014 р. № 11П-ПРФ-515-2014 (т. І а. с. 9-12), відповідно до умов якого Постачальник протягом 2014 року зобов'язався поставити природний газ споживачу в обсягах і порядку, передбачених Договором, для забезпечення потреб Споживача, а Споживач зобов'язався оплатити вартість газу у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених Договором.

Цей договір набуває чинності з дати підписання та, відповідно до ч. 3 ст. 631 ЦК України, поширює свою дію на відносини, що склались між сторонами з 01.01.2014 р. та діє до 31.12.2014 р., а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

Враховуючи зміст п. 10.1. договору та матеріали наявні у справи, договір є продовженим на аналогічний період.

Відповідно до пункту 4.6. договору оплата вартості послуг з постачання газу здійснюється споживачем авансовими платежами із розрахунку договірного обсягу постачання газу обумовлених договором згідно додатку 2 (т. І а.с. 14).

Згідно п. 4.2.1. договору, до сплати за 1000 м.куб. природного газу - всього з ПДВ - 3.877,15 грн.

За змістом п. 4.6.3. Договору, у випадку недоплати вартості послуг з постачання газу за розрахунковий період Споживач проводить остаточний розрахунок не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Факт виконання позивачем своїх зобов'язань за договором підтверджується підписаними представниками сторін та скріпленими їх печатками актами приймання - передачі природного газу від 31.01.2015 р. № 240 на суму 3.048,38 грн. та від 28.02.2014 р. на суму 2.645,32 грн. (т. І а.с. 15, 16), які у відповідності до п. 2.9. договору є підставою для остаточних розрахунків споживача з постачальником.

Як стверджує позивач у позовній заяві, станом на 13.08.2015 р., у зв'язку із неналежним виконанням відповідачем своїх зобов"язань з повної та своєчасної оплати за отриманий природний газ у січні-лютому 2015 року, у останнього перед позивачем утворилася сума заборгованості у розмірі 3.070,00 грн.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку та нарахування відповідачу пені на підставі п. 6.2.2. договору за період з 11.02.2015 р. по 07.07.2015 р. (розраховано окремо за кожним актом, т. І а.с. 40); трьох процентів річних та інфляційних втрат, на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, за період з 11.02.2015 р. по 07.07.2015 р. в сумі 59,94 грн., за період з лютого 2015 року по травень 2015 року в сумі 1.877,38 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них, суд виходить з наступного.

У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст.193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Стаття 530 ЦК України передбачено строк (термін) виконання зобов'язання. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню за настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Враховуючи, що після звернення позивачем із даним позовом до суду - 21.08.2015 р., відповідачем сплачено 3.070,00 грн. (виписка банку надана з клопотанням від 10.09.2015 р. вх. № 36157), суд припиняє провадження у справі в цій частині відповідно до п.1.1. ч. 1 ст. 80 ГПК України, згідно якої господарський суд припиняє провадження у справі якщо відсутній предмет спору.

На підставі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи вищевказане, суд дійшов висновку про те, що позивачем правомірно заявлено до стягнення з відповідача 59,94 грн. трьох процентів річних, за період з 11.02.2015 р. по 07.07.2015 р., та 1.877,38 грн. інфляційних втрат, за період з лютого 2015 р. по червень 2015 р. (розрахунок виконаний окремо за кожним простроченим платежом, т. І а.с. 40), в зв"язку з чим позов в цій частині підлягає задоволенню.

У відповідності до п.3, ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно ч.2 ст.551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі.

Сторонами у п. 6.2.2. договору погоджено, що у разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом 4 договору, із споживача стягується пеня у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від прострочення платежу за кожен день прострочення платежу.

Судом встановлено, що відповідач порушив свої зобов'язання щодо своєчасної оплати за фактично отриманий природний газ, і враховуючи вказане, умови п. 6.2.2. договору, те, що позивачем правомірно нараховані 1.162,07 грн. пені за період з 11.02.2015 р. по 07.07.2015 р., позов в цій частині підлягає задоволенню.

Судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1.827,00 грн., у відповідності до ст. 49 ГПК України, покладаються на відповідача з вини якого спір доведено до суду.

Керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 526, 530, 551, 610, 611, 625, 629 Цивільного кодексу України, ст. ст. 193, 223, 233 ГК України, статтями 1, 4, 12, 22, 33, 43, 49, п. 1.1. ч. 1 ст. 80, ст. ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Стрілеча водоканал, житло, побут сервіс" (62411, Харківська область, Харківський район, с. Стрілеча, вул. Молодіжна, 3, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Харківгаз» (61109, м. Харків, вул. Безлюдівська, 1, ) пеню в сумі 1.162,07 грн., 3% річних в сумі 59,94 грн., інфляційні втрати в сумі 1.877,38 грн. та 1.827,00 грн. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. В частині позовних вимог про стягнення суми основного боргу у розмірі 3.070,00 грн. провадження у справі припинити.

Повне рішення складено 11.09.2015 р.

Суддя О.В. Бринцев

/Справа № 922/4271/15/