ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" вересня 2015 р.Справа № 922/4465/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавровой Л.С.

при секретарі судового засідання Омельченко К.А.

розглянувши справу

за позовом ПП "Подільська транспортна логістика", м. Волочиськ
до ТОВ "Агропродсервіс", м. Харків
про стягнення коштів в сумі 21219,74 грн.
за участю сторін:

позивача - не з*явився

відповідача - не з*явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Приватне підприємство "Подільська транспортна логістика", м. Волочиськ, звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропродсервіс", м. Харків про стягнення 21219,74 грн., з яких: 16680,00 грн. основного боргу, 282,17 грн. 3% річних, 4257,57 грн. пені, також позивачем заявлено до стягнення судовий збір у розмірі 1 827 грн.

Позовні вимоги вмотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором № 22-1-10/4 від 22.10.2014 року про надання транспортних послуг по перевезенню вантажів, щодо оплати наданих послуг, що й стало причиною звернення позивача до суду з цим позовом.

За приписами статті 64 Господарського процесуального кодексу України ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином. Як убачається з матеріалів справи, ухвали господарського суду Харківської області від 04.08.15 про порушення провадження у справі та від 31.08.15 про відкладення розгляду справи скеровувались ТОВ"Агропродсервіс" за адресами вказаними позивачем. При цьому, поштові відправлення скеровані судом за адресою підприємства зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців. Втім, представник відповідача у судове засідання не зявився. Отже, судом для забезпечення прав відповідача на участь у розгляді даної справи вжиті усі необхідні заходи для належного повідомлення сторін, розгляд справи відкладався неодноразово, втім у судові засідання відповідач не зявлявся, про причини неявки суд не повідомляв, хоча був обізнаний про розгляд справи, відтак відповідач мав можливість на реалізацію процесуальних прав визначених статтею 22 Господарського процесуального кодексу України , зокрема подати докази, письмові пояснення, в яких навести свої доводи та міркування.

Розглянувши матеріали справи судом встановлено наступне, що 22.10.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання транспортних послуг по перевезенню вантажів за № 22-1-10/14. ( а.с.9-12). У відповідності до предмету договору Замовник доручає, а Перевізник приймає на себе зобов*язання надавати до умов даного договору послуги по перевезенню вантажів (негабаритних) Замовника автомобільним транспортом Перевізника ( 1.1 договору). Замовник зобов*язався прийняти надані послуги по перевезенню та оплатити їх вартість в порядку та в строки, визначені даним договором.

Об*єм перевезень та загальна вартість послуг за договором визначається у заявці і сплачується Замовником по кожній окремій заявці фіксується сторонами в акті приймання-передачі наданих послуг ( п.4.1 договору). Розрахунок Замовником Перевізнику здійснюється по факту за надані послуги на підставі акта приймання-передачі наданих послуг по договору на виконання транспортних перевезень, підписаних уповноваженими представниками сторін, якщо інше не зазначено в Заявці. Можлива повна або часткова передплата. ( п.4.4 договору).

Сторони несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобов*язань за даним договором відповідно до чинного законодавства України ( п. 7.1.1 договору).

На виконання умов договору сторони підписали два акт здачі-приймання робіт (надання послуг ) за № ОУ-0000110 та № ОУ-0000114 на суму 8340,00 грн. х2 = 16680,00 грн. яким підтвердили факт виконання послуг за перевезення сільськогосподарської техніки по Харківській області ( а.с.14-18).

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу. Зобовязання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 908 ЦК України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Положення ст. 909 цього Кодексу встановлюють, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Суд встановив, що відповідач свій обовязок не виконав, за перевезення не розрахувався .

Згідно зі ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться і в Господарському кодексі України. Так, відповідно до ч.1ст.193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договорів, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Судом встановлено, що сторони погодили вартість перевезення, проте відповідач, в порушення вимог чинного законодавства , за перевезення не розрахувався в звязку з чим у нього наявна заборгованість в розмірі 5200 грн.

Таким чином, суд визнає вимогу позивача про стягнення з відповідача суми заборгованості за надані позивачем послуги, у розмірі 16680,00 грн. - законною, обґрунтованою, доведеною належними та допустимими доказами та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Щодо нарахування позивачем пені у розмірі 4257,57 грн. судом встановлено наступне, що Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Договірні правовідносини між платниками і одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань врегульовано Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань". Отже, яким би способом не визначався в договорі розмір пені, він не може перевищувати той розмір, який установлено законом як граничний, тобто за прострочення платежу за договором може бути стягнуто лише пеню, сума якої не перевищує ту, що обчислена на підставі подвійної облікової ставки Національного банку України (постанови від 24.10.2011 № 25/187, від 07.11.2011 № 5002-2/5109-2010);

З дати набрання чинності Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов*язань", тобто з 14.01.1997 року, розмір пені за прострочення платежу повинен встановлюватися за згодою сторін, тобто в договорі (ст. 12 Закону). Якщо сторони у відповідному договорі не встановили конкретного розміру відповідальності, пеня стягненню не підлягає.

Сторони в договорі за № 22-1-10/14 від 22.10.2014 року передбачили, що останні несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобов*язань за даним договором відповідно до чинного законодавства України ( п. 7.1.1 договору), тобто розміру пені не встановлено, на підставі викладеного , суд відмовляє у задоволенні у стягнення 4257,57 грн.

Що стосується позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних у розмірі 282,17 грн. суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З ОСОБА_1 №62-97р Верховного суду України від 03 квітня 1997 року вбачається, що при визначенні періоду розрахунку інфляційних втрат, необхідно враховувати порядок застосування індексів інфляції. Згідно вказаного порядку, період нарахування визначається наступним чином. Якщо прострочка виникла до 16 числа місяця, то розрахунок здійснюється з урахуванням індексу інфляції цього місяця, а якщо прострочка виникла з 16 числа місяця, то розрахунок здійснюється без урахування цього місяця. За аналогією, якщо заборгованість погашена до 16 числа місяця, тоді індекс інфляції цього місяця не враховується, а якщо погашення заборгованості мало місце після 16 числа місяця, тоді враховується.

Тобто, з розрахунку наданого позивачем річних вбачається, що 3 % річних нараховані за період з 23.11.2014 року по 16.05.2015 року, тобто нарахування необхідно проводити з 01.12.2014 року по 16.05.2015 року , що становить 270,07 грн.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України. Судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. 1,2,33,44,75,82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропродсервіс" ( АДРЕСА_1/1 ) на користь Приватного підприємства "Подільська Транспортна Логістика "( Хмельницька обл., м. Волочиськ вул. Незалежності, 233 а р/р 4827 в ТФ ПАТ "Приватбанк" МФО 338783 ) суму основного боргу 16680,00 грн. , 3 % річних - 270,07 грн. та судовий збір 1827,00 грн.

В частині стягнення пені в сумі 4257,57 грн. та 3 % річних - 12,10 грн. - відмовити.

Після набрання чинності рішення видати наказ.

Повне рішення складено 16.09.2015 р.

Суддя ОСОБА_1