ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

07 вересня 2015 р. Справа № 903/784/15

за позовом прокурора Маневицького району в інтересах держави в особі Маневицької селищної ради

до відповідача 1: фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

відповідача 2: фізичної особи - підприємця ОСОБА_2

про стягнення 66 970,38 грн.

Суддя Кравчук В.О.

За участю представників сторін:

від прокуратури: Бородчук О.В., службове посвідчення від 01.07.2015р.

від позивача: Турик П.О., довіреність №381 від 25.08.2015р.

від відповідача 1: н/з

від відповідача 2: ОСОБА_2 згідно витягу з ЄДРПОУ, ОСОБА_5 довіреність №3985 від 28.07.2015р.

Відповідно до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України прокурору та представникам сторін роз'яснено право відводу судді. Відводу судді не заявлено. На підставі ст.ст. 22,29 ГПК України прокурору та представникам сторін роз'яснено їх процесуальні права та обов'язки.

В судовому засіданні 07.09.2015р. відповідно до ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

СУТЬ СПОРУ: прокурор Маневицького району в інтересах держави в особі Маневицької селищної ради звернувся з позовом до господарського суду Волинської області про стягнення з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 24 430,23 грн., з яких:13 611,09 грн. -основного боргу, 610, 82 грн. - 3% річних, 10 208,32 грн. - інфляційні та фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 42 540,15грн. заборгованості,з яких: 23 033,22 грн. -основного боргу, 1 955,62 грн. 3% річних, 17 551,31 грн. -інфляційні, що в загальній сумі становить: 66 970,38 грн.

Ухвалою господарського суду Волинської області від 14.07.2015р. порушено провадження у справі та зобов'язано сторін та прокурора надати суду ряд документів, необхідних для об'єктивного розгляду справи по суті.

В судових засіданнях 29.07.2015р., 26.08.2015р. та 07.09.2015р. представники прокуратури та позивача заявлені позовні вимоги підтримали, просили суд їх задоволити . На виконання вимог ухвали суду від 29.07.2014р. листом від 26.08.2015р. за вх.№01-54/8412/15 представник позивача долучив розрахунки нарахування інфляційних та процентів річних окремо по кожному з відповідачів. Додатково в судовому засіданні 07.09.2015р. представник позивача долучив до матеріалів справи лист від 03.09.3015р. заступника начальника Маневицького відділення Ківерцівської ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області та лист Маневицького селищного голови від 02.09.2015р.

Відповідач 2 та його представник в судовому засіданні 26.08.20015р. та 07.09.2015р. щодо заявлених суду позовних вимог заперечили, оскільки вважають, що нарахування позивачем індексу інфляції на суму, яка вже включає індекс інфляції є неправомірним.

Додатково листом від 26.08.2015р. за вх. №01-54/8413/15 представник відповідача надав суду відзив на позовну заяву та розрахунок, згідно якого заборгованість відповідача2 перед позивачем становить 18 179,76 грн. Вищевикладене відповідач 2 та його представник підтримали в судовому засіданні 07.09.2015р.

Відповідач 1 в судові засідання 29.07.2015р., 26.08.2015р. та 07.09.2015р. не з`явився, уповноваженого представника не направив. Водночас, листом від 26.08.2015р. за вх. №01-54/8368/15 відповідач 1 надав суду пояснення, якими позовні вимоги визнає частково в сумі 247,77 грн.

За приписами п.3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Беручи до уваги приписи ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод стосовно розгляду справи упродовж розумного строку, враховуючи те, що розгляд спору вже відкладався, господарський суд визнавши зібрані докази достатніми для розгляду спору за наявними в справі матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України, -

Розглянувши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників прокуратури, позивача, відповідача 2 та його представника господарський суд,-

в с т а н о в и в:

24.06.2008р. між орендодавцем - Маневицькою селищною радою та орендарями - фізичними особами - підприємцями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір оренди землі (надалі за текстом - договір) (а.с.22-23).

Відповідно до п.1 Договору орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення, яка знаходиться в АДРЕСА_1 строком на 10 років.

Згідно з п.5 Договору нормативно - грошова оцінка орендованої земельної ділянки становить 457 860, 88 грн.

У відповідності до п. 8 Договору - договір укладено на 10 років . Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Згідно п. 9 Договору орендна плата, починаючи із 27.05.2008р. вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 3% від нормативно - грошової оцінки, що становить 13 735, 83 грн. в рік.

Відповідно до п.10 Договору обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції.

Пунктом 11 договору передбачено, що орендна плата вноситься у такі строки: рівними частинами щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного місяця на розрахунковий рахунок №0288, код платежу 13050500 в УДК у Волинській област, МФО 803014, одержувач - Маневицька селищна рада.

Орендодавець - Маневицька селищна рада взяті на себе згідно договору від 24.06.2008р. зобов'язання в частині передачі орендарю визначеної договором земельної ділянки виконала своєчасно та в повному об'ємі.

Відповідач 1 та відповідач 2 взяті на себе зобов`язання по сплаті орендної плати вчасно не виконали, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за ФОП ОСОБА_2 (з вересня 2012р. по червень 2015р.) - 23 033,22 грн. та за ФОП ОСОБА_1 ( з 2014р. по червень 2015р.) - 13 611,09 грн. (а.с. 33-48).

Зазначена заборгованість підтверджена наявними в матеріалах справи документами, у встановленому порядку не була спростована чи заперечена відповідачами.

Договір оренди землі відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Як передбачено ст.5 Закону України «Про плату за землю» об'єктом плати за землю є земельна ділянка, яка перебуває у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди.

Підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку, яка перебуває у державній або комунальній власності, - договір оренди такої земельної ділянки, (стаття 13 ЗУ «Про плату за землю»).

Згідно зі ст. 18 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Пунктом 4 ст. 126 Земельного кодексу України передбачено, що право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до Закону.

Земельна ділянка була передана в користування ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у 2008р., що засвідчено Актом приймання - передачі земельної ділянки скріпленим підписами та штампами сторін (а.с. 24).

Згідно пункту 3 частини 1 статті 15 Закону України "Про оренду землі" істотними умовами договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 статті 24 Закону України "Про оренду землі" орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Згідно підпунктів "а", "в" пункту 1 статті 96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов'язані забезпечувати використання землі за цільовим призначенням; своєчасно сплачувати орендну плату.

Відповідно до ст. 144 Господарського кодексу України, майнові права та майнові обов'язки суб'єктів господарювання виникають з угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Статтею 792 Цивільного кодексу України визначено, що за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

В даному випадку відносини між сторонами носять договірний характер, укладений між Маневицькою селищною радою та ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Договір оренди землі від 24.06.2008р. предметом судових розглядів не виступав, недійсним судом не визнавався, сторонами достроково розірваний не був.

Враховуючи зазначене, позовна вимога про стягнення з ФОП ОСОБА_1 (за період з січня 2014р. по червень 2015р.) - 13 611,09 грн. основної заборгованості та з ФОП ОСОБА_2 (за період з вересня 2012р. по червень 2015р.) - 23 033,22 грн. основної заборгованості, підставна та підлягає до задоволення.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор -прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено законом або договором, не випливає із суті зобов'язання. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача 1 - 610,82 грн. (за період з 01.01.2014р. по 31.06.2015р.) та з відповідача 2 - 1 955,62 грн. (за період з 01.09.2012р. по 31.06.2015р.) 3% річних, суд зазначає наступне.

Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд провівши власний перерахунок 3% річних за періоди прострочення оплати встановив, що вимога про стягнення з відповідача 1 - 610,82 грн. (за період з 01.01.2014р. по 31.06.2015р.) та з відповідача 2 - 1 955,62 грн. (за період з 01.09.2012р. по 31.06.2015р.) 3% річних підлягає задоволенню.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача 1 - 10 208,32 грн. (за період з січня 2014р. по травень 2015р.) та з відповідача 2 - 17 551,99 грн. (за період з вересня 2012р. по травень 2015р.) інфляційних втрат, суд зазначає наступне.

Згідно ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Суд провівши власний перерахунок суми інфляційних втрат зазначає, що вимога позивача про стягнення з відповідача 1 - 10 208,32 грн. (за період з січня 2014р. по травень 2015р.) та з відповідача 2 - 17 551,99 грн. (за період з вересень 2012р. по травень 2015р.) інфляційних втрат, підлягає повному задоволенню.

При цьому судом було застосовано розрахунки інфляційних та 3% річних, здійснені за допомогою встановленої в господарському суді системи інформаційно-правового забезпечення "Ліга Закон".

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 43 ГПК України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Жодні докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Оцінюючи подані стороною докази, що ґрунтуються на повному, всебічному й об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про те, що заявлені позивачем вимоги щодо стягнення з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 24 430,23 грн. заборгованості, з яких:13 611,09 грн. - основного боргу, 610, 82 грн. - 3% річних, 10 208,32 грн. - інфляційних втрат та фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 - 42 540,15 грн. заборгованості,з яких: 23 033,22 грн. -основного боргу, 1 955,62 грн. 3% річних, 17 551,31 грн. -інфляційних втрат, що в загальній сумі становить: 66 970,38 грн. підлягають повному задоволенню .

Оскільки, прокурором в інтересах позивача було заявлено дві майнові вимоги, судовий збір по справі на підставі ст. 44, 49 ГПК України слід покласти на кожного з відповідачів пропорційно до розміру задоволених позовних вимог - 1 827,00грн. з відповідача-1 та 1 827,00 грн. з відповідача-2.

Керуючись ст.ст. 13, 15, 18, 24 Закону України «Про оренду землі», ст.ст. 96, 126 Земельного кодексу України, ст.ст. 144, 193, 232 Господарського кодексу України, ст.ст. 11, 526, 527, 530, 655, 792 Цивільного кодексу України, ст.ст. 33, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2 ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 24 430,23 грн. заборгованості, з яких:13 611,09 грн. - основного боргу, 610, 82 грн. - 3% річних та 10 208,32 грн. - інфляційних втрат .

3. Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_3 ідентифікаційний номер НОМЕР_2) 42 540,15 грн. заборгованості, з яких: 23 033,22 грн. - основного боргу, 1 955,62 грн.- 3% річних, 17 551,31 грн. - інфляційних втрат.

4. Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2 ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судовий збір в розмірі1 827,00 грн. отримувач коштів - УДКСУ у м. Луцьку Волинської області, код отримувача 38009628, банк отримувача - ГУДКСУ у Волинської області, код банку отримувача (МФО) 803014, рахунок отримувача 3002, код класифікації доходів бюджету - 22030001, код ЄДРПОУ суду - 03499885, призначення платежу судовий збір, за позовом Прокурора Маневицького району в інтересах держави в особі Маневицької селищної ради Волинської області до відповідачів фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 та фізичної особи - підприємця ОСОБА_2.

5. Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_3 ідентифікаційний номер НОМЕР_2) судовий збір в розмірі 1 827,00 грн. отримувач коштів - УДКСУ у м. Луцьку Волинської області, код отримувача 38009628, банк отримувача - ГУДКСУ у Волинської області, код банку отримувача (МФО) 803014, рахунок отримувача 3002, код класифікації доходів бюджету - 22030001, код ЄДРПОУ суду - 03499885, призначення платежу судовий збір, за позовом Прокурора Маневицького району в інтересах держави в особі Маневицької селищної ради Волинської області до відповідачів фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 та фізичної особи - підприємця ОСОБА_2.

6. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено

09.09.2015

Суддя В. О. Кравчук