ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" вересня 2015 р. справа № 911/3468/15

Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВВН», м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Край-1», Київська обл., с. Бузова

про стягнення 21 038,64 гривень

за участю представників:

від позивача: Курганський Г.М. (довіреність б/н від 21.08.2015)

від відповідача: не прибув

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

11.08.2015 Товариство з обмеженою відповідальністю «ВВН» (далі-ТОВ «ВВН»/позивача) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Край-1» (далі-ТОВ «Край-1»/відповідач) про стягнення 21 038,64 грн заборгованості за договором поставки №257 від 06.02.2007.

Відповідач не скористався правом, наданим ст. 59 Господарського процесуального кодексу України, та відзив на позовну заяву не надав.

Ухвалою господарського суду Київської області від 12.08.2015 порушено провадження у справі №911/3468/15 та призначено справу до розгляду на 25.08.2015.

Ухвалою господарського суду Київської області від 25.08.2015 розгляд даної було відкладено на 15.09.2015.

В судові засідання 25.08.2015 та 15.09.2015 представник відповідача не прибув, витребувані судом документи не надав, про причини їх ненадання суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду даної справи був повідомлений належним чином.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності та заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

06.02.2007 між ТОВ «ВВН» (далі-постачальник) та ТОВ «Край» (далі-покупець) було укладено договір поставки №257 (далі-договір), відповідно до якого постачальник прийняв на себе зобов'язання поставляти і передавати у власність покупця товар, а покупець зобов'язався приймати товар у власність і оплачувати його на умовах цього договору.

27.08.2010 між ТОВ «ВВН», ТОВ «Край» та ТОВ «Край-2» було укладено додаткову угоду про заміну сторони у зобов'язанні, відповідно до якої сторони дійшли згоди про заміну сторони покупця за договором поставки №257 від 06.02.2007 з ТОВ «Край» на ТОВ «Край-2» у зобов'язанні по договору з 27.08.2010.

Пунктом 2 вказаної додаткової угоди передбачено, що з 27.08.2010 всі права (як кредитора у зобов'язанні по договору) і обов'язки (як боржника у зобов'язанні по договору) сторони покупця по договору поставки переходять з ТОВ «Край» до ТОВ «Край-2» і ТОВ «Край» вибуває із зобов'язання по договору як сторона.

Крім того, 31.10.2014 між ТОВ «ВВН», ТОВ «Край-1» та ТОВ «Край-2» було укладено додаткову угоду про заміну сторони у зобов'язанні №б/н, відповідно до якої сторони дійшли згоди про заміну сторони покупця за договором поставки №257 від 06.02.2007 з ТОВ «Край-2» на ТОВ «Край-1» у зобов'язанні по договору.

Судом встановлено, що позивач свої обов'язки за договором виконав належним чином, здійснивши у січні 2015 року на користь відповідача, як нового покупця за договором, поставку товару загальною вартістю 23 187,74 грн, що підтверджується підписами та відбитками печаток сторін на видатковій накладній №ВВ-0000512 від 27.01.2015, копія якої міститься в матеріалах справи.

Про належне виконання позивачем своїх зобов'язань за договором свідчить також відсутність з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення першим умов договору.

Втім, відповідач свої обов'язки за договором в частині своєчасної оплати вартості поставленого товару згідно означеної накладної належним чином не виконав, внаслідок чого за ним утворилось 21 038,64 грн заборгованості, що підтверджується підписами та відбитками печаток сторін на акті звіряння взаємних розрахунків б/н від 27.05.2015, копія якого міститься в матеріалах справи.

Наявність 21 038,64 грн заборгованості відповідача за договором підтверджується також довідкою №89/15 від 14.09.2015, підписаною директором і головним бухгалтером ТОВ «ВВН» та скріпленою відбитком печатки товариства.

Посилаючись на те, що відповідач остаточні розрахунки за договором не провів, позивач просить суд стягнути 21 038,64 грн заборгованості по оплаті вартості товару, поставленого за накладною №ВВ-0000512 від 27.01.2015 згідно з договором.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Оскільки відповідачем не надано суду ані відзиву на позовну заяву, ані будь-яких інших доказів, що впливають на вирішення даного спору по суті, суд у відповідності до ст. 75 ГПК України, здійснював розгляд даної справи за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив, що заявлена позовна вимога підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 173, ч. 1 ст. 265, ч. 2 п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

За договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Приписами ч. 1 ст. 712 та ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України встановлено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

У відповідності до ст. 520 ЦК України, боржник у зобов'язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

Пунктом 3.1 договору передбачено, що оплата за поставлений товар здійснюється в національній валюті України по мірі реалізації згідно пункту 1.1 додатку №4 до договору.

Згідно з пунктом 1.1 додатку №4 до договору, покупець оплачує реалізовані товари за період один календарний тиждень у магазинах покупця протягом 7 календарних днів з дня закінчення календарного тижня за умови, що постачальник надасть належним чином оформлені накладні (у формі відповідно до інструкцій покупця) на адресу покупця, яка вказана в замовленні, протягом не більше, ніж 7 днів з дня поставки. Якщо постачальник не надасть накладні вчасно, покупець має право затримати розрахунок на відповідний час затримки наданих документі.

З огляду наведеного, підписання відповідачем, як новим покупцем за договором, спірної накладної без будь-яких заперечень щодо кількості та/або якості поставленого товару свідчить про прийняття відповідачем такого товару та, відповідно, породжує в останнього обов'язок щодо його оплати у повному обсязі.

До того ж, відсутність доказів повного або часткового повернення відповідачем товару, поставленого за накладною №ВВ-0000512 від 27.01.2015, як і ненадання останнім доказів, що строк виконання зобов'язань в частині оплати вартості поставленого товару у передбачені договором строки не настав, свідчить про порушення відповідачем своїх грошових зобов'язань за договором, що є підставою для покладення на нього обов'язку по сплаті існуючої заборгованості.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Вищого господарського суду України від 29.05.2013 у справі № 5011-5/14825-2012, від 05.11.2014 у справі №922/2045/14.

Відповідно до ч. 7 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином. Дана норма кореспондує з приписами статей 525, 526 ЦК України.

За таких обставин, беручи до уваги наведені нормативні приписи, враховуючи, що відповідач свої грошові зобов'язання за договором належним чином не виконав, а також те, що розмір заявленої до стягнення заборгованості відповідає фактичним обставинам справи та є арифметично вірним, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача 21 038,64 грн заборгованості по оплаті вартості товару, поставленого за накладною №ВВ-0000512 від 27.01.2015 згідно з договором підлягає задоволенню як така, що доведена позивачем належними та допустимими доказами та не спростована у встановленому порядку відповідачем.

Витрати по сплаті судового збору, у відповідності до ч. 5 ст. 49 ГПК України, покладаються судом на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 34, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст. 520, 525, 526, 655, 692, 712 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173, 193, 265 Господарського кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Край-1» (08120, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Бузова, вул. Леніна, 215А, кім. 3, ідентифікаційний код 22863249) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВВН» (03124, м. Київ, вул. М.Василенка, 7А, ідентифікаційний код 34297337) 21 038 (двадцять одну тисячу тридцять вісім) грн 64 коп. заборгованості та 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн 00 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення та підписання, і може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Повне рішення складено 16.09.2015.

Суддя В.А. Ярема