КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" вересня 2015 р. Справа№ 910/1739/15-г

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Лобаня О.І.

суддів: Федорчука Р.В.

Майданевича А.Г.

за участю представників сторін відповідно до протоколу судового засідання від 09.09.2015 року,

розглянувши апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» Волощук І.Г. на рішення господарського суду міста Києва від 20.04.2015 року

у справі № 910/1739/15-г (суддя Мельник В.І.)

за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк»

до 1) товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Прайм

кепітал груп»

2) публічного акціонерного товариства «Діамантбанк»

про визнання недійсним нікчемного правочину та витребування майна з

чужого незаконного володіння.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 20.04.2015 року у справі № 910/1739/15-г у задоволенні позову ПАТ «КБ «Експобанк» до ТОВ «Факторингова компанія «Прайм кепітал груп», ПАТ «Діамантбанк» про визнання недійсним нікчемного правочину та витребування майна з чужого незаконного володіння - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції від 20.04.2015 року, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду міста Києва від 20.04.2015 року у справі № 910/1739/15-г скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю. В обґрунтування апеляційної скарги скаржник, посилається на неповне з'ясування обставин судом першої інстанції, що мають значення для вирішення справи та порушення останнім норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 27.05.2015 року у складі колегії суддів: головуючий суддя - Тищенко А.І., судді Отрюх Б.В., Михальська Ю.Б. апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду.

20.07.2015 року розпорядженням керівника апарату Київського апеляційного господарського суду у зв'язку з перебуванням судді-доповідача Тищенко А.І. на лікарняному та подальшим виходом у довготривалу відпустку, призначено проведення повторного автоматичного розподілу справи.

Відповідно до повторного автоматизованого розподілу справи між суддями апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» Волощук І.Г. у справі № 910/1739/15-г передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі головуючого судді: Лобаня О.І., суддів Майданевича А.Г., Федорчука Р.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 21.07.2015 року у складі головуючого судді: Лобаня О.І., суддів Майданевича А.Г., Федорчука Р.В. справу № 910/1739/15-г прийнято до провадження та призначено до розгляду.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Факторингова компанія «Прайм кепітал груп» заперечило проти доводів зазначених у апеляційній скарзі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» Волощук І.Г. Представник відповідача вважає подану апеляційну скаргу безпідставною та необґрунтованою, рішення суду першої інстанції законним та таким, що винесене без порушення норм матеріального та процесуального права. При цьому, відповідач-1 зазначив, що вказаним доводам апеляційної скарги вже надані висновки суду при розгляді справи № 910/1741/15-г предметом якої було застосування наслідків недійсності нікчемного правочину - договорів іпотеки від 09.09.2014 року.

У судових засіданнях 05.08.2015 року та 09.09.2015 року представник скаржника надав суду свої пояснення по справі в яких підтримав подану апеляційну скаргу на підставі доводів зазначених у ній та просив суд апеляційної інстанції скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення суду яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Представники ТОВ «Факторингова компанія «Прайм кепітал груп», ПАТ «Діамантбанк» у судових засіданнях 05.08.2015 року та 09.09.2015 року також надали суду свої пояснення по справі в яких, заперечив проти доводів, які викладені в апеляційній скарзі. Просили апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» Волощук І.Г. залишити без задоволення, а рішення господарського суду міста Києва від 20.04.2015 року у справі № 910/1739/15-г залишити без змін.

Згідно статті 99 Господарського процесуального кодексу України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі XII Господарського процесуального кодексу України.

У відповідності до ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Дослідивши наявні в справі матеріали, розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників сторін, що з'явились в судове засідання, Київським апеляційним господарським судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи постановою Правління НБУ № 597 від 24.09.2014 року ПАТ «КБ «Експобанк» віднесено до категорії неплатоспроможних. 25.09.2014 року Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - «Фонд» прийняте рішення № 97 про запровадження тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду на тимчасову адміністрацію в АТ «КБ «Експобанк» та призначено уповноважену особу Фонду.

Під час перевірки договорів, уповноваженою особою Фонду було виявлено, що між ПАТ «Діамантбанк» та ПАТ «КБ «Експобанк» укладено кредитний договір № 0909/14-1 від 09.09.2014 року.

Згідно п 2.1 кредитного договору ПАТ «ДІАМАНТБАНК» зобов'язався надати АТ «КБ «ЕКСПОБАНК» міжбанківський кредит у національній валюті у сумі 51 500 000 грн.

Також Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «КБ «ЕКСПОБАНК» виявлено про укладання в забезпечення зобов'язань за вищезазначеним кредитним договором договорів іпотеки.

Договір іпотеки від 09.09.2014 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Костюк-Федорчук К.О., та зареєстрований в реєстрі за № 857, предметом якого був нежитловий будинок (літ. А2), загальною площею 2902,6 кв.м., по розташований за адресою: м. Київ, вул. Старонаводницька, буд. 4-В. Відповідно до п. 1.4 договору іпотеки узгоджена вартість предмету іпотеки становила 64 700 000,00 грн.

Договір іпотеки від 09.09.2014 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Костюк-Федорчук К.О., та зареєстрований в реєстрі за № 559, предметом якого були нежилі приміщення (в літ. Д) загальною площею 811,00 кв.м., по складає 24/1000 нежилих приміщень, що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Малевича Казимира (Боженко), буд. 86. Відповідно до п. 1.4 Договору іпотеки узгоджена вартість предмету іпотеки становила 3 100 000 грн.

Договір іпотеки від 09.09.2014 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Костюк-Федорчук К.О., та зареєстрований в реєстрі за № 855, предметом якого був ремонтно-механічний корпус (літ. А), загальною площею 909,9 кв.м., що розташований за адресою: м. Київ, вул. Чистяківська, буд. 23. Відповідно до п. 1.4. договору іпотеки узгоджена вартість предмету іпотеки становила 14 700 000 грн.

Загальна узгоджена вартість предметів іпотеки за домовленістю сторін склала 82 500 000,00 грн.

Як зазначає позивач, вартість предметів іпотеки, яка була узгоджена сторонами та за якою вони були передані ПАТ «КБ «ЕКСПОБАНК» в іпотеку ПАТ «ДІАМАНТБАНК» за вищевказаними договорами іпотеки, за якими мало відбутися відчуження нерухомого майна позивача, значно нижча від звичайної вартості нерухомого майна на такі об'єкти, та значно вища від отриманої банківської послуги (оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від розміру банківської послуги - кредиту, зазначеного в кредитному договорі, який ПАТ «Діамантбанк» мав надати позивачу у загальному розмірі 51 500 000,00 грн.).

Також, з матеріалів справи вбачається, що подальшому право вимоги за вказаним кредитним договором та договорами іпотеки було відступлено від ПАТ «Діамантбанк» до ТОВ «Факторингова компанія «Прайм Кепітал Груп».

Позивач вважає, що ПАТ «КБ «Експобанк» уклав договір іпотеки від 09.09.2014 року зареєстрований в реєстрі під № 857 на гірших умовах ніж зазвичай, по заниженій вартості майна переданого за договором іпотеки та відрізняється більш ніж на 20% вартості від звичайної ціни, крім того такий договір іпотеки було укладено з наданням переваги (пільг) ПАТ «Діамантбанк», яке прямо не встановлено законодавством України. Крім того позивач вважає, що спірний договір іпотеки було укладено з порушенням норм чинного законодавства України, що призвело до неплатоспроможності АТ «КБ «Експобанк» та інше.

Так, у січні 2015 року Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Комерційний банк «Експобанк» Волощук І.Г. звернулася до господарського суду міста Києва з позовом до ТОВ «Факторингова компанія «Прайм кепітал груп» та ПАТ «Діамантбанк» про визнання недійсним нікчемного правочину та витребування майна з чужого незаконного володіння. Позивач просив суд визнати недійсним договір іпотеки від 09.09.2014 року, укладений між ПАТ «Діамантбанк» та ПАТ «КБ «ЕКСПОБАНК», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Костюк-Федорчук К.О. що зареєстрований в реєстрі за № 857. Крім того, просив витребувати майно відчужене за спірним договором на користь ТОВ «Факторингова компанія «Прайм Кепітал Груп» та визнати за ПАТ «КБ «Експобанк» право власності на майно відчужене за спірним договором іпотеки.

Як зазначалося вище, рішенням господарського суду міста Києва від 20.04.2015 року у справі № 910/1739/15-г у задоволенні позову ПАТ «КБ «Експобанк» до ТОВ «Факторингова компанія «Прайм кепітал груп», ПАТ «Діамантбанк» про визнання недійсним нікчемного правочину та витребування майна з чужого незаконного володіння - відмовлено.

Колегія суддів апеляційного господарського суду, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін з наступних підстав.

Як вірно зазначив суд першої інстанції, вартість предмету іпотеки вказана в договорах іпотеки носить лише довідковий характер та не являється ціною, за якою предмет іпотеки може відчужуватися та переходити у власність іпотекодержателя по договору про задоволення вимог іпотекодержателя.

У відповідності до ч. 3 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності.

Як правильно вказав суд першої інстанції, перехід права власності у даному випадку, відбувся за ціною, визначеною незалежним експертом на момент набуття предмету іпотеки у власність.

Згідно із п. 36 Постанови Кабміну від 17.10.2013 р. № 868 «Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень» для проведення державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, подає: 1) завірену в установленому порядку копію письмової вимоги про усунення порушень, надіслану іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця, в якій зазначається стислий зміст порушеного зобов'язання, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш як 30-денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання такої вимоги; 2) документ, що підтверджує завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у письмовій вимозі, надісланій іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця.

Таким чином судова колегія апеляційного господарського суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що дата набуття предмету іпотеки у власність іпотекодержателем та дата укладення договору іпотеки не співпадає, оскільки станом на дату укладення договору іпотеки забезпечене іпотекою зобов'язання ще не є простроченим, а набуття предмету іпотеки у власність може бути здійснене не раніше ніж через 30 днів після отримання іпотекодавцем вимоги про усунення порушень забезпеченого іпотекою зобов'язання.

З інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що міститься в матеріалах справи, набуття ТОВ «ФК «Прайм Кепітал Груп» нерухомого майна у власність відбулося 06.11.2014 року. Оскільки, у відповідності до ч. 3 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності, значення для прав та законних інтересів сторін та правові наслідки має саме оцінка предметів іпотеки на дату набуття їх у власність ТОВ «ФК «Прайм Кепітал Груп» - тобто на 06.11.2014 року, а не на дату укладення договору іпотеки 09.09.2014 року, як помилково вважає скаржник. При цьому, судова колегія звертає увагу, що позивачем, ні під час розгляду справи у суді першої інстанції, ні під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції не було надано розрахунку суми основного зобов'язання за кредитним договором на дату оцінки предметів іпотеки.

Що стосується доводів скаржника про те, що ПАТ «КБ «Експобанк» при укладенні договору іпотеки відмовився від своїх майнових прав на предмети іпотеки та на різницю від суми отриманих грошових коштів за кредитним договором та реальною вартістю предметів іпотеки, в зв'язку з цим позивач вважає це є ознакою нікчемності правочину згідно із п. 1 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», судова колегія вважає необгрунтованими, виходячи з наступного.

Судова колегія апеляційного господарського суду звертає увагу на те, що позивачем, ані під час розгляду справи у суді першої інстанції, ані під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції не було наведено жодного документу чи пункту договору або іншого доказу, який би підтверджував відмову ПАТ «КБ «Експобанк» від будь-яких своїх майнових прав. Більш того, як вірно зазначив суд першої інстанції, у відповідності до ч. 3 ст. 37 Закону України «Про іпотеку», у разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов'язаний відшкодувати іпотекодавпю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя. При цьому, позивачем не доведено, яким чином АТ «КБ «Експобанк» міг відмовитися від загальнообов'язкової для сторін договорів іпотеки норми ч. 3 ст. 37 Закону України «Про іпотеку», та чи мала б така відмова правові наслідки.

Посилання скаржника на отримання відповідачем умов, кращих ніж звичайно, додаткових переваг, заниження вартості предмету іпотеки при укладенні договорів іпотеки, перевищення вартості предметів іпотеки над сумою основних зобов'язань, як підстави нікчемності договорів іпотеки у відповідності до ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є безпідставними, оскільки як вірно вказав місцевий господарський суд, відповідно до ст. 37 Закону України «Про іпотеку», у разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов'язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 % вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя. Тобто сума перевищення вартості предмету іпотеки над розміром основного зобов'язання в будь-якому разі підлягає відшкодуванню позивачу, як іпотекодавцю, і його майнові інтереси, як іпотекодавця жодним чином не були порушені при укладені та виконанні кредитного договору та договорів іпотеки.

Крім того, судова колегія апеляційного господарського суду вважає помилковим посилання скаржника на те, що ТОВ «ФК «Прайм Кепітал Груп» 06.11.2014 року прийняло у власність предмети іпотеки на підставі договору іпотеки, тобто під час дії тимчасової адміністрації в АТ «КБ «Експобанк», оскільки договори іпотеки (п. 7.6), який містить застереження, яке є договором про задоволення вимог іпотекодержателя, були підписані 09.09.2014 року, тобто до запровадження тимчасової адміністрації в АТ «КБ «Експобанк», яке відбулося 25.09.2014 р.

Колегія суддів зазначає, що скаржник, посилаючись на те, що договори іпотеки передбачають пільги (переваги) іпотекодержателю під час дії тимчасової адміністрації, чим порушено п. 7 ч. 3 ст. 38 Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», не наводить жодних конкретних положень договору, які передбачали б надання іпотекодержателю зазначених переваг. При цьому як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстрація права власності ТОВ «ФК «Прайм Капітал Груп» на предмети іпотеки здійснювалась на підставі рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державних реєстраторів Державної реєстраційної служби України. Як вірно вказав суд першої інстанції, спори щодо здійснення суб'єктом владних повноважень владних (управлінських) функцій відносяться до юрисдикції адміністративних судів у відповідності до ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому такі спори та пов'язані з ними доводи взагалі не можуть бути розглянуті у даній господарській справі.

Посилання скаржника на п. 7.1 договору іпотеки, яким передбачено право відповідача (іпотекодержателя) отримати задоволення своїх вимог за рахунок предмету іпотеки у випадку якщо стане відомо про запровадження тимчасової адміністрації у позивача (іпотекодавця), як на підставу нікчемності вказаного пункту та договору іпотеки є необґрунтованим, оскільки як правильно дійшов висновку місцевий господарський суд, сам факт запровадження тимчасової адміністрації жодним чином не позбавляє іпотекодержателя права отримати задоволення своїх вимог за рахунок предмету іпотеки, про що зазначено в п. 7.1, а тому підстави для визнання недійсною вказаної норми договору іпотеки відсутні.

До того ж, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що з цих підстав не може бути визнано недійсним весь договір іпотеки, оскільки п. 7.1 містить лише одне з численних прав іпотекодержателя та не є істотною умовою договору, без якої він не міг би бути укладеним та виконаним. Перелік підстав нікчемності правочинів міститься в ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», та не містить такої підстави, як збереження прав іпотекодержателя за договором іпотеки.

Крім того, що стосується вимог про застосування наслідків недійсності правочину, колегія зазначає, що реституція як спосіб захисту цивільного права (частина перша статті 216 Цивільного кодексу України) застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним. У зв'язку з наведеними обставинами, вимоги позивача про застосування наслідків недійсності оспорюваного договору є також необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, а тому правомірно відмовлено судом першої інстанції.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, судова колегія апеляційного господарського суду погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову у задоволенні даного позову.

При цьому, судова колегія апеляційного господарського суду враховує, що господарським судом міста Києва та Київським апеляційним господарським судом було розглянуто справу № 910/1741/15-г за позовом ПАТ «КБ «Експобанк» до ТОВ «Факторингова компанія «Прайм кепітал груп», ПАТ «Діамантбанк» за участю прокуратури міста Києва про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину - договорів іпотеки 09.09.2014 року. Тобто, як судом першої інстанції так і судом апеляційної інстанції при розгляді справи № 910/1741/15-г досліджувалось питання недійсності договору іпотеки та кредитного договору, які є предметом розгляду і в даній справі, а також судами надавалась правова оцінка аналогічним доводам та аргументам позивача - ПАТ «КБ «Експобанк». Судовими рішеннями по справі № 910/1741/15-г відмовлено у задоволенні вказаного позову.

У відповідності до ч. 3 до ст. 35 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Враховуючи приюдиційне значення висновків суду зазначені у рішенні господарського суду міста Києва від 14.04.2015 року та постанові Київського апеляційного господарського суду від 08.07.2015 року по справі № 910/1741/15-г щодо правомірності укладених між ПАТ «КБ «Експобанк» та ПАТ «Діамантбанк» договорів іпотеки, судова колегія апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом правомірно було відмовлено у задоволенні даного позову про визнання недійсним нікчемного правочину та витребування майна з чужого незаконного володіння.

Відповідно до ст. 22 ГПК України сторони користуються рівними процесуальними правами. Сторони мають право подавати докази, брати участь у дослідженні доказів.

Відповідно до ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Отже, виходячи з вищевикладеного, як в суді першої інстанції так і в суді апеляційної інстанції, позивачем не було подано належних та переконливих доказів в обґрунтування заявленого позову. Судова колегія звертає увагу, що доводи та заперечення викладені у апеляційній скарзі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» Волощук І.Г., на рішення суду першої інстанції не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду міста Києва від 20.04.2015 року, прийняте після повного з'ясування обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, а також у зв'язку з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, є таким що відповідає нормам закону.

Відповідно до ст. 103 ГПК України апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право: 1) залишити рішення місцевого господарського суду без змін, а скаргу без задоволення; 2) скасувати рішення повністю або частково і прийняти нове рішення; 3) скасувати рішення повністю або частково і припинити провадження у справі або залишити позов без розгляду повністю або частково; 4) змінити рішення.

Таким чином, в задоволенні апеляційної скарги Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» Волощук І.Г., слід відмовити, а оскаржуване рішення господарського суду міста Києва від 20.04.2015 року залишити без змін.

Враховуючи наведене вище та керуючись статтями 99, 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» Волощук І.Г. на рішення господарського суду міста Києва від 20.04.2015 року справі № 910/1739/15-г залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 20.04.2015 року справі № 910/1739/15-г залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/1739/15-г повернути до господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя О.І. Лобань

Судді Р.В. Федорчук

А.Г. Майданевич

Дата підписання 16.09.2015 року