РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.2015Справа №910/21167/15

За позовом Комунального підприємства «Гребінківський комбінат комунальних підприємств»

До Товариства з обмеженою відповідальністю «КТС Інжиніринг»

Про розірвання договору оренди

Суддя Ващенко Т.М.

Представники сторін:

Від позивача: Ковтун М.В. представник за довіреністю № 180 від 15.06.15.

Від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство «Гребінківський комбінат комунальних підприємств» (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «КТС Інжиніринг» (далі - відповідач) про розірвання Договору оренди № 13/07-2013 ОР від 19.07.13., укладеного між позивачем та відповідачем.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.08.15. порушено провадження у справі № 910/21167/15 та призначено її до розгляду на 10.09.15.

В судовому засіданні 10.09.15. позивачем підтримано свої позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання 10.09.15. не з'явився, письмового відзиву на позов не надав, заяв чи клопотань не подав і не надіслав, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце проведення судового засіданням був повідомлений належним чином.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відомості про місцезнаходження відповідача є правомірними, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб і фізичних осіб-підприємців на відповідача, що наданий позивачем.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Зважаючи на те, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, враховуючи предмет спору, а також доказове наповнення матеріалів справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

За результатами дослідження доказів, наявних в матеріалах справи, суд у нарадчій кімнаті, у відповідності до ст. ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, ухвалив рішення у справі № 910/21167/15.

В судовому засіданні 10.09.15. судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

19.07.13. між позивачем (далі - Орендодавець) та відповідачем (далі - Орендар) було укладено Договір оренди № 13/07-2013 ОР (далі - Договір), відповідно до умов якого (п. 1.1) Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування окреме індивідуально визначене майно - тепломережа до котельні розміщеної за адресою: м. Гребінка, вул. 50-річчя Жовтня Полтавської області загальною площею 2 270,0 пог.м.

На виконання умов Договору між сторонами було підписано акт приймання-передачі об'єкта оренди від 19.07.13.

Спір у справі виник в зв'язку з тим, що у відповідача виникла заборгованість по сплаті орендних платежів, що зумовило направлення відповідачу пропозицій про розірвання вказаного Договору. Відповіді на вказану пропозицію відповідачем надано не було, що зумовило звернення позивача до суду з вимогами про розірвання Договору.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 р. «Про судове рішення» рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідач своїм правом на подачу письмового відзиву не скористався, своєї правової позиції у справі не обґрунтував.

Отже, суд дає самостійну оцінку доказам на підставі чинного законодавства і не зв'язаний позицією сторін.

Згідно зі ст. ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд відзначає наступне.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, договір є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків. Цивільні права і обов'язки виникають як з передбачених законом договорів, так і з договорів, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Згідно із ч. 1 ст. 67 Господарського кодексу України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями і громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів.

За своє правовою природою даний Договір є договором оренди.

До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цих Кодексом (ч. 6 ст. 289 ГК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Строк дії Договору сторонами погоджено п. 10.1 з 19.07.13. по 19.06.16. включно.

Разом з тим, рішенням Господарського суду міста Києва від 01.07.15. у справі № 910/13830/15 (яке набрало законної сили 14.07.15.) встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «КТС Інжиніринг» в порушення норм Закону та умов Договору оренди № 13/07-2013 ОР від 19.07.13. не здійснив оплату по орендній платі в повному обсязі на суму 37 330 грн. 18 коп.

Судом в даній справі враховано вказані обставини з огляду на приписи ст. 35 ГПК України та з огляду на те, що одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів (п. 4 Інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-8/1427 від 18.11.2003 року "Про Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та юрисдикцію Європейського суду з прав людини").

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: розірвання договору.

Згідно з ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Положеннями п. 8.2 Договору сторони погодили, що Орендодавець має право виступати з ініціативою про розірвання Договору в разі невиконання або неналежного виконання відповідачем умов Договору.

При цьому, невиконання відповідачем зобов'язання по сплаті орендних платежів протягом багатьох місяців свідчить про позбавлення позивача того, на що він розраховував при укладенні Договору (отримання орендних платежів).

Відповідно до ст. 188 ГК України сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

Як вбачається з матеріалів справи Орендодавцем листом № 140 від 05.05.15. (направлено 05.05.15.) відповідачу було направлено пропозицію про дострокове розірвання Договору.

Відповіді на вказану пропозицію відповідачем надано не було.

Враховуючи викладене, вимога позивача про розірвання Договору є правомірною та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ст. 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Розірвати Договір оренди № 13/07-2013 ОР від 19.07.13., укладений між Комунальним підприємством «Гребінківський комбінат комунальних підприємств» (37400, Полтавська область, Гребінківський район, місто Гребінка, вул. Жовтнева, б. 100; ідентифікаційний код 03351697) та Товариством з обмеженою відповідальністю «КТС Інжиніринг» (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, б. 21, літера «У»; ідентифікаційний код 32597770).

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КТС Інжиніринг» (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, б. 21, літера «У»; ідентифікаційний код 32597770) на користь Комунального підприємства «Гребінківський комбінат комунальних підприємств» (37400, Полтавська область, Гребінківський район, місто Гребінка, вул. Жовтнева, б. 100; ідентифікаційний код 03351697) 1 218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. судового збору.

4. Після вступу рішення в законну силу видати накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 15.09.15.

Суддя Т.М. Ващенко