донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

07.09.2015 р. справа №908/2723/15

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:Колядко Т.М.
суддівСкакуна О.А. , Бойченко К.І.

за участю представників сторін:
від позивача:ОСОБА_4 - за довіреністю,
від відповідача:не з"явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргуПриватного підприємства "Гефест", м.Оріхів Запорізької області

на рішення господарського суду Запорізької області

від11.06.2015 року

по справі№908/2723/15

за позовомФізичної особи-підприємця ОСОБА_5, м.Нова Каховка Херсонської області
доПриватного підприємства "Гефест", м.Оріхів Запорізької області
простягнення 36 345,59 грн.

В С Т А Н О В И В:

Господарський суд Запорізької області (суддя Серкіз В.Г.) рішенням від 11.06.2015р. задовольнив позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5, м.Нова Каховка Херсонської області (далі - ФОП ОСОБА_5) та стягнув з Приватного підприємства «Гефест», м. Оріхів Запорізької області (далі - ПП «Гефест») 34 000,00 грн. основного боргу, 2 250,85 грн. індексу інфляції грошових коштів, 95,01 грн. 3 % річних та 1 827,00 грн. судового збору.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій рішення господарського суду Запорізької області від 11.06.2015р. по справі № 908/2723/15 просить скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, заявник в апеляційній скарзі посилається на те, що заявку позивача на поставку товару за спірним договором не отримував, позивач перерахування передплати за договором поставки № 16 від 15.10.2014р. на рахунок НОМЕР_3, вказаний відповідачем у даному договорі та у виставленому рахунку №22 від 15.10.2014р. на суму 30 800,00 грн., не здійснив, а до рахунку № НОМЕР_2, на який ФОП ОСОБА_5 перерахувала 34 000,00 грн., апелянт доступу немає, всі грошові кошти з цього рахунку списуються банком в рахунок погашення заборгованості.

Крім того, відповідач заперечує проти стягнення 3% річних та інфляційних втрат з посиланням на те, що повернення суми попередньої оплати не є грошовим зобов'язанням в розумінні ст. 625 Цивільного кодексу України.

В судове засідання 07.09.2015р. представник позивача доповнив відзив на апеляційну скаргу додатковими поясненнями та на вимогу суду надав докази вказівки ПАТ «КБ «ПриватБанк» про перерахування коштів за реквізитами, зазначеними у рахунку № 22 від 15.10.2014р.

Відповідач свого представника у судове засідання не направив.

Відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як свідчать матеріали справи та встановлено господарським судом першої інстанції, 15.10.2014р. між ПП «Гефест» (Постачальник) і ФОП ОСОБА_5 (Покупець) було укладено договір поставки №16 (далі - Договір), за умовами якого Постачальник зобов'язався передати у власність Покупця товар, а Покупець в порядку та на умовах, визначених цим Договором, зобов'язався прийняти й оплатити товар (п. 1.1 Договору).

Під товаром у цьому Договорі розуміється причеп 2 ПТС4 - 1 од. (п. 1.2 Договору).

Відповідно до п. 2.1 загальна ціна товару за цим Договором становить 44 000 (сорок чотири тисячі) грн. 00 коп.

Пунктом 3.1 Договору передбачено, що Постачальник зобов'язаний поставити товар не пізніше 15 днів з дня надходження заявки.

Розрахунки за товар здійснюються у вигляді 70% попередньої оплати до моменту поставки товару. Форма розрахунків - безготівкова (платіжним дорученням) (п.п. 4.1, 4.2 Договору).

На виконання умов Договору відповідач надіслав позивачу за допомогою електронної пошти рахунок № 22 від 15.10.2014р. на оплату 70% вартості причепу в розмірі 30 800,00 грн.

Позивачем 16.10.2014р. було оплачено вказаний рахунок, що підтверджується платіжним дорученням № 687 на суму 34 000,00 грн. (а.с 31).

19.01.2015р. ФОП ОСОБА_5 було направлено на адресу відповідача заявку на поставку причепа, однак 04.03.2015р. заявка повернута із відміткою поштового відділення «у зв"язку із закінченням терміну зберігання» та штампом від 25.02.2015р.

Товар, вказаний у заявці позивача, відповідачем поставлений не був, сума попередньої оплати не повернута, у зв`язку з чим ФОП ОСОБА_5 звернулась до господарського суду Запорізької області з позовом про стягнення з відповідача суми попередньої оплати в розмірі 34 000,00 грн., а також нарахованих на неї 3% річних в розмірі 95,01 грн. та інфляційних втрат в розмірі 2 250,58 грн.

Відповідач в обгрунтування своїх заперечень послався на те, що у спірному договорі у розділі «Місцезнаходження та реквізити сторін» та у виставленому позивачу рахунку №22 від 15.10.2014р. на здійснення попередньої оплати вказано рахунок постачальника НОМЕР_3 в ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», МФО 380805 (а.с. 39-40). Відповідно до платіжного доручення № 687 від 16.10.2014р., на яке посилається позивач, ФОП ОСОБА_5 попередню оплату в розмірі 34 000,00 грн. перераховано на рахунок НОМЕР_2 в Зап. РУ ПАТ «КБ «Приватбанк», МФО 313399. До вказаного рахунку, як зазначає відповідач, він не має доступу і всі грошові кошти з цього рахунку списуються банком в рахунок погашення заборгованості.

Вказані доводи апелянта апеляційний суд до уваги не приймає з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Нормами глави 48 ЦК України визначено такі принципи (умови) належного виконання зобов'язання: виконання зобов'язання належними сторонами (ст. 527 ЦК України); виконання у належний спосіб (ст. 529 ЦК України - виконання зобов'язання частинами); належний строк (термін) виконання зобов'язання (ст. 530 ЦК України); належне місце виконання зобов'язання (ст. 532 ЦК України), а також щодо належного предмета.

Предметом виконання зобов'язання за спірним договором з боку позивача є зобов'язання по сплаті грошових коштів.

Відповідно до п. 30.1 ст. 30 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" переказ вважається завершеним з моменту зарахування суми переказу на рахунок отримувача або її видачі йому в готівковій формі.

Рахунок № НОМЕР_2 в Зап. РУ ПАТ «КБ «Приватбанк», МФО 313399, на який банком було зараховано суму попередньої оплати, також належить відповідачу, що останнім не заперечується.

Крім того, ПАТ КБ «Приватбанк» у своєму листі № 20.1.0.0.0/7-20150609/3110 від 10.06.2015р., адресованому позивачу, зазначив, що зарахування грошових коштів на відмінний від вказаного ФОП ОСОБА_5 рахунок для здійснення попередньої оплати було здійснено банком за друченням отримувача - ПП «Гефест» (а.с. 47).

Зазначене свідчить про належне виконання позивачем зобов"язань з перерахування передоплати та направлення заявки на виконання умов п.п. 3.1, 4.1, 4.2 Договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 693 ЦК України у разі коли продавець одержав суму попередньої оплати товару та не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання товару або повернення суми попередньої оплати.

Тому колегія суддів погоджується з висновком господарського суду Запорізької області щодо задоволення позову в частині стягнення основного боргу в розмірі 34 000,00 грн.

Разом з тим, апеляційний суд не може погодитися з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних витрат, нарахованих на суму неповерненої передоплати, з огляду на таке.

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За своєю суттю обов'язок щодо повернення грошових коштів, отриманих як передоплата, не можна розцінювати як грошове зобов'язання в розумінні статті 625 ЦК України (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 16.09.2014р. у справі №921/266/13-г/7).

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що господарський суд Запорізької області, неправильно застосувавши приписи ст. 625 ЦК України, дійшов помилкового висновку щодо стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат, нарахованих на суму неповерненої передоплати, у зв'язку з чим рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню. Підстави для задоволення вимог щодо стягнення з відповідача 3% річних в сумі 95,01 грн. та інфляційних втрат в сумі 2 250,58 грн. відсутні, тому в цій частині в позові слід відмовити.

З врахуванням вищезазначеного апеляційний суд частково задовольняє апеляційну скаргу відповідача та частково скасовує рішення господарського суду Запорізької області від 11.06.2015р. по справі № 908/2723/15.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, - Донецький апеляційний господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Гефест», м. Оріхів Запорізької області задовольнити частково.

Рішення господарського суду Запорізької області від 11.06.2015р. у справі № 908/2723/15 скасувати частково.

Резолютивну частину рішення господарського суду Запорізької області від 11.06.2015р. у справі №908/2723/15 викласти в наступній редакції:

"Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства «Гефест» (70500, Запорізька область, м. Оріхів, вул. Привокзальна, буд. 2а, ) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 (74900, АДРЕСА_1, код ЄДРПОУ НОМЕР_1) попередню оплату в розмірі 34 000,00 грн. та судовий збір в розмірі 1709,09 грн.

В частині стягнення з відповідача інфляційних втрат в розмірі 2 250,58 грн. та 3% річних в розмірі 95,01 грн. відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили."

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 (74900, АДРЕСА_1, код ЄДРПОУ НОМЕР_1) на користь Приватного підприємства «Гефест» (70500, Запорізька область, м. Оріхів, вул. Привокзальна, буд. 2а, ) витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 58,95 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий Т.М. Колядко

Судді: О.А. Скакун

К.І. Бойченко

Надруковано 5 прим.:

1 - позивачу

1 - відповідачу

1 - у справу

1 - ДАГС

1 - г/с Запорізької обл.