ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10.09.2015р. Справа №910/15051/15

за позовом: Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна», м.Київ,

до відповідача: Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА», м.Донецьк,

про стягнення 30956,40 грн

Суддя: Паляниця Ю.О.

Секретар судового засідання: Бикова Я.М.

У засіданні брали участь:

від позивача: не зявився

від відповідача: не зявився

СУТЬ СПРАВИ:

Позивач, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна», м.Київ звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА», м.Донецьк про відшкодування шкоди у порядку регресу на суму 30956,40 грн.

Ухвалою від 16.06.2015р. господарського суду міста Києва вказану позовну заяву з додатками направлено за підсудністю до господарського суду Донецької області.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 13.07.2015р. зазначену позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі №910/15051/15.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на виплату страхового відшкодування згідно із умовами договору №06/6750714/9069/13 від 03.05.2013р. добровільного комплексного автострахування, внаслідок чого до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» перейшло право вимоги до відповідача.

Позивач у судові засідання 29.07.2015р., 20.08.2015р., 10.09.2015р. не зявився, у повідомленні №03-17/9865 від 10.08.2015р. розгляд справи просив здійснити без участі власного представника.

Відповідач у судові засідання 29.07.2015р., 20.08.2015р., 10.09.2015р. не зявився, у відзиві №480-17/1 від 17.08.2015р. проти задоволення позову заперечив та зазначив, що розмір матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом про оцінку майна.

Крім того, за твердженням Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА», страхове відшкодування в сумі 31956,40 грн було перераховано позивачем на користь Приватного підприємства «Сервіс Гарант» без узгодження з вигодонабувачем.

Також, відповідач у відзиві №480-17/1 від 17.08.2015р. зазначив, що позивач безпідставно включив в суму страхового відшкодування суму податку на додану вартість за умови відсутності документів, які підтверджують фактичне здійснення ремонту автомобіля, а також відомостей про те, що виконавець ремонту є платником податку на додану вартість.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобовязує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Відповідно до 77 Господарського процесуального кодексу України господарський суд відкладає в межах строків, встановлених ст.69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

При цьому, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Згідно із п.3.9.2 постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

За таких обставин, незважаючи на те, що сторони, зокрема, у судове засідання 10.09.2015р. не зявились, за висновками суду, наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до норм ст.75 Господарського процесуального кодексу України, а неявка вказаних учасників судового спору не перешкоджає вирішенню справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд встановив:

Згідно із ч.1 ст.16 «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Як свідчать матеріали справи, 03.05.2013р. між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Провідна» (страховик) та Приватним акціонерним товариством «ОСОБА_1 лінія» (страхувальник) було укладено договір №06/6750714/9069/13 добровільного комплексного автострахування, відповідно до п.3 якого визначено наступний транспортний засіб:

марка/модель: ГАЗ 33104,

реєстраційний номер: АА1269СО,

рік випуску: 2006.

Вигодонабувачем за договором №06/6750714/9069/13 від 03.05.2013р. передбачено Приватне акціонерне товариство «ОСОБА_1 лінія».

Строк дії вказаної угоди встановлено з 03.05.2013р. до 02.05.2014р.

Як встановлено судом на підставі довідки №9345697 про дорожньо-транспортну пригоду, 04.02.2014р. о 15 год. 05 хвил. у м.Одесі відбулось зіткнення транспортних засобів: 1. вантажний DAF XТ95430, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_2, яким керував ОСОБА_3, 2. напівпричіп SOMMER SG24IN, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, 3. MITSUBISHI LANSER, державний реєстраційний номер НОМЕР_3, що належить ОСОБА_1, яким керував ОСОБА_4, 4. ГАЗ 33104, державний реєстраційний номер НОМЕР_4, що належить Приватному акціонерному товариству «ОСОБА_1 лінія», за кермом якого перебував Лімін.

Згідно із попередніми висновками, які наявні у розділі ІV вказаної довідки, дорожньо-транспортна пригода сталась внаслідок недодержання дистанції ОСОБА_3

Наявність вини ОСОБА_3 у зіткненні автомобілів підтверджена постановою від 05.03.2014р. Решетилівського районного суду Полтавської області по справі №3/546/97/14 (546/235/14-п).

Частиною 2 ст.1192 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Статтею 990 вказаного кодексу встановлено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком.

Відповідно до ст.25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно із ст.29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Таким чином, відповідно до положень п.22.1 ст.22 та ст.29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відшкодуванню у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу підлягають, зокрема, витрати, пов'язані з його відновлювальним ремонтом.

06.02.2014р. Приватне акціонерне товариство «ОСОБА_1 лінія» звернолось до страховика з заявою № про факт настання події, у відповідності до якої повідомило про дорожньо-транспортну пригоду 04.02.2014р., страхове відшкодування просило виплатити Товариству з обмеженою відповідальністю «Росавтодетальсервіс».

За змістом калькуляції б/н та дати на ремонт автомобіля, рахунку-фактури №СФ-0000050 від 16.05.2014р. Приватного підприємства «Сервіс Гарант» вартість відновлювального ремонту транспортного засобу ГАЗ 33104, державний реєстраційний номер НОМЕР_4, становила 32456,40 грн.

Відповідно до страхового акту № від 25.06.2014р. позивача, Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Провідна» було погоджено виплату страхового відшкодування на загальну суму у розмірі 31956,40 грн (32456,40 грн 500 грн франшизи, яка встановлена п.12.2 договору №06/6750714/9069/13 від 03.05.2013р.).

Згідно із платіжним дорученням №0026150 від 26.06.2014р. позивач перерахував на користь Приватного підприємства «Сервіс Гарант» грошові кошти в сумі 31956,40 грн в якості страхового відшкодування Приватному акціонерному товариству «ОСОБА_1 лінія» у відповідності до акту № від 25.06.2014р. позивача.

При цьому, як вказує позивач у повідомленні №03-17/9865 від 10.08.2015р., виконання робіт з ремонту автомобіля ГАЗ 33104, державний реєстраційний номер НОМЕР_4, було доручено Приватному підприємству «Сервіс Гарант» з огляу на завищення Товариством з обмеженою відповідальністю «Росавтодетальсервіс» цін на складові частини, матеріали, роботи. За поясненнями позивача рахунок №СФ-0000050 від 16.05.2014р. на оплату 32456,40 грн було надано страхувальником (вигодонабувачем), внаслідок чого останнім було узгоджено здійснення виплати страхового відшкодування саме на користь зазначеного вище одержувача коштів.

Виходячи з того, що письмові пояснення в силу норм ст.32 Господарського процесуального кодексу України є доказами у справі, приймаючи до уваги зміст повідомлення №03-17/9865 від 10.08.2015р. Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна», суд дійшов висновку, що Приватне акціонерне товариство «ОСОБА_1 лінія» не заперечувало проти перерахування позивачем коштів в сумі 31956,40 грн саме на користь Приватного підприємства «Сервіс Гарант».

Крім того, судом враховано, що одержувачем послуг згідно із рахунком №СФ-0000050 від 16.05.2014р. послуг визначено Приватне акціонерне товариство «ОСОБА_1 лінія».

За таких обставин, до позивача, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, перейшло право вимоги, яке страхувальник має до винної особи, а в даному випадку до особи, що в силу вимог ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» мала відшкодовувати заподіяну ОСОБА_3 шкоду.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного ОСОБА_3 України від 25.11.2008р. у справі №11/406-07 (№3-5214к08), постановах Вищого господарського суду України від 05.07.2010р. у справі №41/676, від 02.02.2010р. у справі №25/54, від 11.11.2010р. у справі №28/32-10-976, від 05.10.2010р. у справі №10/78, від 13.04.2011р. у справі №20/309.

При цьому, законом встановлено, що підставою для здійснення страхових виплат є заява страхувальника і страховий акт (аварійний сертифікат). Тобто, у разі здійснення страхового відшкодування страховиком на підставі зазначених документів у нього виникає право відшкодування у порядку регресу понесених витрат.

Наразі, доказом фактичного здійснення витрат, які виникли внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є калькуляція б/н та дати на ремонт автомобіля, рахунок-фактура №СФ-0000050 від 16.05.2014р. Приватного підприємства «Сервіс Гарант», платіжне доручення №0026150 від 26.06.2014р. При цьому, дослідження транспортного засобу, складене певною експертною установою, є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що має бути витрачена на відновлення транспортного засобу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 15.04.2015р. Верховного ОСОБА_3 України у справі №910/7163/14 (№3-50гс15).

Суд зауважує, що під належним чином оціненою шкодою розуміється шкода, оцінена насамперед страховою кампанією. Аналогічну правову позицію наведено у постанові від 17.02.2015р. Вищого господарського суду України по справі №922/3853/14.

Як вказувалось вище, Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Провідна» було здійснено розрахунок суми страхового відшкодування з урахуванням умов договору №06/6750714/9069/13 від 03.05.2013р., на підставі калькуляції б/н та дати на ремонт автомобіля, рахунку-фактури №СФ-0000050 від 16.05.2014р. Приватного підприємства «Сервіс Гарант», за наслідками чого страховиком складено страховий акт № від 25.06.2014р. на суму 31956,40 грн.

Тобто, у даному випадку до позивача перейшло право вимоги до відповідача саме в межах фактичних витрат в сумі 31956,40 грн, а отже на таку суму (за мінусом франшизи) у Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» виникає обов'язок зі сплати страхового відшкодування.

Відтак, посилання відповідача на те, що суму належного до виплати Приватним акціонерним товариством «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» страхового відшкодування має бути визначено виходячи з розміру матеріального збитку, встановленого експертним дослідженням, судом до уваги не приймаються.

Твердження відповідача про те, що позивач безпідставно включив в суму страхового відшкодування суму податку на додану вартість за умови відсутності документів, які підтверджують фактичне здійснення ремонту автомобіля, а також відомостей про те, що виконавець ремонту є платником податку на додану вартість, судом до уваги не приймаються, з огляду на наступне:

За приписами листа № 406/Л/15-3114 від 25.01.2013р. Державна податкова служба України згідно з підпунктом 196.1.3 пункту 196.1 статті 196 Податкового кодексу України не є об'єктом оподаткування податком на додану вартість операції надання послуг із страхування, співстрахування або перестрахування особами, які мають ліцензію на здійснення страхової діяльності відповідно до закону, а також пов'язаних з такою діяльністю послуг страхових (перестрахових) брокерів та страхових агентів. Оскільки страхові компанії здійснюють операції, що не є об'єктом оподаткування, податок на додану вартість ними не нараховується та не сплачується. Податкові зобов'язання з податку на додану вартість виникають у платника податку на додану вартість, який здійснює операції з постачання товарів чи послуг (товарно-матеріальних цінностей і послуг по ремонту, заміщенню, відтворенню застрахованого об'єкта), оскільки такі операції є об'єктом оподаткування податком на додану вартість. У разі якщо страхові суми не перераховуються безпосередньо потерпілим, а спрямовуються на придбання у платника податку на додану вартість послуг по ремонту, заміщенню, відтворенню застрахованого об'єкта чи товарно-матеріальних цінностей, які мають бути використані в процесі його ремонту (запчастини та інші витратні матеріали тощо), то розрахунок суми виплати та таке придбання здійснюються з урахуванням сум податку на додану вартість.

Враховуючи зазначене, у разі якщо страхові суми не перераховуються безпосередньо потерпілим, а спрямовуються на придбання у платника податку на додану вартість послуг по ремонту, заміщенню, відтворенню застрахованого об'єкта чи товарно-матеріальних цінностей, які мають бути використані в процесі його ремонту (запчастини та інші витратні матеріали тощо), то розрахунок суми виплати та таке придбання здійснюється з урахуванням сум податку на додану вартість, які включаються до вартості і виділяються окремим рядком у розрахункових документах.

Як свідчать матеріали справи, страхове відшкодування в розмірі 31956,40 грн було розраховано від суми 32456,40 грн, що визначена у рахунку №СФ-0000050 від 16.05.2014р., калькуляції Приватного підприємства «Сервіс Гарант» та включає в себе вартість технічного обслуговування автомобілів без ПДВ 27047 грн, ПДВ 5409,40 грн.

Рахунок №СФ-0000050 від 16.05.2014р. та калькуляція складені, підписані Приватним підприємством «Сервіс Гарант» та скріплені печаткою вказаної юридичної особи, внаслідок чого підстави стверджувати, що виконавець робіт (послуг) з технічного обслуговування автомобіля ГАЗ 33104, державний реєстраційний номер НОМЕР_4, не є платником податку на додану вартість відсутні.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та ст.993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Частиною 2 ст.1187 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно із ст.1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст.1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

За приписами ст.228 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який відшкодував збитки, має право стягнути збитки з третіх осіб у порядку регресу.

Згідно із п.12.1 ст.12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Матеріалами справи підтверджується, що автомобіль DAF XF95430, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, станом на 04.02.2014р. був застрахований Приватним акціонерним товариством «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» (поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АС/8507536).

Як свідчать матеріали справи, полісом АС/8507536 встановлено ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну, у розмірі 50000 грн та франшизу на рівні 1000 грн. Відтак, з огляду на те, що фактична вартість витрат позивача становила 31956,40 грн, за висновками суду, Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Провідна» правомірно заявлено до стягнення 30956,40 грн. грн (31956,40 грн страхового відшкодування, здійсненого позивачем 1000 грн франшизи, яка встановлена полісом АС/8507536 відповідача).

Таким чином, враховуючи, що позов повністю доведений Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА страхування» та обґрунтований матеріалами справи, приймаючи до уваги, що у матеріалах справи відсутні документи стосовно погашення відповідачем суми збитків у розмірі 31956,40 грн, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судовий збір згідно із ст.49 Господарського процесуального кодексу України належить стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна», м.Київ до Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА», м.Донецьк про відшкодування шкоди у порядку регресу на суму 30956,40 грн, задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» (83052, м.Донецьк, проспект Ілліча, буд.100, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» (03049, м.Київ, просп.Повітрофлотський, 25, ) грошові кошти у розмірі 30956,40 грн, а також судовий збір в сумі 1827 грн.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

У судовому засіданні 10.09.2015р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повне рішення складено 14.09.2015р.

Суддя Ю.О.Паляниця