ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" вересня 2015 р.Справа № 922/4837/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Хотенця П.В.

при секретарі судового засідання Гаврильєву О.В.

розглянувши справу

за позовом Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова, м. Харків
до Державного підприємства "Харківський приладобудівний завод ім. Т. Г. Шевченка", м. Харків
про стягнення 48113,93 грн.
за участю представників сторін:

позивача - Шефель В.О., дов. № 2783/07/31 від 02.04.2015 року

відповідача - не з*явився

ВСТАНОВИВ:

Розглядається позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості по сплаті фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених, відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", в сумі 48113,93 грн.

Враховуючи, що заяв та клопотань представниками сторін не заявлено, суд починає розгляд справи по суті.

Представник позивача у судовому засіданні підтримує заявлені позовні вимоги і просить їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з*явився, у наданому відзиві на позовну заяву позовні вимоги визнає та просить розглядати справу без участі представника Державного підприємства "Харківський приладобудівний завод ім. Т. Г. Шевченка".

Згідно частини 5 статті 78 Господарського процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

У пункті 3.12 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" зазначається, що згідно з частиною 4 статті 78 Господарського процесуального кодексу України господарський суд виносить ухвалу про прийняття відмови позивача від позову, а відповідно до частини 5 цієї ж статті приймає рішення про задоволення позову у разі визнання його відповідачем.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що поданий відповідачем - Державним підприємством "Харківський приладобудівний завод ім. Т. Г. Шевченка" відзив про визнання позову, є такими, що відповідає змісту частини 5 статті 78 Господарського процесуального кодексу України

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши пояснення повноважного представника позивача, судом встановлено наступне.

Державне підприємство "Харківський приладобудівний завод ім. Т. Г. Шевченка" зареєстроване як платник страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в управлінні Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова за реєстраційним номером 0152.

Як свідчать матеріали справи, відповідач має заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", в частині пенсій, призначених відповідно до пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за період з червня 2015 року по серпень 2015 року в розмірі 48113,93 грн.

Згідно з положеннями пункту 1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 06 квітня 2011року № 384/2011, Пенсійний фонд України - є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики України.

Відповідно до положення пункту 1.1 Положення про управління Пенсійного фонду України, в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах, затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України N 8-2 від 30 квітня 2002 року, Управління Пенсійного фонду України у районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах є органами Фонду, підпорядкованими відповідно головним управлінням Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі , що разом з цими управліннями утворюють систему територіальних органів Фонду.

Згідно частини 1 статті 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення", громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

За приписом статті 10 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пенсійне забезпечення, відповідно до цього Закону, здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Відповідно до абзацу 5 частини 2 розділу 15 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058 до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочій день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими та особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників затверджених Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 % з наступним збільшенням її щороку на 10 % до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Згідно частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення". При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом (до набрання чинності Закону України №1058 діяв Закон України №400).

Порядок відшкодування підприємством витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлено Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України № 21-1 від 19 грудня 2003 року, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України за № 64/8663 16 січня 2004 року (Інструкція).

Відповідно до пункту 6.1 Інструкції відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в таких розмірах: для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку), - також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Згідно пункту 6.2. Інструкції витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи.

Згідно пунту 6.4 Інструкції: розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Як свідчать матеріали справи, позивач надіслав відповідачу розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а саме: розрахунки за червень 2015 року в сумі 18500,72 грн., розрахунки за липень 2015 року в сумі 10402,90 грн., розрахунки за серпень 2015 року в сумі 19210,31 грн., які відповідачем не оплачено, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Судом також встановлено, що ухвалою господарського суду Харківської області від 05 серпня 2009 року порушено провадження у справі № Б-50/120-09 про банкрутство Державного підприємства "Харківський приладобудівний завод ім. Т. Г. Шевченка".

Ухвалою господарського суду Харківської області 06 листопада 2009 року у справі № Б-50/120-09 введено процедуру санації боржника, яка триває і на сьогоднішній день.

Оскільки справу про банкрутство відносно відповідача порушено 05 серпня 2009 року, то до правовідносин сторін застосовуються положення Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 14 травня 1992 року № 2343 - ХІІ у редакції дійсній станом на 05 серпня 2009 року.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" мораторій на задоволення вимог кредиторів - зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих до прийняття рішення про введення мораторію.

Згідно частини 1 статті 11 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" з моменту порушення провадження у справі про банкрутство боржника щодо нього вводиться мораторій на задоволення вимог кредиторів.

У свою чергу, відповідно до частини 4 статті 12 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів: забороняється стягнення на підставі виконавчих документів та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до законодавства; не нараховуються неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів).

Відповідно до статті 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", поточні кредитори з вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство, можуть пред'явити такі вимоги після прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури. До визнання боржника банкрутом спори боржника з кредиторами, які мають поточні вимоги до боржника, вирішуються шляхом їх розгляду у позовному провадженні господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

Враховуючи те, що заборгованість по сплаті фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в розмірі 48113,93 грн. є поточною, тому мораторій відповідно до частини 4 статті 12 Закону на вказані вимоги не поширюється. Тобто, позивач, вправі до визнання боржника (відповідача у даній справі) банкрутом, без будь-яких обмежень, стягувати поточну заборгованість із боржника в порядку позовного провадження.

Правомірність розгляду зазначених вимог позивача в окремому позовному провадженні підтверджена також постановою Вищого господарського суду України від 21 липня 2015 року у справі №911/43/15.

Таким чином судом встановлено, що відповідач має непогашену поточну заборгованість по сплаті фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", за період зчервня 2015 року по серпень 2015 року в розмірі 48113,93 грн.

Згідно статті 55 Конституції України, статтей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до частини 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, законними, підтвердженими матеріалами справи і такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судового збору, суд керується ст. 49 ГПК України.

Беручи до уваги той факт, що згідно пункту 18 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" від 8 липня 2011 року N 3674-VI позивач звільнений від сплати судового збору, судовий збір у даному випадку слід стягнути з відповідача в доход державного бюджету України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 6, 8, 124, 129 Конституції України, Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", статтями 1, 4, 12, 22, 33-34, 38 43, 44, 49, 75, 82-85, Господарського процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Державного підприємства "Харківський приладобудівний завод ім. Т. Г. Шевченка" (61004, м. Харків, вул. Жовтневої революції, 99, розрахунковий рахунок 6654 в філії Червонобаварського безбалансового відділення Промінвестбанку в м. Харків, МФО 351458, ) на користь управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова (61022, м. Харків, майдан Свободи, буд. 5, під'їзд 4, поверх 6, розрахунковий рахунок 96 в ХОУ ВАТ "Ощадбанк", МФО 351823, ) заборгованість по сплаті фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в розмірі 48113,93 грн.

Стягнути з Державного підприємства "Харківський приладобудівний завод ім. Т. Г. Шевченка" (61004, м. Харків, вул. Жовтневої революції, 99, розрахунковий рахунок 6654 в філії Червонобаварського безбалансового відділення Промінвестбанку в м. Харків, МФО 351458, ) на користь державного бюджету України (одержувач коштів - Управління державної казначейської служби України у Дзержинському районі м. Харкова, вул. Бакуліна, 18, м. Харків, 61166, , рахунок 3003, банк одержувача - Головне управління державної казначейської служби України у Харківський області, МФО 851011, код бюджетної класифікації 22030001) 1827,00 грн. судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 17.09.2015 р.

Суддя П.В. Хотенець