ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2015 рокуСправа № 912/3000/15
Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Макаренко Т.В. розглянув у судовому засіданні матеріали справи № 912/3000/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Максігран"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Благодор"

про стягнення 22793,73 грн

Представники учасників судового процесу:

від позивача: Ковалевська Ю. О. , довіреність № 12/01/15 від 12.01.2015р.

від відповідача: участі не брали

Товариство з обмеженою відповідальністю "Максігран" (надалі - ТОВ "Максігран") звернулось до господарського суду Кіровоградської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Благодор" (надалі - ТОВ "Благодор") про стягнення з останнього заборгованості за поставлений товар в розмірі 22793,73 грн, з покладенням на відповідача витрат по сплаті судового збору.

Ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 30.07.2015 року порушено провадження у даній справі та призначено до розгляду у судовому засіданні, від сторін витребувано необхідні для вирішення спору документи.

Присутній в судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач в даному судовому засіданні, , участі не приймав, витребуваних ухвалою від 30.07.2015 доказів до суду не подав.

Станом на час проведення судового засідання на адресу господарського суду повернуто, ухвалу від 30.07.2015 про порушення провадження у справі, яка направлялась на адресу відповідача, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, а саме: 25006, м. Кіровоград, вул. Пашутіна, 54/55, з відмітками органу поштового зв'язку "за закінченням терміну зберігання".

З врахуванням положень абзацу 3 п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", відповідно до якого в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом, господарський суд дійшов висновку, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

На час розгляду справи заяви і клопотання від відповідача до господарського суду не надходили.

Правом на змагальність, передбаченим ст.4-3 Господарського процесуального кодексу України, відповідач не скористався з власної ініціативи.

Згідно зі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд розглядає справу за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

В С Т А Н О В И В:

Протягом липня-грудня 2013 позивач передав відповідачу у власність товар на загальну суму 471377,68 грн., а саме щебеневу продукцію, а відповідач прийняв цей товар, що підтверджується видатковими накладними, підписаними представниками сторін:

- № АС0108-8 від 01.08.2013 року на суму 5966,26 грн;

- № АС0508-7 від 05.08.2013 року на суму 26426,22 грн;

- № АС0608-8 від 06.08.2013 року на суму 26970,48 грн;

- № АС0608-9 від 06.08.2013 року на суму 5688,84 грн;

- № АС0708-15 від 07.08.2013 року на суму 4246,92 грн;

- № АС0808-8 від 08.08.2013 року на суму 4149,64 грн;

- № АС0908-5 від 09.08.2013 року на сум 4001,58 грн;

- № АС1908-9 від 19.08.2013 року на сум 26818,20 грн;

- № АС1908-10 від 19.08.2013 року на суму 5763,89 грн;

- № АС2008-20 від 20.08.2013 року на суму 30109,14 грн;

- № АС2208-8 від 22.08.2013 року на суму 8683,37 грн;

- № АС2808-1 від 28.08.2013 року на суму 13197,60 грн;

- № АС0309-14 від 03.09.2013 року на суму 5814,24 грн;

- № АС0509-32 від 05.09.2013 року на суму 18832,74 грн;

- № АС1209-10 від 12.09.2013 року на суму 7912,60 грн;

- № АС1809-10 від 18.09.2013 року на сум 6099,25 грн;

- № АС2109-7 від 21.09.2013 року на суму 8014,20 грн;

- № АС3009-23 від 30.09.2013 року на суму 23425,25 грн;

- № АС0310-10, від 03.10.2013 року на суму 7356,30 грн;

- № АС0710-10 від 07.10.2013 року на суму 14187,60 грн;

- № АС1110-7 від 11.10.2013 року на суму 1912,82 грн;

- № АС1910-10 від 19.10.2013 року на суму 5899,75 грн;

- № АС3110-34 від 31.10.2013 року на суму 52225,20 грн;

- № АС3110-35 від 31.10.2013 року на суму 57273,64 грн;

- № АС3110-36 від 31.10.2013 року на суму 21064,16 грн;

- № АС3110-37 від 31.10.2013 року на суму 45435,92 грн;

- № АС0911-13 від 09.11.2013 року на суму 11489,54 грн;

- № АС2412-2 від 24.12.2013 року на суму 10445,04 грн;

- № АС3012-3 від 30.12.2013 року на суму 10967,29 грн.

та довіреностями відповідача № 35 від 01.08.2013 року та № 38 від 02.08.2013 року.

У свою чергу відповідач здійснив лише часткову оплату у розмірі 448583,95 грн. за поставлену йому продукцію, що підтверджується банківськими виписками:

- від 31.07.2013 року на суму 5700,24 грн;

- від 02.08.2013 року на сум 56400,00 грн;

- від 05.08.2013 року на суму 5700,24 грн;

- від 14.08.2013 року на суму 8460,00 грн;

- від 16.08.2013 року на суму 14000,00 грн;

- від 30.08.2013 року на суму 48650,60 грн;

- від 05.09.2013 року на суму 23111,06 грн;

- від 20.09.2013 року на суму 19051,20 грн;

- від 27.09.2013 року на суму 7620,48 грн;

- від 30.09.2013 року на суму 10000,00 грн;

- від 04.10.2013 року на суму 20697,79 грн;

- від 30.10.2013 року на суму 87000,00 грн;

- від 31.10.2013 року на суму 30000,00 грн;

- від 01.11.2013 року на суму 60780,01 грн;

- від 21.11.2013 року на суму 30000,00 грн;

- від 23.12.2013 року на суму 13056,30 грн;

- від 26.12.2013 року на суму 8356,03 грн;

Факт заборгованості відповідача на загальну суму 22793,73 грн. також підтверджується і актом звірки взаєморозрахунків станом на 31.12.2013 року, який із боку відповідача підписаний без зауважень та засвідчено відбитком печатки відповідача.

10.06.2015 року за вих. № 10-06/15/1 від 10.06.2015 року позивачем було направлено на адресу відповідача вимогу щодо погашення заборгованості у розмірі 22793,73 грн., проте відповіді на неї суду не надано.

Господарський суд прийшов до висновку, що в даному випадку між сторонами виникло майново-господарське зобов'язання, в силу якого відповідач повинен оплатити товар, а позивач має право вимагати від відповідача виконання його обов'язку відповідно до пункту 1 статті 175 ГК України.

Відповідно до частини 2 пункту 1 статті 175 ГК України майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

У відповідності з положеннями статей 638, 639 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони у належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Статтею 626 ЦК України визначено поняття договору, яким є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 181 ГК України встановлено загальний порядок укладання господарських договорів, зокрема, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладання господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження до виконання замовлення, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладання даного виду договорів.

З огляду на положення Глави 54 Цивільного кодексу України та оскільки зобов'язання між сторонами виникли з приводу поставки товару, закон не передбачає спеціальні вимоги до форми та порядку укладання даного виду договорів.

Підпис на накладних представника відповідача, відтиск печатки та фактичне отримання ним товару підтверджує поставку цього товару.

В силу статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. Договір поставки укладається на розсуд сторін або відповідно до державного замовлення.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених вказаним Кодексом.

За нормою статті 692 цього кодексу покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно зі статтями 193, 202 Господарського кодексу України та статтями 525, 526, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства; одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

Як зазначено у Інформаційному листі ВГСУ від 17.07.2012 № 01-06/928/2012 "Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права" відповідно до частини першої статті 692 ЦК України покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. Отже, якщо інше не встановлено укладеним сторонами договором або актом цивільного законодавства, перебіг строку виконання грошового зобов'язання, яке виникло на підставі договору купівлі-продажу, починається з моменту прийняття товару або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, і положення частини другої статті 530 названого Кодексу, в якій ідеться про строк (термін) виконання боржником обов'язку, що не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, до відповідних правовідносин не застосовується (постанова Вищого господарського суду України від 28.02.2012 № 5002-8/481-2011).

При цьому підписання покупцем видаткової накладної, яка є первинним обліковим документом у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" і яка відповідає вимогам, зокрема, статті 9 названого Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов'язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар. Строк виконання відповідного грошового зобов'язання визначається за правилами, встановленими частиною першою статті 692 ЦК України (постанова Вищого господарського суду України від 21.04.2011 № 9/252-10);

Відповідач оплатив поставлений товар частково, перерахувавши кошти в розмірі 448583,95 грн.

Отже, відповідач, не виконавши в повному обсязі зобов'язання з оплати поставленого йому товару, допустив порушення зобов'язання, у зв'язку з чим заявлені позовні вимоги про стягнення основної заборгованості в сумі 22793,73 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір у розмірі 1827,00 грн. покладається на відповідача повністю.

Керуючись ст.ст. 22, 32, 33, 43, 44, 49, 64, 75, 82, 84, 85, 87, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Благодор" (25006, м. Кіровоград, вул. Пашутіна, 54/55; ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Максігран" (03680, м. Київ, вул. Трутенко, буд. 6, к.13; ) - 22793,73 грн. заборгованості та 1827,00 грн. судового збору.

Наказ видати позивачу після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Дніпропетровським апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга на рішення подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу, протягом десяти днів з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 14.09.2015

Суддя Т. В. Макаренко