ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" вересня 2015 р. Справа № 907/619/15

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії суддів:

Головуючий суддя Желік М.Б.

Суддів Галушко Н.А.

Марко Р.І.

розглянувши апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, м. Київ, вул. Городецького, 13 (вих. № 907/619/15/20.3-03 від 25.08.15)

на окрему ухвалу Господарського суду Закарпатської області

від 12.08.15 у справі № 907/619/15

за заявою Публічного акціонерного товариства "Піреус Банк МКБ", м. Київ

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Фактор Тойс", м. Іршава, вул. Федорова, 36 ()

про визнання банкрутом

За участю представників сторін:

від заявника - не з'явився;

від боржника - не з'явився;

від скаржника - Слесарчук Р.С. - представник за довіреністю.

Стороні роз'яснено її права та обов'язки, передбачені ст. ст. 22, 27 ГПК України. Клопотань про технічну фіксацію судового процесу не поступало, заяв про відвід складу суду не надходило.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

12.08.15 Господарським судом Закарпатської області винесено окрему ухвалу (суддя Pемецькі О.Ф.) у справі № 907/619/15 за заявою Публічного акціонерного товариства "Піреус Банк МКБ" до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Фактор Тойс" про визнання банкрутом, відповідно до якої Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України зобов'язано усунути порушення та недоліки в роботі Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та забезпечити виконання вимог ухвал суду щодо надання належним чином завірених копій матеріалів виконавчого провадження № 33425923 та пояснення з приводу здійснення виконавчих дій з примусового виконання листа Іршавського районного суду Закарпатської області від 24.05.12 № 2-1170/11 з наведенням підстав вжиття заходів примусового характеру для забезпечення виконання рішення суду; про вжиті заходи письмово проінформувати господарський суд у визначений чинним законодавством строк.

Не погодившись з ухвалою господарського суду Закарпатської області скаржник звернувся до Львівського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції, прийняти апеляційну скаргу до розгляду, скасувати окрему ухвалу суду першої інстанції, відстрочити сплату судового збору до моменту прийняття рішення судом апеляційної інстанції, вирішити питання розподілу судових витрат, справу розглянути за участю уповноваженого представника.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали не враховано те, що ухвала господарського суду у даній справі від 15.07.15 надійшла до державного виконавця 31.07.15, ухвала від 27.07.15 лише 04.08.15, інформацією про надходження ухвали суду від 26.06.15 департамент не володіє взагалі, відтак не мав належно часу для виконання вимог ухвали суду. Окрім того, суд в оскаржуваній ухвалі не вказав, які саме порушення законності має місце у зв'язку з невиконанням ухвал господарського суду.

Згідно автоматизованого розподілу справ КП "Документообіг господарських судів", 03.09.15 справу за № 907/619/15 розподілено до розгляду судді - доповідачу Желіку М.Б., членам колегії суддям Костів Т.С. та Марку Р.І. Розпорядженням голови Львівського апеляційного господарського суду від 16.09.15 у зв'язку з перебуванням судді члена колегії Костів Т.С. у відпустці вносилися зміни до складу колегії суддів по розгляду даної справи. Відтак, розгляд справи здійснювався колегією суддів у складі головуючого судді - Желіка М.Б., суддів Галушко Н.А., Марка Р.І. Зазначеному складу колегії суддів відводів не заявляли.

04.09.15 ухвалами Львівського апеляційного господарського суду скаржнику поновлено строк на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції, відстрочено сплату судового збору, а подані ним матеріали визнано достатніми для прийняття апеляційної скарги до провадження, розгляд справи призначено на 16.09.15.

16.09.15 представником скаржника подано докази сплати судового збору.

У судовому засіданні 16.09.15 скаржник участь уповноваженого представника забезпечив, який надав пояснення по суті апеляційної скарги та просив задоволити її вимоги, а ухвалу суду першої інстанції скасувати.

Інші сторони участь уповноважених представників не забезпечили, причин неявки суду не повідомили, хоча були належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення рекомендованого поштового відправлення. Відтак, колегія суддів враховуючи строк розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції передбаченого ст. 102 ГПК України вважає за можливе здійснити розгляд справи за наявними у ній доказами.

Розглянувши апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального законодавства, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, колегія суддів дійшла до висновку, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають, з огляду на що окрему ухвалу Господарського суду Закарпатської області у справі № 907/619/15 від 12.08.15 слід залишити без змін.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Як вбачається із матеріалів справи, 26.06.15. ухвалою господарського суду Закарпатської області зобов'язано Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надати до дати судового засідання матеріали виконавчого провадження № 33425923 та пояснення з приводу здійснення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа Іршавського районного суду Закарпатської області від 24.05.12 №2-1170/11 з наведенням підстав вжиття заходів примусового характеру для забезпечення виконання рішення суду.

Ухвалою господарського суду Закарпатської області від 15.07.15 у даній справі повторно зобов'язано надати витребувані документи та пояснення. Зазначена ухвала надіслана скаржнику 16.07.15 та отримана ним 20.07.15., про що свідчить повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення (арк. 23 матеріалів оскарження окремої ухвали Господарського суду Закарпатської області від 12.08.15 у справі № 907/619/15).

У зв'язку з невиконанням законних вимог ухвали суду, ненадання пояснень щодо причин неможливості невиконання вимог суду ухвалою господарського суду Закарпатської області від 27.07.15. судом втретє зобов'язано Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надати витребувані документи та пояснення. (Зазначена ухвала надіслана скаржнику 28.07.15 та отримана ним 31.07.15., про що свідчить повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення (арк. 29 матеріалів оскарження окремої ухвали Господарського суду Закарпатської області від 12.08.15 у справі № 907/619/15).

Скаржником не заперечується факт отримання зазначених ухвал Господарського суду Закарпатської області, однак як зазначено у апеляційній скарзі та підтримано уповноваженим представником у судовому засіданні, ухвала суду від 15.07.15. надійшла до виконавця 31.07.15. (про що свідчить резолюція начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на контрольно реєстраційній картці № 10572-0-32-15 від 22.07.15.), а ухвала суду від 27.07.15. надійшла до виконавця 04.08.15. (про що свідчить резолюція начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на контрольно реєстраційній картці № 11590-0-32-15 від 03.08.15.).

Разом з тим, станом на час винесення оскаржуваної ухвали скаржником вимоги ухвал суду залишились без відповідного реагування, причин неможливості їх невиконання не повідомлено.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими для виконання на всій території України.

Згідно з ст. 4-5 Господарського процесуального кодексу України господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов'язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов. Рішення і постанови господарських судів приймаються іменем України.

Обов'язковість судових рішень (до яких належать і ухвали суду) визначена ч. 3 ст. 129 Конституції України, як одна з основних засад судочинства.

Статтею 13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" передбачено, зокрема, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України; невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом.

У статті 115 ГПК України визначено, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів погоджуючись із висновками суду першої інстанції вважає, що вказані дії зі сторони Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України свідчать про порушення законності та недоліки в його діяльності, що, позбавляє суд можливості створення сторонам необхідних умов для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, що розцінюється судом як затягування судового процесу, та суперечить, зокрема, вимогам статті 6 Конвенції про захист праві людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

В свою чергу, дана бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України порушує норми ст. 124 Конституції України, ст. ст. 4-5, 30 Господарського процесуального кодексу України та створює перешкоди суду у здійсненні правосуддя.

Окрім того, неподання витребуваних документів призвело до неможливості проведення підготовчого судового засідання та неможливості вирішення питання по суті, що в свою чергу призвело до затягування процесуальних строків та неможливість переходу до судових процедур, які застосовуються щодо боржника у відповідності до положень Закону України "Про відновлення платоспромонстьі боржника або визнання його банкрутом" .

Слід зазначити, що невиконання вимог рішень, ухвал, постанов господарських судів тягне відповідальність, встановлену Господарським процесуальним кодексом України та іншими законами України. Відповідні дії або бездіяльність з урахуванням конкретних обставин справи можуть тягти за собою, зокрема, такі наслідки, як винесення у встановленому порядку окремих ухвал (статті 90 ГПК).

Відповідно до ст. 90 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, виявивши при вирішенні господарського спору порушення законності або недоліки в діяльності підприємства, установи, організації, державного чи іншого органу, виносить окрему ухвалу.

При цьому господарський суд не обмежений колом ні учасників судового процесу у конкретній справі, ані загалом осіб, зазначених у статті 1 ГПК України.

Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи наведене, висновки суду першої інстанції відповідають закону та прийняті при повному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, у зв'язку з чим діючи в межах повноважень передбачених ст. 103 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають, а ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін.

На підставі наведеного та відповідно до вимог ст. ст. 99, 101, 103, 105, ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. В задоволенні вимог апеляційної скарги Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, м. Київ, вул. Городецького, 13 (вих. № 907/619/15/20.3-03 від 25.08.15) відмовити.

2. Окрему ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 12.08.15 у справі № 907/619/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Матеріали даної справи повернути в місцевий господарський суд.

Повний текст постанови складено 16.09.15

Головуючий суддя Желік М.Б.

суддя Галушко Н.А.

суддя Марко Р.І.