КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" вересня 2015 р. Справа№ 910/19869/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гарник Л.Л.

суддів: Доманської М.Л.

Остапенка О.М.

за участю представників:

від заявника: Перепелюк О.В. (довіреність від 17.11.2014 №259/9/10);

від боржника: не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві

на ухвалу господарського суду міста Києва від 10.08.2015

у справі № 910/19869/15 (суддя Пасько М.В.)

за заявою Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві

до приватного акціонерного товариства "Укрспецконструкція"

про порушення справи про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста Києва від 10.08.2015 у справі №910/19869/15 заяву Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві до приватного акціонерного товариства "Укрспецконструкція" про порушення справи про банкрутство повернуто без розгляду.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою, Державна податкова інспекція у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві звернулась до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду справи по суті.

Скарга мотивована невідповідністю висновків місцевого господарського суду дійсним обставинам справи.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві апеляційну скаргу підтримав.

Приватне акціонерне товариство "Укрспецконструкція" в судове засідання апеляційної інстанції представників не направило, про причини неприбуття суд не повідомило. Враховуючи те, що учасники провадження у справі про дату, час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, колегія суддів вважає можливим здійснити перегляд рішення місцевого господарського суду в даній справі за наявними матеріалами справи та без участі представників приватного акціонерного товариства "Укрспецконструкція".

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженої ухвали норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Частиною 3 статті 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено, що справа про банкрутство порушується господарським судом, якщо безспірні вимоги кредитора (кредиторів) до боржника сукупно становлять не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, які не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку, якщо інше не передбачено цим Законом.

Безспірні вимоги кредиторів - грошові вимоги кредиторів, підтверджені судовим рішенням, що набрало законної сили, і постановою про відкриття виконавчого провадження, згідно з яким відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника.

Відповідно до частини 2 статті 11 названого Закону до заяви про порушення справи про банкрутство додаються, зокрема, рішення суду про задоволення вимог кредитора, що набрало законної сили; відповідна постанова органу державної виконавчої служби про відкриття виконавчого провадження з виконання вимог кредитора.

Згідно із частиною 7 згаданої статті, до заяви кредитора додаються також, зокрема, копія виконавчого документа;

до заяви кредитора - органу державної податкової служби чи інших органів, які здійснюють контроль за правильністю та своєчасністю справляння податків і зборів (обов'язкових платежів), страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, додаються докази вжиття заходів до отримання відповідної заборгованості у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до частини 1 статті 15 вказаного Закону господарський суд повертає заяву про порушення справи про банкрутство без розгляду, якщо, зокрема, заявник - кредитор не подав доказів неспроможності боржника виконати свої грошові зобов'язання перед кредиторами в розмірі, визначеною частиною третьою статті 10 цього Закону, протягом трьох місяців після відкриття виконавчого провадження, якщо інше не передбачено цим Законом.

Як вбачається з матеріалів справи, Державна податкова інспекція у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві подала до господарського суду заяву про порушення провадження у справі про банкрутство приватного акціонерного товариства "Укрспецконструкція".

На підтвердження безспірності грошових вимог ініціюючого кредитора заявник посилається на наявну в Єдиному державному реєстрі судових рішень України постанову окружного адміністративного суду міста Києва від 08.08.2013 у справі № 826/10740/13-а, якою присуджено до стягнення з боржника в дохід бюджету кошти для погашення податкового боргу у розмірі 221 265,57 грн., копії інкасових доручень, а також докази вжиття заходів щодо отримання відповідної заборгованості у встановленому законодавством порядку.

Одночасно у своїй заяві ДПІ зазначила, що процедура погашення податкового боргу регулюється окремими нормами, а саме Податковим кодексом України. Органи державної виконавчої служби до процедури примусового виконання судових рішень про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу не залучаються, тому немає підстав для відкриття виконавчого провадження в порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження".

Повертаючи без розгляду подану заяву, суд першої інстанції, керувався приписами частини 3 статті 10, частини 1 статті 15 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та виходив з того, що заявником не додано доказів неможливості списання коштів з рахунку боржника, зокрема, відсутній документ, що підтверджує факт закриття виконавчого провадження.

Проте, з таким висновком колегія суддів не погоджується, оскільки його зроблено без з'ясування обставин та без урахування спеціальних норм матеріального та процесуального права, які визначають порядок примусового виконання судового рішення про стягнення податкового боргу, і які підлягали застосуванню при вирішенні питання про наявність або відсутність підстав для прийняття до розгляду заяви податкового органу про порушення провадження у справі про банкрутство.

Як встановлено, приватне акціонерне товариство "Укрспецконструкція" має податкові зобов'язання, що підтверджується постановою окружного адміністративного суду міста Києва від 08.08.2013 у справі № 826/10740/13-а, згідно якої присуджено до стягнення з приватного акціонерного товариства "Укрспецконструкція" в дохід бюджету кошти для погашення податкового боргу у розмірі 221 265,57 грн.,

На виконання названої постанови адміністративного суду Державною податковою інспекцією у Подільському районі міста Києва направлено ПАТ КБ «Приватбанк» інкасові доручення від 18.06.2014 №№ 95/25, 96/25, повернуті без виконання у зв'язку з відсутністю коштів на рахунках боржника, що підтверджується відмітками банку на зворотній стороні зазначених доручень.

Заяву про порушення провадження подано Державною податковою інспекцією у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві, створеною внаслідок реорганізації територіальних органів Міністерства доходів і зборів шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної фіскальної служби згідно постанови Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 № 311.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 Закону України " Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Так, частиною першою статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що у випадках, передбачених законом, рішення судів та інших органів щодо стягнення коштів виконуються органами доходів і зборів, банками та іншими фінансовими установами.

Згідно із пунктом 41.2 статті 41 Податкового кодексу України, органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.

Порядок стягнення податкового боргу платників податків регулюється статтями 95-99 Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 95.1 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно з абзацом першим пункту 95.3 статті 95 Податкового Кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Механізм виконання судових рішень про стягнення грошових коштів у рахунок погашення податкового боргу передбачений главою 12 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 №22, який передбачає оформлення інкасового доручення для примусового стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу. Відповідно до пункту 12.4 зазначеної Інструкції, судове рішення, на підставі якого з платника податків стягуються кошти, до банку не подається. Натомість реквізити відповідного судового рішення зазначаються в самому інкасовому дорученні.

Абзацами другим та третім пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу.

Аналіз положень Закону України "Про виконавче провадження" та Податкового кодексу України дає підстави для правового висновку про те, що примусове виконання рішення суду про стягнення грошових коштів у рахунок погашення податкового боргу платника податків - юридичної особи за законом покладено виключно на контролюючи органи (органи доходів і зборів) за визначеною Податковим кодексом України процедурою, без залучення до неї органів державної виконавчої служби.

Таким чином, виходячи з приписів статті 95 Податкового кодексу України, частини третьої статті 10, частини сьомої статті 11 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", доказами в підтвердження безспірності грошових вимог ініціюючого кредитора - органу доходів і зборів, є рішення суду про стягнення грошових коштів у рахунок погашення податкового боргу, що набрало законної сили, інкасові доручення для примусового стягнення коштів в дохід бюджету у рахунок погашення податкового боргу та докази вжиття відповідних заходів до отримання відповідної заборгованості за процедурою, визначеною Податковим кодексом України.

Відповідна постанова органу державної виконавчої служби про відкриття виконавчого провадження у такому випадку до заяви органу доходів і зборів про порушення провадження у справі про банкрутство не додається, оскільки списання коштів з рахунків боржника здійснюється відповідно до умов і порядку, визначених Податковим кодексом України, а не Законом України "Про виконавче провадження".

Перебіг трьохмісячного строку, визначеного частиною 3 статті 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", починається з моменту прийняття банком платника (боржника) інкасового доручення для примусового стягнення грошових коштів у рахунок погашення податкового боргу, оформленого стягувачем (контролюючим органом) на підставі рішення суду, що набрало законної сили.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для повернення без розгляду заяви Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві про порушення провадження у справі про банкрутство приватного акціонерного товариства "Укрспецконструкція", у зв'язку з чим, винесена ухвала підлягає скасуванню з передачею справи на розгляд до суду першої інстанції.

Під час вирішення питання про прийняття зазначеної заяви до розгляду, суду першої інстанції слід врахувати наведене, перевірити, чи відповідає вона за формою і змістом вимогам статті 11 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрута", після чого прийняти рішення про наявність або відсутність підстав для прийняття заяви про порушення справи про банкрутство до розгляду.

Керуючись ст.ст. 99, 101-106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Ухвалу господарського суду міста Києва від 10.08.2015 у справі №910/19869/15 скасувати.

Справу передати на розгляд господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя Л.Л. Гарник

Судді М.Л. Доманська

О.М. Остапенко