КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" вересня 2015 р. Справа№ 910/4365/15-г

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко А.І.

суддів: Отрюха Б.В.

Михальської Ю.Б.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 - представник

від відповідача: Горбач І.В. - представник

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Альфа Страхування"

на рішення

Господарського суду м. Києва

від 31.03.2015р.

у справі № 910/4365/15-г (суддя Головатюк Л.Д.)

за позовом Фізичної оосби-підприємця ОСОБА_4

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Альфа Страхування"

про відшкодування шкоди в порядку регресу 24 297, 55 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду м. Києва від 31.03.2015р. у справі № 910/4365/15-г позовні вимоги задоволено повністю. На підставі рішення суду з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума страхового відшкодування у розмірі 24 297 грн. 55 коп. та судовий збір у розмірі 1 827 грн. 00 коп.

Відповідач, не погоджуючись з прийнятим рішенням, звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову повністю, посилаючись на неповне з'ясування місцевим судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального права.

Апелянт в обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що місцевий суд не звернув увагу на те, що виплата страхового відшкодування у розмірі 18 175, 10 грн. здійснена відповідачем шляхом проведення зарахування взаємних однорідних вимог ТзДВ «СК «Провіта» на умовах, вказаних в заяві про зарахування зустрічних однорідних вимог (страхових зобов'язань), вхідний номер ТзДВ «СК «Провіта» №1-2/25314 від 17.12.2012р. Незважаючи на зазначену обставину, 04.11.2014р. ПАТ «СК «Альфа Страхування» повторно отримало заяву про виплату страхового відшкодування в порядку регресу від СПД ОСОБА_4 (на підставі договору купівлі-продажу прав на регресні вимоги) стосовно дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 31.08.2012р.

Апелянт зазначає, що листом вих. № 42 від 20.01.2015 року він проінформував позивача про зарахування зустрічних однорідних вимог (страхових зобов'язань) за вказаним випадком, а отже всі правовідносини, які виникли внаслідок ДТП від 31.08.2012 року врегульовані в досудовому порядку без будь-яких порушень прав і обов'язків, що підтверджується доказами, доданими до заперечень на позовну заяву.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи у повному обсязі, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, колегія встановила наступне.

25.09.2007 між Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Провіта" (далі - страховик, позивач) та ОСОБА_5.(далі - страхувальник) укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу № 120/02-4278 (надалі - "Договір"), об'єктом страхування за яким є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать законодавству України, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням майном, а саме: автомобілем Мазда реєстраційний номер НОМЕР_2 на випадок настання страхових випадків, зокрема, пошкодження чи знищення транспортного засобу або його частин внаслідок ДТП.

31.08.2012 в. м. Києві на вул. Теліги на перехресті вул. Мельникова сталася сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля "Мазда", реєстраційний номер НОМЕР_2, та автомобіля марки "Сузукі", реєстраційний номер НОМЕР_3, а саме: порушення водієм автомобіля "Сузукі", реєстраційний номер НОМЕР_3 Правил дорожнього руху України, що спричинило механічні пошкодження автомобілю страхувальника Мазда реєстраційний номер НОМЕР_2.

Факт скоєння ДТП підтверджується Довідкою ДАІ № 9064360 про дорожньо-транспортну пригоду, копія якої знаходиться в матеріалах справи.

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 13.09.2012 у справі № 2610/21657/2012 було встановлено, що ДТП сталася внаслідок порушення водієм ОСОБА_6 Правил дорожнього руху України та накладено на останню адміністративне стягнення відповідно до ст. 124 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 340,00 грн.

Товариство з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Провіта" 05.10.2012 на підставі страхового акту № 02-11244/1, у відповідності до розрахунку суми страхового відшкодування, звіту про оцінку пошкоджень від 05.09.2012 здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 24 297,55 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером № 824 від 05.10.2012.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Частинами першою та другою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Тобто у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Вина особи, яка керувала автомобілем "Сузукі", реєстраційний номер НОМЕР_3, встановлена постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 13.09.2012 у справі № 2610/21657/2012

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації "Сузукі", реєстраційний номер НОМЕР_3, застрахована у Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Альфа Страхування" на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/6348295, що підтверджується матеріалами справи.

Вказаним договором (поліс № АВ/6348295) передбачено, що франшиза становить 0,00 грн., а ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну - 50 000,00 грн.

Пунктом 35.1 ст. 35 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Згідно п. 36.2 ст. 36 наведеного Закону страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. За змістом ст. 34 вказаного Закону розмір шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, може бути визначено як експертом, так і аварійним комісаром, визнання яких містяться в п. 2 Типового положення про організацію діяльності аварійних комісарів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.01.1998 р. №8 та Положенні щодо укладення угоди на проведення експертної оцінки майна, затвердженого наказом Фонду державного майна України від 08.01.1998 №16.

В матеріалах справи наявний звіт про оцінку пошкоджень від 05.09.2012, згідно з яким вартість відновлювального ремонту автомобіля Мазда реєстраційний номер НОМЕР_2 складає 24 297,55 грн.

Нормою ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Таким чином, суд приходить до висновку, що матеріалами справи підтверджено, що вартість відновлювального ремонту застрахованого транспортного засобу складає 24 297,55 грн. та Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Провіта" було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 24 297,55 грн.

Згідно з пунктом 37.1 статті 37 вказаного Закону (в редакції, чинній на момент направлення заяви) виплата страхового відшкодування здійснюється протягом 90 днів з дня отримання страховиком визначених у статті 35 цього Закону документів.

Судом встановлено, що 10.09.2014 між Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Провіта" та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 було укладено договір купівлі-продажу прав на регресні вимоги згідно з додатком № 1 до цього договору, права щодо стягнення коштів по зазначеному страховому випадку перейшли до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4.

Відповідно до п.2 ст.12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Статтею 9 Закону України «Про страхування» визначено, що страхова сума - грошова сума в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов»язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

На підставі вищенаведеного колегія погоджується з висновком місцевого суду про те, що право зворотньої вимоги надійшло до позивача, а також розмір вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу.

Однак, колегія зазначає, що місцевий суд не звернув увагу на те, що відповідно до страхового акту № 1347.609.12.01.01 від 23.11.12 за договором страхування № АВ - 6348295 від 18.05.2012 безумовна франшиза складає 1000, 00 грн.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

На підставі вищевикладеного колегія приходить до висновку про те, що відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу витрати в розмірі 23 297,55 грн. (з вирахуванням 1000 грн. франшизи).

Відповідно до ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно ст. ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст. ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Колегія не приймає до уваги доводи апеляційної скарги щодо відсутності підстав для задоволення позову у зв»язку з зарахуванням взаємних однорідних вимог, виходячи з наступних підстав.

Товариство з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Провіта" надіслало ПАТ «СК «Альфа-Страхування» претензію на виплату страхового відшкодування в порядку регресу за вих. № 873/11244 на підставі Звіту № 3073/09/12 про оцінку автомобіля «Мазда» суб'єктом оціночної діяльності ТОВ «Сател Груп» від 05 вересня 2012 року, яким було визначено розмір вартості відновлювального ремонту застрахованого транспортного засобу в розмірі 24 297, 55 грн., яку відповідач отримав 14.11.2012р.

АТ «СК «Альфа-Страхування» розглянуло вищезазначену претензію та направило Товариству з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Провіта" заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог на загальну суму 18 175, 10 грн., яка отримана останнім 17.12.2012р. вх. № 1-2/25314

Товариство з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Провіта" направила лист на адресу ПАТ «СК «Альфа-Страхування» лист вих. 1066/11244 від 19.12.2012, яким повідомила, що не визнає заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог на загальну суму 18 175, 10 грн. та просила надати пояснення щодо розрахунку збитку в розмірі саме 18175, 10 грн. Крім того, в зазначеному листі наголошено про те, що у зв»язку з невизнанням ТОВ «СК»Провіта» односторонньо проведеного зарахування однорідних вимог з боку ПАТ «Страхова компанія «Альфа Страхування» по заяві про зарахування однорідних зустрічних вимог, отриманої 17 грудня 2012 року за вх..№ 1-2/25314, ТОВ «СК»Провіта» залишає за собою право звернутися до суду для повного відшкодування суми боргу по страховій події, що сталася 31.08.2012 з транспортним засобом «Сузукі», державний номер НОМЕР_5 та транспортним засобом «Мазда», державний номер НОМЕР_6. Зазначений лист отримано ПАТ «СК «Альфа-Страхування» 25.12.2012р., однак відповідь не надано, а отже зарахування зустрічних вимог не відбулось.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення місцевого господарського суду підлягає зміні, а апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

В зв'язку із зміною рішення господарського суду першої інстанції на підставі ст.49 ГПК України слід здійснити перерозподіл судових витрат між сторонами пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Альфа Страхування" на рішення Господарського суду м. Києва від 31.03.2015р. у справі № 910/4365/15-г задовольнити частково.

Рішення Господарського суду м. Києва від 31.03.2015р. у справі № 910/4365/15-г змінити.

Викласти резолютивну частину рішення виклати в наступній редакції:

«Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Альфа Страхування" (04073, м. Київ, пр-т Московський, буд. 9, ) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 (04114, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_7) суму страхового відшкодування у розмірі 23 297 грн. 55 коп., витрати по сплаті судового збору у розмірі 1735 грн. 65 коп.

Видати наказ.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 (04114, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_7) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Альфа Страхування" (04073, м. Київ, пр-т Московський, буд. 9, ) 45,68 грн. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Видати наказ.

Видачу наказів доручити Господарському суду м. Києва.

Матеріали справи № 910/4365/15-г повернути до Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя А.І. Тищенко

Судді Б.В. Отрюх

Ю.Б. Михальська