РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.2015Справа №910/17540/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім - "Фрегат" в особі

Філії "Адел";

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Стерек";

про стягнення 12 918,46 грн.

Суддя Мандриченко О.В.

Представники:

Від позивача: Білінська І. В., представник, довіреність № б/н від 24.07.2015 р.;

Від відповідача: не з'явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім - "Фрегат" в особі Філії "Адел" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Стерек" про стягнення з останнього заборгованості в розмірі 6 714,28 грн., пені в сумі 639,05 грн., інфляційні втрати в розмірі 5 112,97 грн. та 3 % у розмірі 452,16 грн. за договором поставки № 966 від 01.04.2013 р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.07.2015 року порушено провадження у справі № 910/17540/15, розгляд справи призначено на 08.09.2015 р.

У судовому засіданні 08.09.2015 р. представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач був належним чином повідомлений про час, день і місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням, яке повернулось на адресу суду і підтверджує факт отримання ухвали господарського суду представником відповідача.

Відповідач не направив в судове засідання своїх повноважних представників, не надав письмовий відзив на позовну заяву, а також не заперечив позовні вимоги по суті.

З огляду на неявку представника відповідача в судове засідання, господарський суд враховує, що за змістом ст. 22 Господарського процесуального кодексу України прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобов'язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд-

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Стерек» (покупець) та Філією «Адел» Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім - «Фрегат» (продавець) 01.04.2015 року було укладено договір поставки № 966.

Відповідно до п. 5.3. договору поставки оплата товару здійснюється покупцем шляхом перерахування на розрахунковий рахунок продавця коштів за кожну поставлену партію товару, протягом 14 банківських днів з дати отримання товару.

На виконання умов договору позивачем поставлено, а покупцем прийнято товар на загальну суму 10 214,28 грн., що підтверджується видатковими накладними № РН-0011275 від 28 травня 2013 року, № РН-0011904 від 05 червня 2013 року, № РН-0012506 від 12 червня 2013 року та № РН-0012928 від 18 червня 2013 року, підписаними представниками сторін та скріпленими печатками юридичних осіб.

Претензій щодо якості та комплектності вищевказаного поставленого позивачем товару, а також щодо обумовленої договором супроводжувальної документації, від відповідача не надходило, проте і повної оплати також проведено не було. Матеріали справи не містять доказів протилежного.

Станом на день розгляду справи у відповідача наявна заборгованість за поставлений товар у сумі 6 714,28 грн., що підтверджується матеріалами справи та поясненнями позивача.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами згідно ст. 629 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Оскільки доказів належної оплати заборгованості за поставлений товар суду не надано, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача основної заборгованості в сумі 6 714,28 грн. підлягають задоволенню.

Позивач за прострочення строків оплати за поставлений товар, керуючись пунктом 6.2 договору нарахував та просить стягнути з відповідача 639,05 грн. пені.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов'язань може забезпечуватись згідно з договором неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі неналежного виконання зобов'язань.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання за кожний день прострочення виконання.

Частина 2 статті 551 Цивільного кодексу України визначає, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Пунктом 6.2 договору сторони передбачили, що за несвоєчасну оплату товару, покупець сплачує замовнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості.

Здійснивши перерахунок пені, з урахуванням умов договору, прострочення відповідачем сплати грошового зобов'язання та порядку розрахунків погодженого сторонами, господарський суд дійшов до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення пені підлягають задоволенню повністю у розмірі 639,05 грн. за визначений позивачем період.

Також позивачем заявлено до стягнення з відповідача 5 112,97 грн. інфляційних втрат та 452,16 грн. 3% річних.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перерахунок 3 % річних та інфляційних втрат, з урахуванням умов договору, прострочення відповідачем сплати грошового зобов'язання та порядку розрахунків погодженого сторонами, господарський суд дійшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат підлягають задоволенню повністю, а саме, у розмірі 452,16 грн. та 5 112,97 грн. відповідно за визначений позивачем період.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 43, 49, 75, 82-85 ГПК України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Стерек" (01004, м. Київ, вул. Червоноармійська, буд. 19, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім - "Фрегат" в особі Філії "Адел" (02660, м. Київ, вул. Магнітогорська, буд. 1, ) 6 714 (шість тисяч сімсот чотирнадцять) грн. 28 коп. заборгованості, 639 (шістсот тридцять дев'ять) грн. 05 коп. пені, 5 112 (п'ять тисяч сто дванадцять) грн. 97 коп. інфляційних втрат, 452 (чотириста п'ятдесят дві) грн. 16 коп. трьох процентів річних та 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору. Видати наказ.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя О.В. Мандриченко
Дата складання рішення 17.09.2015 р.