РІШЕННЯ

"15" вересня 2015 р.Справа № 921/610/15-г/18

Господарський суд Тернопільської області у складі судді Охотницької Н.В.

розглянув справу

за позовом ОСОБА_1 вул. Кос-Анатольського, 38, с. Біла, Тернопільський район, Тернопільська область,47707

до відповідача 1 ОСОБА_2 АДРЕСА_1,46008

відповідача 2 товариства з обмеженою відповідальністю "Домобудівник" вул. Лозовецька, 13, м. Тернопіль

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 міське управління юстиції, м. Тернопіль, вул. Київська, 3а.

про визнання недійсними рішення загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю "Домобудівник", оформлені протоколом від 09.06.2015 р.

За участі представників:

позивача: ОСОБА_4, довіреність № 1924 від 12.06.15 р.; ОСОБА_5, НОМЕР_1 від 25.03.99 р.;

відповідача 1: ОСОБА_6, довіреність № 1200 від 23.03.2015 р.;

відповідача 2: ОСОБА_7, довіреність від 12.08.2015 р.; ОСОБА_8, довіреність від 03.08.2015 р.;

третьої особи - Тернопільського міського управління юстиції: не прибув.

Представникам позивача, відповідачів та третьої особи у попередніх судових засіданнях роз'яснено права та обов'язки учасників судового процесу у відповідності до приписів ст.ст. 20, 22, 27, 78 ГПК України.

Судом в порядку ст. 81-1 ГПК України фіксація судового процесу технічними засобами (звукозапис) не здійснювалася через відсутність відповідного клопотання.

У судовому засіданні 15.09.2015р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть справи: ОСОБА_1 (далі по тексту також позивач або ОСОБА_1Й.) звернувся в господарський суд Тернопільської області з позовом до ОСОБА_2 (далі по тексту також відповідач 1 або ОСОБА_2О.), товариства з обмеженою відповідальністю "Домобудівник" (далі по тексту також відповідач 2 або ТОВ "Домобудівник"), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 міське управління юстиції (далі по тексту також третя особа), про визнання недійсними рішення загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю "Домобудівник", оформлені протоколом від 09.06.2015 р.

Ухвалою господарського суду Тернопільської області від 18.06.2015р. порушено провадження у даній справі та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 30.06.2015р.

Згідно ухвали від 18.06.2015р., суд керуючись ст. 27 ГПК України, залучив до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 міське управління юстиції (м. Тернопіль, вул. Київська, 3а.) та в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача товариство з обмеженою відповідальністю "Домобудівник" (вул. Лозовецька, 13, м. Тернопіль) .

У відповідності до ст. 77 ГПК України, у зв'язку із необхідністю оцінки уже поданих та надання можливості сторонам подати додаткові докази, розгляд справи не переходячи до її розгляду по суті відкладався на 13.07.2015р. о 11:00 год.

У судовому засіданні 13.07.2015р. суд перейшов до розгляду справи по суті.

Ухвалою суду від 28.07.2015 р. відмовлено ОСОБА_1 (вул. Кос-Анатольського, 38, с. Біла, Тернопільський район, Тернопільська область,47707) у задоволенні заяви (вх. № 15954 від 13.07.2015 р.) про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом заборони відповідачу ОСОБА_2 вчиняти будь які дії як голові комісії з припинення (особі, яка має право вчиняти дії від імені ТОВ "Домобудівник" без довіреності), у т.ч. заборонити підписувати договори від імені ТОВ "Домобудівник", видавати довіреності, звільняти та приймати на роботу працівників, а також заборони комісії з припинення ТОВ "Домобудівник" вчиняти будь-які дії щодо виконання рішення загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю "Домобудівник", оформлених протоколом від 09.06.2015 р., яка була доповнена заявою (вх. № 16976 від 28.07.2015 р.), що містить пункт про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони Реєстраційній службі Тернопільського міського управління юстиції вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо ТОВ "Домобудівник" та видавати дублікат статуту товариства.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 24 ГПК України господарський суд за наявністю достатніх підстав має право до прийняття рішення залучити за клопотанням сторони або за своєю ініціативою до участі у справі іншого відповідача.

Ухвалою суду від 28.07.2015 р. суд виключив з числа третіх осіб, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача товариство з обмеженою відповідальністю "Домобудівник" та залучив його до участі у справі в якості відповідача 2.

Із змісту п. 3.8, п. 3 постанови пленуму ВГС №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у разі залучення до участі у справі іншого відповідача або заміни неналежного відповідача розгляд справи починається заново (стаття 24 ГПК), заново розгляд справи починається і в разі прийняття позовної заяви третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, та зміни складу суду (в тому числі з одноосібного на колегіальний, навіть якщо до складу колегії суддів входить суддя, який раніше одноособово розглядав дану справу), а отже, спочатку починається й перебіг строку вирішення спору.

Відповідно, за правилами ст. 24 ГПК України розгляд справи з 28.07.2015р. розпочався заново.

У судовому засіданні 13.08.2015 р. суд перейшов до розгляду справи по суті.

У відповідності до ст. 77 ГПК України, у зв'язку із необхідністю оцінки уже поданих та надання можливості сторонам подати додаткові докази, розгляд справи відкладався на 28.07.2015 р., 13.08.2015 р., 26.08.2015 р. та в судовому засіданні 26.08.2015 р. оголошувалась перерва до 15.09.2015 р. о 11:00 год. Також, і у судовому засіданні 15.09.2015р. оголошено перерву до 15.09.2015р. о14:30 год.

Позивач та його уповноважений представник у судове засідання 15.09.2015 р. прибули, позовні вимоги підтримали повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та додаткових поясненнях поданих під час розгляду справи.

Так, позивач у позові та поясненнях, а його представник у судових засіданнях серед іншого зазначають, що 09.06.2015 р. на загальних зборах учасників товариства з обмеженою відповідальністю "Домобудівник" рішення прийняті за відсутністю кворуму, що на думку позивача підтверджується тим, що учасники ТОВ "Домобудівник", які володіють у сукупності 41,54444 % голосів паралельно були присутніми на зустрічі учасників ТОВ "Домобудівник", яка відбулась також 09.06.2015р. Поряд з цим, обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує на те, що при обрахунку кворуму, відповідач узяв до уваги голоси учасників, які померлими до 09.06.2015 р. усього у сукупності 4,135606 %, однак їх голоси не могли братись до уваги, оскільки, їх правонаступники (спадкоємці) не вступили у ТОВ "Домобудівник" та не набули корпоративних прав. Крім того, ОСОБА_1 стверджує, що у протоколі від 09.06.2015 р. міститься неправдива інформація, щодо колишнього померлого учасника ОСОБА_9, який подарував свою частку в користь ОСОБА_2 та видав останньому довіреність на представлення інтересів та вчинення дій, так як з померлою особою не можна укладати жодних правочинів.

Окрім наведеного вище, позивач зазначає, що проведені 09.06.2015 р. загальні збори учасників товариства з обмеженою відповідальністю "Домобудівник", скликані відповідачем ОСОБА_2, який на час скликання та проведення останніх не був учасником товариства та не володів повноваженнями на організацію, скликання та проведення таких зборів. При цьому зазначає, що станом на 09.06.2015 року ОСОБА_2 не був поновлений у складі учасників Товариства, його частка у розмірі 15, 92478 % не могла бути врахована при підрахунку голосів для встановлення наявності кворуму. Відповідно, за вирахуванням вказаної частки, розмір часток інших осіб, "присутніх" на зборах, міг становити, на думку позивача, не більш ніж 44, 55522%.

Також, позивач зазначає, що при підготовці та проведенні спірних зборів було грубо порушено вимоги статуту ТОВ "Домобудівник" та чинного законодавства України, зокрема щодо повідомлення учасників товариства про проведення загальних зборів учасників товариства 09.06.2015 р., як наслідок, останні проведені без участі позивача, а рішення прийняті на загальних зборах учасників товариства 09.06.2015 р. за відсутності кворуму.

Додатково обґрунтовуючи позовні вимоги позивач в письмових обґрунтуваннях поданих суду в судовому засіданні 26.08.2015 р. вказує на те, що відповідач 1 не надав доказів звернення до Голови Товариства з проханням провести Загальні збори, що дозволяє стверджувати про те, що він не звертався до Голови Товариства, порушивши порядок, встановлений ч.4 ст.61 Закону України "Про господарські товариства", також зазначає, що у п.4 протоколу зборів учасників ТОВ "Домобудівник" від 09.06.2015 року зазначається перелік договорів дарування часток учасниками ТОВ "Домобудівник" в користь відповідача та ОСОБА_10 Проте, поряд з тим, що вказані особи уклали договори дарування, ними незаконно видано і довіреності в користь ОСОБА_2, ОСОБА_11, ОСОБА_8, ОСОБА_6, Кінаш та Апаріну на представництво інтересів учасника ТОВ "Домобудівник", вважає, що вказані довіреності неправомірно були використані на Загальних зборах 09.06.2015 року. Для прикладу зазначає, що ОСОБА_12 подарувала належну їй частку 27.02.2015 року, а довіреність видала 12.03.2015 року, ОСОБА_13 подарував частку 02.03.2015р., а довіреність видана 13.03.2015 року, ОСОБА_14 подарував частку 04.03.2015р., а довіреність видав 13.03.2015 року і т.д. Звертає увагу на те, що, всі довіреності від наведених осіб, які відчужили частки (відповідно до протоколу), видані після їх відчуження. Отже вказані довіреності не могли бути підставою для представництва ОСОБА_2 та іншими особами зазначених учасників на загальних зборах, оскільки дані особи, станом на дату видачі довіреностей та проведення Загальних зборів вже не володіли корпоративними правами для реалізації яких було видано довіреності. Крім того стверджує, що в результаті укладення договорів дарування часток у статутному капіталі ТОВ "Домобудівник", особи відчужили належні їм корпоративні права, у них не було права видавати довіреності на представництво їх інтересів, а у відповідача 1 не було правових підстав використовувати довіреності на зборах 09.06.2015 року для підтвердження повноважень на представництво інтересів учасників. Вказує, що, відповідач 1 неправомірно використав довіреності від всіх дарувальників, вказаних у протоколі від 09.06.2015 року, окрім ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28. ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33 Вказані особи, нібито, були особисто присутніми на зборах 09.06.2015 року. Також, вказує на порушення порядку голосування на зборах 09.06.2015 року виходячи з того, що особи які відчужили частки шляхом укладення договорів дарування, але були особисто присутніми на Загальних зборах, не мали права голосу, оскільки поряд з відчуженням ними корпоративних прав вони втратили і право ними користуватися. Крім того звертає увагу на те, що на зборах 09.06.2015 року нібито були присутніми ряд осіб, які попередньо, протягом лютого-березня 2015 року подарували належні їм частки в користь відповідача 1 та ОСОБА_10 Зокрема, це ОСОБА_15 (договір дарування від 02.03.2015 року), розмір частки 0, 04291%; ОСОБА_16 (договір дарування від 02.03.2015 року), розмір частки 0, 11091%; ОСОБА_34 (договір дарування від 27.02.201 5 року), розмір частки 0,1 1619%; ОСОБА_18 (договір дарування від 02.03.2015 року), розмір частки 0,02113 %; ОСОБА_19 (договір дарування від 02.03.2015 року), розмір частки 0,04093%; ОСОБА_35 (договір дарування від 26.02.2015 року), розмір частки 0,05611 %; ОСОБА_21 (договір дарування від 02.03.2015 року), розмір частки 0, 07592% ОСОБА_36 (договір дарування від 27.02.2015 року), розмір частки 0, 33228 %; ОСОБА_37 (договір дарування від 25.02.2015 року), розмір частки 0, 27859 %; ОСОБА_24 (договір дарування від 25.02.2015 року), розмір частки 0, 1646%; ОСОБА_25 (договір дарування від 26.02.2015 року), розмір частки 0,25812 %; ОСОБА_26 (договір дарування від 27.02.2015 року), розмір частки 0,19827 %; ОСОБА_27 (договір дарування від 25.02.2015 року), розмір частки 8, 82346 %; ОСОБА_28 (договір дарування від 27.02.2015 року), розмір частки 0,0132 %; ОСОБА_29 (договір дарування від 25.02.2015 року), розмір частки 2,45447 %; ОСОБА_30 (договір дарування від 25.02.2015 року), розмір частки 2,51763 %; ОСОБА_31 (договір дарування від 02.03.2015 року), розмір частки 2,53567 %; ОСОБА_32 (договір дарування від 25.02.2015 року), розмір частки 0,01562 %; ОСОБА_33 (договір дарування від 25.02.2015 року), розмір частки 2,60037%. Сукупний розмір часток вказаних осіб, який належав їм до моменту укладення договорів дарування часток у користь ОСОБА_2 та ОСОБА_10 становив 20,65638 %. Відтак, втративши права учасника ТОВ "Домобудівник", вказані в реєстрі учасники, які відчужили корпоративні права шляхом дарування їх іншій особі, а поряд з цим були особисто присутніми на зборах 09.06.2015 року, не мали права участі у Загальних зборах та голосуванні. Вказані обставини на думку позивача свідчать про пряме порушення його прав, оскільки з врахуванням розміру часток цих осіб на зборах був встановлений кворум та в подальшому прийняті незаконні рішення. З урахуванням вказаного розмір сукупної частки осіб присутніх на зборах міг становити не більш ніж 23, 89884% від усіх голосів учасників (44, 55522% - 20,65638 % = 23,89884%).

Крім того, звертає увагу суду на заяву учасника ОСОБА_33 від 25.02.2011 р. за №1141 про виведення її з числа учасників ТОВ "Домобудівник" відповідно до чинного законодавства. Належну їй частку, відповідно до вказаної заяви, вона уступає гр. ОСОБА_1 Майнових та інших претензій до ТОВ "Домобудівник" та ОСОБА_1 не має та не матиме в майбутньому, а також з цивільним позовом до суду звертатися не буде (копія долучена до матеріалів справи). А відповідно до реєстру учасників ТОВ "Домобудівник", присутніх на зборах учасників ТОВ "Домобудівник" 09.06.2015 року, ОСОБА_33 була присутня на зборах особисто, що теж свідчить про порушення особами, які організовували та проводили загальні збори, оскільки вказана особа втратила корпоративне право брати участь у роботі зборів у звязку з укладенням договору дарування та переходом частки до обдаровуваної особи.

Також звертає увагу суду на те, що по реєстру учасників ТОВ "Домобудівник" на зборах 09.06.2015 року була присутня учасник Товариства ОСОБА_38, проте довіреність долучена від іншої особи - ОСОБА_39. Таким чином, частка у розмірі 0,04951% не може бути врахована при підрахунку голосів.

Також позивач наголошує, що відповідачем 1 долучено до матеріалів справи договір дарування частки у статутному капіталі від 27.02.2015 року укладений між ОСОБА_22 та ОСОБА_2 Поряд з цим, учасником ТОВ "Домобудівник", згідно Статуту, є ОСОБА_36, і в реєстрі учасників ТОВ "Домобудівник" на зборах 09.06.2015 року зазначений ОСОБА_36. Таким чином, як стверджує позивач, Договір дарування частки у статутному капіталі ТОВ "Домобудівник" між ОСОБА_22 та ОСОБА_2 є недійсним, у звязку з відсутністю такого учасника ТОВ "Домобудівник".

Крім того, позивач посилається на те, що відповідачем 1 долучено до матеріалів справи договір дарування частки у статутному капіталі укладеним між ним і ОСОБА_35. Проте, згідно Статуту ТОВ "Домобудівник" учасником Товариства є ОСОБА_40, а не ОСОБА_35. При цьому, відповідачем 1 не надано жодних документів , які підтверджують перехід корпоративних прав від ОСОБА_40 до ОСОБА_35, який відчужив корпоративні права в користь ОСОБА_2

Тому, на думку позивача, наведені обставини, відповідно до постанови пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів", є однією з підстав для визнання рішень Загальних зборів недійсними.

Також зазначає, що підписи учасників, що відчужили частки шляхом укладення договорів дарування, але поряд з цим були присутні на Загальних зборах, виконані в реєстрі, належать іншим особам, що свідчить про те, що до реєстру вносились неправдиві відомості.

Крім того, звертає увагу суду на те, що після загальних зборів учасників ТОВ "Домобудівник", які відбулися 09.06.2015р., в процесі проведення переговорів, представниками відповідача 1 було надано позивачу для ознайомлення та зняття фотокопій примірник протоколу, який складено в процесі ведення зборів, копію якого позивач долучив до позовної заяви, а протокол загальних зборів учасників ТОВ "Домобудівник" від 09.06.2015р. поданий відповідачем-1 на вимогу ухвали суду не відповідає дійсності, та містить ознаки внесення неправдивих відомостей.

На вимогу суду оригінал протоколу загальних зборів учасників ТОВ "Домобудівник" від 09.06.2015р., копія якого долучена позивачем до позовної заяви, надати суду не може, оскільки у позивача такий відсутній.

У судовому засіданні 15.09.2015 р. та згідно попередньо поданих письмових пояснень від 10.09.2015 р. вх. № 19570 позивач та його представник, серед іншого, зазначають, що ОСОБА_2 фактично визнавав факт свого виключення з числа учасників ТОВ "Домобудівник", оскільки звертався до суду з відповідним позовом про оскарження рішення зборів, яким його виключили з учасників товариства; рішенням зборів від 09.06.2015 року припинено повноваження ОСОБА_1 шляхом усунення його від виконання обовязків директора ТОВ "Домобудівник" та звільнено його із займаної посади через "одноразове грубе порушення трудових обов'язків", а саме ненадання звіту про результати діяльності товариства за 2014 рік. Звертає увагу суду на те, що відповідний звіт не міг бути поданий позивачем з причини його фізичної відсутності на зборах та у зв'язку з тим, що відповідачем 1 не направлено повідомлення про проведення зборів за адресою проживання позивача. Учасником товариства ОСОБА_1 не отримано повідомлення про проведення загальних зборів, в установленому законом порядку, стверджує, що надані відповідачем докази направлення позивачу листів про проведення зборів викликають сумнів, так як виписані з порушенням стандартів, які перелічив у своїх поясненнях, зокрема, на поштових документах не міститься відбитків календарних штемпелів, а на долучених копіях експрес накладних відсутні також печатки оператора експрес доставки та поштова кореспонденція не була направлена за фактичним місцем проживання позивача, хоча відповідачу 1 вона була відома, оскільки зазначена у нотаріально засвідченій довіреності, яку ОСОБА_2 видав ОСОБА_1 Вважає, що направивши повідомлення про проведення зборів за завідомо неправильною адресою відповідач 1 усвідомлював те, що позивач його не отримає, чим безпосередньо порушено право позивача на участь в управлінні справами Товариства.

Враховуючи зазначене, а також і інші підстави, позивач та його представник просять суд позов задовольнити в повному обсязі та визнати недійсними рішення позачергових загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю "Домобудівник", оформлені протоколом від 09.06.2015 р.

Уповноважений представник відповідача-1 у судове засідання 15.09.2015р. з'явився, згідно усних пояснень та письмового відзиву на позов (вх. № 15884 від 13.07.2015 р.), проти позову заперечує в повному обсязі, просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Зокрема, вказує на те, що при зверненні із даним позовом, позивачем не обґрунтовано яким чином рішення, що прийняте на спірних зборах учасників ТОВ "Домобудівник", порушують його права. Також, зазначає, що ОСОБА_2 та іншими учасниками ТОВ "Домобудівник", які володіють у сукупності більш як 20 відсотками голосів, була направлена 25.03.2015 р. вимога на адресу ТОВ "Домобудівник" про скликання загальних зборів учасників ТОВ "Домобудівник", яка була отримана Товариством 06.04.2015р., однак, у зв'язку з тим, що дана вимога Товариством у передбачений законом строк не виконана, ОСОБА_2, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43 та ОСОБА_44 прийняли рішення про самостійне скликання на 09.06.2015 р., в порядку ч.4 ст.61 Закону України "Про господарські товариства", загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю "Домобудівник". Повідомлення про скликання позачергових загальних зборів учасників товариства, із зазначенням часу, місця проведення та їх порядку денного були надіслані усім учасникам товариства рекомендованими листами, а також 08.05.2015 р. в регіональній газеті Тернопільської області "Свобода" розміщено відповідне оголошення. Також, представник відповідача 1 підтримав письмові пояснення (вх. №17898 від 13.08.2015 р.), згідно яких зазначає, що для встановлення кворуму на спірних зборах проводилась реєстрація учасників, які прибули для участі у загальних зборах, за наслідками якої був сформований реєстр учасників в якому реєструвалися учасники Товариства та їх представники, які прийшли для участі у зборах 09.06.2015р. Після проведення реєстрації учасників та їх представників, реєстр був підписаний головою зборів та секретарем та переданий лічильній комісії для встановлення наявності кворуму для проведення загальних зборів учасників. Зазначає про те, що у відзиві на позов (вх. № 15884 від 13.07.2015 р.) та протоколі загальних зборів учасників ТОВ "Домобудівник" від 09.06.2015 р., помилково зазначено, що для участі у загальних зборах зареєстровано учасників, що в сукупності володіють часткою в Статутному капіталі у розмірі 60,48 %, замість вірних 60,57 %. Дана розбіжність виникла внаслідок того, що підрахунок часток учасників товариства здійснювався безпосередньо 09.06.2015 р. перед початком проведення загальних зборів учасників ТОВ "Домобудівник", а тому є виключно технічною помилкою.

Також, представник відповідача 1 зазначає, що повідомлення учасників товариства про порядок денний, місце та час проведення спірних зборів здійснено відповідно до вимог закону та Статуту товариства за 30 днів до дати їх проведення та через ЗМІ (газета "Свобода" від 08.05.2015 р. № 33(2971)). Разом з тим, зазначає, що у зв'язку з великою кількістю поштових відправлень, які направлялися усім учасникам окремо, без складення реєстру відправлення, фіскальний чек поштового відправлення ОСОБА_1 повідомлення про проведення загальних зборів учасників ТОВ "Домобудівник" був втрачений. При цьому, 26.08.2015 р. вх. № 18623 через канцелярію суду представником відповідача-1 подано клопотання про приєднання доказів, а саме доказів відправлення повідомлення ОСОБА_1 про проведення загальних зборів учасників ТОВ "Домобудівник", які відбулися 09.06.2015 р. експрес накладні №210281 від 06.05.2015 р. та №210283 від 07.05.2015 р. Крім того звертає увагу на те, що ОСОБА_1 було відомо про скликання і проведення загальних зборів, що вбачається з листів, які надсилалися учасникам товариства від його імені як директора ТОВ "Домобудівник" (копію листа долучено до письмових пояснень відповідача 1).

Звертає увагу суду на те, що спірні загальні збори учасників ТОВ "Домобудівник" відбулися за наявності кворуму, розглядалися питання включені до порядку денного, рішення про зміну статутного капіталу не приймалося, а тому вважає, що підстав для задоволення позову немає.

Також, 26.08.2015 р. вх. № 18624 на адресу суду надійшли письмові пояснення представника відповідача-1 від 26.08.2015 р. в яких останній зазначає, що твердження позивача про те, що учасник товариства ОСОБА_9 був померлим, а тому довіреність яку він видав ОСОБА_2 на представництво його інтересів, як учасника ТОВ "Домобудівник" на загальних зборах втратила чинність є безпідставними та такими, що не підтверджені жодними доказами. При цьому, вказує, на те що суду були надані копія та оригінал нотаріально посвідченої довіреності виданою ОСОБА_9 ОСОБА_2 на представництво його інтересів як учасника ТОВ "Домобудівник", при вчиненні нотаріусом даної нотаріальної дії нотаріус у відповідності до ОСОБА_45 3 Порядку вчинення нотаріальних дій установлює особу, що звернулась за вчиненням такої дії, за документами передбаченими Законом.

Також, 26.08.2015 р. вх. № 18625 до господарського суду надійшло клопотання представника відповідача-1 про приєднання до матеріалів справи доказів, а саме копії довіреностей від ОСОБА_39, ОСОБА_46, ОСОБА_47

На вимогу суду представником відповідача-1 надано для огляду суду оригінал протоколу загальних зборів учасників ТОВ "Домобудівник" від 09.06.2015 р., копія якого була долучена відповідачем до відзиву на позов. При цьому представник відповідача зазначив, що іншого оригіналу протоколу загальних зборів учасників ТОВ "Домобудівник" від 09.06.2015 р. не існує.

У судовому засіданні 15.09.2015р. та поданих раніше письмових пояснень від 11.09.2015р. вх. № 19609 відповідач 1 та його представник зазначили, що усі учасники товариства повідомлені про проведення зборів належним чином. Оскільки законодавством не передбачено виключного повідомлення учасників рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення через Укрпошту, а тому повідомлення учасника ОСОБА_5 кур'єрською поштою не є порушенням.

Зазначає, що судом визнано недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ "Домобудівник" від 10.03.2015 року, яким ОСОБА_2 виключено зі складу учасників Товариства, а тому збори були ініційовані та організовані учасниками, які володіли відповідним обсягом корпоративних прав, необхідних для такої ініціативи. Щодо не звернення ініціативної групи учасників до голови товариства пояснив тим, що у ТОВ "Домобудівник" не було обрано голову товариства, тому вимога про скликання зборів була направлена на адресу виконавчого органу ТОВ "Домобудівник".

Також, представник відповідача 1 щодо наявності кворуму на зборах зазначає, що особа, яка придбала частку в статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю, здійснює права і виконує обов'язки учасника товариства з моменту набуття права власності на частку в статутному капіталі, а право власності на частки, внаслідок укладення учасниками договорів дарування перейшло в момент підписання договорів дарування, хоча набуття корпоративних прав за договорами дарування в повному обсязі відбудеться після внесення відповідних змін до статуту ТОВ "Домобудівник" та їх державної реєстрації.

Щодо твердження Позивача про те, що ОСОБА_33 втратила корпоративне право брати участь у роботі зборів у звязку з укладенням договору дарування та переходом частки до обдаровуваної особи, відповідач 1 стверджує, що із копії заяви від 25.02.2011 року, яку надав позивач до суду вбачається, що ОСОБА_33 уступає свою частку в статутному капіталі ТОВ "Домобудівник" ОСОБА_1, але в даній заяві не зазначено код ЄДРПОУ товариства, його юридична адреса, реєстровий номер тощо. Так само і не зазначений розмір частки ОСОБА_33 у цьому товаристві. До статуту ТОВ "Домобудівник" в редакції 2011 року, яка зареєстрована реєстраційною службою ТМУЮ 04.03.2011 року зміни щодо складу учасників не внесені, а згідно ЄДР станом на 09.06.2015 року ОСОБА_33 була учасником ТОВ "Домобудівник", тому учасник ОСОБА_33 правомірно брала участь у зборах товариства.

З наведених та інших підстав відповідач 1 та його представник проти позову заперечують просять суд у позові відмовити повністю.

Уповноважені представники відповідача - 2 у судових засіданнях проти позову заперечили в повному обсязі, просять суд в позові відмовити з підстав, викладених у відзиві №15/12-8 від 12.08.2015 р. (вх. №17869 від 12.08.2015 р.). Зокрема, вказують на те, що, позивачем не обґрунтовано яким чином рішення, що прийняте на спірних зборах учасників ТОВ "Домобудівник", порушують його права. Зазначають, що дані збори були проведені із дотриманням встановленої законом процедури скликання та проведення позачергових загальних зборів учасників товариства. Також, зауважують, що 09.06.2015 р. загальними зборами учасників ТОВ "Домобудівник" ОСОБА_2 було обрано головою комісії з припинення (реорганізації) ТОВ "Домобудівник" (дані зміни 11.06.2015 р. зареєстровані в ЄДР), який з 11.06.2015 р. несе повну відповідальність за діяльність даного товариства. Повідомляють суд, що надати витребувані документи (докази звернення ОСОБА_2 (в порядку ст. 61 Закону України "Про господарські товариства") до ТОВ "Домобудівник" із вимогою про скликання на 09.06.2015 р. позачергових загальних зборів учасників; докази відмови голови ТОВ "Домобудівник" в задоволенні вимоги про скликання позачергових загальних зборів учасників) не має змоги, оскільки колишнім керівником ОСОБА_1 відмовлено голові комісії з припинення ОСОБА_2 в передачі документів та останньому чиняться перешкоди в доступі до адміністративної будівлі ТОВ "Домобудівник" для проведення інвентаризації для складання передавального акту майна та документів.

Також, у письмових поясненнях, що надійшли до суду 26.08.2015 р. вх. № 18615, підтриманими повноважним представником ТОВ "Домобудівник" у судовому засіданні, останній зазначає, про те, що учасник вважається виключеним з моменту державної реєстрації змін у складі учасників юридичної особи. Державна реєстрація змін складу учасників ТОВ "Домобудівник" з 10.03.2015 року по сьогоднішній день (в тому числі і щодо виключення ОСОБА_2 зі складу учасників), державними реєстраторами ОСОБА_3 міського управління юстиції не проводилася, а тому твердження позивача, що з 10.03.2015 року ОСОБА_2 не є учасником 'ТОВ "Домобудівник" не ґрунтуються на чинному законодавстві. Звертає увагу суду на те, що голова товариства не обирався, в статуті ТОВ "Домобудівник" не прописана посада голови товариства, повноваження, порядок обрання, а тому твердження позивача про порушення процедури організації загальних зборів учасників не ґрунтуються на чинному законодавстві та статуті товариства. Також зазначає, що чинним на час скликання зборів статутом ТОВ "Домобудівник" не було передбачено спосіб повідомлення учасників про загальні збори. А тому, загальне повідомлення про проведення загальних зборів учасників ТОВ "Домобудівник" було опубліковано в місцевому офіційному виданні - газеті "Свобода" не менш як за 30 днів до дня скликання зборів. Додатково було здійснено персональні повідомлення учасників як простими, так і рекомендованими листами. Персональні повідомлення позивачу надсилалися простим листом та додатково курєрською поштою через оператора експрес доставки - Компанію "PRF Україна". Свідченням того, що позивач був персонально повідомлений про збори учасників товариства від 09.06.2015р. є і те, що ним, як посадовою особою ТОВ "Домобудівник" надсилалися листи учасникам товариства про незаконність скликання ОСОБА_2 зборів учасників та ініціювання ним проведення в той же день альтернативних зборів учасників.

З огляду на що, відповідач-2 вважає, що ОСОБА_2 належним чином (у встановленому законодавством та статутом порядку і строки) повідомлено ОСОБА_48, як учасника ТОВ "Домобудівник", про скликання загальних зборів учасників товариства 09.06.2015р.

Крім того, зазначає, що під час скликання та проведення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Домобудівник" 09.06.2015 р. був наявний кворум для проведення загальних зборів учасників товариства; рішення приймалися у відповідності до порядку денного більш як 60 % від загальної кількості голосів учасників, відповідно голос ОСОБА_1 у 18,26 % не міг вплинути на результати голосування та прийняття рішень. Тому вважає, що відсутність позивача на загальних зборах учасників ТОВ "Домобудівник" з врахуванням його частки в статутному капіталі товариства не могла істотно вплинути на прийняття оскаржуваних рішень, оскільки у відповідності до Закону України "Про господарські товариства" та ст. 98 Цивільного кодексу України: був забезпечений кворум загальних зборів учасників товариства; для прийняття рішень з питань включених до порядку денного загальних зборів учасників товариства, які проводилися 09.06.2015 р., достатньо було голосів учасників що володіють у сукупності більш як 60 % загальної кількості голосів учасників товариства.

У судовому засіданні 15.09.2015р. представники відповідача 2 додатково пояснили, що оскільки законодавством не обмежено способу повідомлення учасників про проведення зборів, а тому усіх учасників було повідомлено про проведення зборів рекомендованою кореспонденцією. Однак, знаючи, що учасник ОСОБА_5 намагатиметься перешкоджати проведенню зборів, було прийнято рішення повідомити його кур'єрською поштою одразу за двома адресами: за адресою позивача, що зазначена в статуті товариства, та за місцем роботи, про що долучено відповідні докази.

Враховуючи зазначене представники відповідача 2 вважають, що підстав для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю "Домобудівник" від 09.06.2015 року немає і просять суд у позові відмовити.

Представник відповідача 2 надав суду постанову про закриття кримінального провадження, яке було відкрите за заявою ОСОБА_1 та на яке посилався позивач у своїх письмових та усних поясненнях у попередніх судових зсіданнях.

Уповноважений представник третьої особи у судове засідання не прибув. Разом з цим згідно надісланих раніше письмових пояснень зазначає, що 10.06.2015 року ТОВ "Домобудівник" звернулось із витягом із протоколу № б/н загальних зборів учасників від 09 червня 2015р. для внесення рішення щодо реорганізації ТОВ "Домобудівник" у акціонерне товариство. Керуючись ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" державний реєстратор здійснив перевірку поданих товариством документів на комплектність та у проведенні державної реєстрації на відсутність підстав для відмови. Підстав для залишення документів без розгляду чи відмови у проведенні державної реєстрації не виявлено, тому 10.06.2015р. державним реєстратором було внесено до ЄДР запис про внесення рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи в результаті реорганізації.

Згідно листа від 30.06.2015р. вх. № 15068 представником третьої особи долучено до матеріалів справи належним чином завірену копію реєстраційної справи ТОВ "Домобудівник" (оригінал оглядався у судовому засіданні 30.06.2015р.), а також витяг та довідку з ЄДР по ТОВ "Домобудівник".

У судовому засіданні 26.08.2015 р. представником позивача подано клопотання від 26.08.2015р. вх. № 18632 про призначення почеркознавчої експертизи для встановлення справжності підпису ОСОБА_15, ОСОБА_34, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_49, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_32, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_50, ОСОБА_28, ОСОБА_51, ОСОБА_52, ОСОБА_53, ОСОБА_45, ОСОБА_11, ОСОБА_54, ОСОБА_55, ОСОБА_56, ОСОБА_57, ОСОБА_58, ОСОБА_59, ОСОБА_60, ОСОБА_61, ОСОБА_62, ОСОБА_63, ОСОБА_64, ОСОБА_65, ОСОБА_66, ОСОБА_67, ОСОБА_68, ОСОБА_33, які виконані у реєстрі учасників, що брали участь у загальних зборах учасників ТОВ "Домобудівник" від 09.06.2015р.

В обґрунтування заявленого клопотання вказує, що підписи, осіб які подарували частки, але були особисто присутніми на зборах, у договорах дарування та в реєстрі учасників присутніх на зборах 09.06.2015 року, очевидно, не є ідентичними, відсутні ознаки ідентичності у підписах; а підписи інших осіб, які нібито були присутні на зборах, виглядають розмитими, нечіткими і не розбірливими, що свідчить про факт підроблення підписів вказаних осіб як таких, що нібито брали особисту участь у роботі зборів.

На розгляд експерта просить винести питання: щодо групи осіб з якими є договори дарування - чи виконані підписи у документах однією особою?; щодо групи осіб, які нібито були присутні особисто - чи виконано підписи від імені особи у документі тією особою, від імені якої він зазначений, чи іншою особою? Для розгляду даного клопотання позивача судом оголошувалась перерва до 15.09.2015р.

В судовому засіданні 15.09.2015р. клопотання позивача від 26.08.2015р. вх. №18632 про призначення почеркознавчої експертизи судом відхилено, при цьому суд керувався наступним.

Заявляючи клопотання про призначення експертизи позивач обґрунтовує необхідність її проведення тим, що підписи окремих осіб, які є учасниками ТОВ "Домобудівник, у договорах дарування та в реєстрі учасників присутніх на зборах учасників ТОВ "Домобудівник" від 09.06.2015р., на думку позивача, є очевидно не ідентичними. Так, він вважає, що є відсутні ознаки ідентичності у підписах: ОСОБА_15, ОСОБА_34, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_49, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_32, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_50, ОСОБА_28

Крім того, у позивача виникають сумніви і щодо інших осіб, які нібито були присутні на зборах. Зокрема, на думку позивача, виглядають розмитими, не чіткими і не розбірливими підписи наступних осіб: ОСОБА_51, ОСОБА_52, ОСОБА_53, ОСОБА_45, ОСОБА_11, ОСОБА_54, ОСОБА_55, ОСОБА_56, ОСОБА_57, ОСОБА_58, ОСОБА_59, ОСОБА_60, ОСОБА_61, ОСОБА_62, ОСОБА_63, ОСОБА_64, ОСОБА_65, ОСОБА_66, ОСОБА_67, ОСОБА_68, ОСОБА_33

Господарський процесуальний кодекс України передбачає рівність всіх учасників судового процесу перед законом і судом (ст.ст. 4-2, 21, 54, 56 ГП України) та заходи і дії, які вчиняє господарський суд для забезпечення правильного та своєчасного вирішення спору.

Відповідно до ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також, інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 34 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 41 ГПК України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Із змісту наведеної статті ГПК України, судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Також, якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.

Аналогічна правова позиція знайшла своє відображення і у постанові пленуму ВГСУ "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" від 23.03.2012 № 4.

Разом з цим, у своєму клопотанні позивач заявляє, що підписи осіб у реєстрі учасників присутніх на зборах є підробленими в силу того, що окремі з них не є ідентичними з підписами у інших документах, чи є розмитими, нечіткими і не розбірливими. Проте, вказане є лише припущенням позивача, належним чином не доведене. Зокрема, позивачем не надано належних доказів, які б вказували про можливу підробку вказаних позивачем підписів учасників, у реєстрі учасників, які брали участь у зборах, що оскаржуються. Також, матеріали справи, крім припущення про це позивача, не містять належних доказів, які б вказували, що поданий відповідачем 1 реєстр учасників є сфальсифікований і відповідно він як доказ є суперечливим іншим доказам, що підтверджують припущення позивача про те, що зазначені ним та зафіксовані у реєстрі учасники не брали участь у зборах.

Таким чином, суд вважає, що на даний час, крім припущення позивача, відсутні інші докази, які б ставили під сумнів поданий відповідачем 1, як доказ, реєстр учасників присутніх на зборах 09.06.2015р. Відповідно суд не вбачає дійсної потреби призначати експертизу цього документа під час розгляду справи.

Усі документи подані сторонами в копіях, за необхідності, оглядалися судом в оригіналах.

Розглянувши наявні в справі матеріали, давши належну оцінку доводам та запереченням сторін та третьої особи, які містяться у позовній заяві, відзивах на позов та письмових поясненнях, заслухавши усні доводи сторін та їх представників, з'ясувавши обставини справи та оцінивши у сукупності подані докази, суд дійшов висновку, що у позові слід відмовити. При цьому суд керувався наступним.

Із змісту п.п. 2, 8 постанови пленуму ВГСУ від 23.03.2012 № 6 "Про судове рішення" рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого:

- чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються;

- чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин;

- яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

З огляду на вимоги частини першої статті 4 ГПК господарський суд у прийнятті судового рішення керується (та відповідно зазначає у ньому) не лише тими законодавчими та/або нормативно-правовими актами, що на них посилалися сторони та інші учасники процесу, а й тими, на які вони не посилалися, але якими регулюються спірні правовідносини у конкретній справі (якщо це не змінює матеріально-правових підстав позову).

У разі необхідності в мотивувальній частині рішення суд може зазначити про урахування ним:

- рішення Конституційного Суду України про офіційне тлумачення Конституції та законів України, які підлягають застосуванню в даній справі, а також рішення про відповідність Основному Закону України нормативно-правових актів, зазначених у пункті 1 частини першої статті 150 Конституції України, якими сторони обґрунтовують свої вимоги або заперечення;

- прийнятих відповідно до Конституції України і Закону України "Про судоустрій і статус суддів" постанов пленуму Вищого господарського суду України;

- рішення Верховного Суду України, прийнятого за наслідками розгляду заяви про перегляд судових рішень господарських судів з підстав, передбачених статтею 111-16 ГПК.

Якщо суд застосував у розгляді справи як джерело права Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), то про це також зазначається в мотивувальній частині рішення.

Із змісту п. 4 ч. 1 ст. 12 ГПК України господарським судам підвідомчі справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, повязаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів.

Справи, що виникають з корпоративних відносин, - це справи зі спорів між юридичними особами та їх учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасниками, які вибули, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, що пов'язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи. Предметом відповідних позовів можуть бути вимоги про визнання недійсними: актів органів управління юридичної особи; її установчих документів; правочинів, укладених юридичною особою, якщо позивач обґрунтує свої вимоги порушенням його корпоративних прав або інтересів, тощо. Виняток становлять трудові спори за участю юридичної особи (п. 3.2. від 24.10.2011 № 10 Постанови Пленуму ВГСУ "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам").

Усі спори між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, пов'язані зі здійсненням ними корпоративних прав та виконанням обов'язків учасника господарського товариства, на підставі пункту 4 частини першої статті 12 ГПК підвідомчі (підсудні) господарським судам незалежно від суб'єктного складу учасників спору (п.6 Постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2008р. №13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів").

Як вбачається із позовної заяви та матеріалів справи, позов до господарського суду подано позивачем - фізичною особою ОСОБА_1, який стверджує про порушення його корпоративних прав як учасника ТОВ "Домобудівник" у результаті скликання та проведення учасниками з власної ініціативи позачергових загальних зборів учасників ТОВ "Домобудівник" від 09.06.2015р., які він і просить визнати повністю недійсними.

Із змісту статей 4, 51 Закону України "Про господарські товариства" статут товариства з обмеженою відповідальністю, серед іншого, повинен містити відомості про склад засновників та учасників, розмір часток кожного з учасників.

При цьому, як вбачається із змісту статуту ТОВ "Домобудівник", затвердженого зборами учасників ТОВ "Домобудівник" від 10.02.2011р. протокол № 18 зареєстрованого 04.03.2011р. реєстраційний номер 3000166, у новій редакції, який був чинний на момент скликання та проведення позачергових зборів учасників ТОВ "Домобудівник" від 09.06.2015р., що оскаржуються, позивач ОСОБА_1 являвся учасником ТОВ "Домобудівник" та володів часткою у статутному капіталі ТОВ "Домобудівник" у розмірі 82 997,00 грн, що становило 18,26373% від статутного капіталу товариства (454 436 грн).

Також, і станом на час звернення з позовом у суд та на даний час ОСОБА_1 є учасником ТОВ "Домобудівник" та продовжує володіти часткою у розмірі 82 997,00 грн, що становить 18,26373% від статутного капіталу ТОВ "Домобудівник".

Таким чином, суд вважає, що вказаний спір є корпоративним та таким, що в силу ст. 12 ГПК України є підвідомчим господарському суду і підсудним в силу вимог ст. 16 ГПК України господарському суду Тернопільської області.

Відповідно до статті 167 ГК України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

За змістом статті 116 ЦК України, яка кореспондується із ст. 10 Закону України "Про господарські товариства" учасники господарського товариства мають право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом:

1) брати участь в управлінні товариством у порядку, визначеному в установчому документі, крім випадків, встановлених законом;

2) брати участь у розподілі прибутку товариства і одержувати його частину (дивіденди);

3) вийти у встановленому порядку з товариства;

4) здійснити відчуження часток у статутному (складеному) капіталі товариства, цінних паперів, що засвідчують участь у товаристві, у порядку, встановленому законом;

5) одержувати інформацію про діяльність товариства у порядку, встановленому установчим документом.

Учасники господарського товариства можуть, також, мати інші права, встановлені установчим документом товариства та законом.

Згідно ч. 1 ст. 140 ЦК України товариством з обмеженою відповідальністю є засноване одним або кількома особами товариство, статутний капітал якого поділений на частки, розмір яких встановлюється статутом.

Як вбачається із змісту статуту ТОВ "Домобудівник", затвердженого зборами учасників ТОВ "Домобудівник" від 10.02.2011р. протокол № 18 зареєстрованого 04.03.2011р. реєстраційний номер 3000166, у новій редакції, що була чинна на день проведення спірних зборів, товариство з обмеженою відповідальністю, ТОВ "Домобудівник" створено на засадах угоди учасників Товариства шляхом об'єднання їх майна з метою одержання прибутків (Протокол № 5 від 07.12.1993р.) (п. 1.1. статуту). Товариство є правонаступником майнових прав та інших прав та обовязків орендного підприємства "ОСОБА_3 ДБК" (п. 1.3. статуту).

З матеріалів справи вбачається, що 09 червня 2015 року відбулись загальні збори учасників ТОВ "Домобудівник", які оформлені протоколом загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю "Домобудівник" від 09.06.2015р.

У вказаному протоколі зафіксовано, що на зборах учасників ТОВ "Домобудівник" присутні учасники у кількості 51 одна особа, які володіли частками у розмірі 274 843 грн, що становить 60,48 % голосів.

І змісту протоколу на зборах учасників ТОВ "Домобудівник" учасниками були ухвалено рішення:

- по першому питанню порядку денного: визнати діяльність директора ТОВ "Домобудівник" ОСОБА_1 незадовільною;

- по другому та третьому питаннях порядку денного: зняти з розгляду загальними зборами учасників ТОВ "Домобудівник" питання № 2 та № 3 порядку денного;

- по четвертому питанню порядку денного: внести зміни до складу учасників Товариства та визнати за ОСОБА_10 частку в Статутному капіталі ТОВ "Домобудівник" в розмірі 2,60037% а за ОСОБА_2 частку у Статутному капіталі ТОВ "Домобудівник" у розмірі 52,298%, внаслідок договорів дарування;

- по пятому питанню порядку денного: перерозподілити частки у статутному капіталі Товариства та затвердити запропонований склад учасників ТОВ "Домобудівник";

- по шостому питанню порядку денного: припинити товариство з обмеженою відповідальністю "Домобудівник" () шляхом його перетворення у Публічне акціонерне товариство "Домобудівник", яке буде правонаступником всіх прав і обовязків ТОВ "Домобудівник"; створити комісію з реорганізації ТОВ "Домобудівник" у кількості 3 осіб, а саме: ОСОБА_2, ОСОБА_27, ОСОБА_10; обрати головою комісії з реорганізації ОСОБА_2; доручити голові комісії з припинення ТОВ "Домобудівник" ОСОБА_2 в триденний термін подати до державної реєстрації служби рішення загальних зборів учасників ТОВ "Домобудівник" про припинення ТОВ "Домобудівник" шляхом перетворення його у акціонерне товариство; встановити строк три місяці для заявлення кредиторами своїх вимог до ТОВ "Домобудівник" шляхом надання письмових вимог на юридичну адресу Товариства; гарантувати учасникам ТОВ "Домобудівник", що володіють часткою в його Статутному капіталі, здійснити пропорційний обмін часток учасників ТОВ "Домобудівник" на відповідну кількість акцій в ПАТ "Домобудівник";

- по сьомому питанню порядку денного: у зв'язку з припиненням ТОВ "Домобудівник", управління Товариством здійснювати голові комісії з припинення (реорганізації) в особі ОСОБА_2 Директору ТОВ "Домобудівник" ОСОБА_1 впродовж одного дня з моменту прийняття рішення про припинення ТОВ "Домобудівник" передати голові комісії з припинення ОСОБА_2 печатку ТОВ "Домобудівник", установчі документи, документацію Товариства та матеріально-технічні цінності ТОВ "Домобудівник". Припинити повноваження ОСОБА_1 шляхом усунення від виконання обов'язків директора ТОВ "Домобудівник" та звільнити його із займаної посади через одноразове грубе порушення трудових обов'язків;

- по восьмому питанню порядку денного: внести відповідні зміни до статуту, затвердити нову редакцію статуту ТОВ "Домобудівник", доручити Голові Загальних зборів учасників Товариства ОСОБА_2 та секретарю Загальних зборів учасників Товариства ОСОБА_11 підписати нову редакцію статуту ТОВ "Домобудівник" від імені Товариства, доручити голові комісії з припинення ОСОБА_2 провести державну реєстрацію нової редакції статуту.

У протоколі зафіксовано, що за ухвалення зазначених питань присутні на зборах учасники голосували: "За" - 99,926%, "Проти" - 0,074%, "Утрималось" - 0.

Проте, позивач вважає, що зазначені збори скликані та проведені з порушенням чинного законодавства та порушують його корпоративні права як учасника ТОВ "Домобудівник".

Розглянувши обґрунтування позовних вимог позивача суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Із змісту п. 17 постанови пленуму Верховного суду України від 24.10.2008р. № 13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів (учасників) господарського товариства можуть бути:

- порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства;

- позбавлення акціонера (учасника) товариства можливості взяти участь у загальних зборах;

- порушення прав чи законних інтересів акціонера (учасника) товариства рішенням загальних зборів.

Згідно абз. 1, 2 п. 21 постанови пленуму Верховного суду України від 24.10.2008р. № 13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" рішення загальних зборів господарського товариства можуть бути визнаними недійсними у судовому порядку у випадку недотримання процедури їх скликання, встановленої статтями 43, 61 Закону про господарські товариства. Права учасника (акціонера) товариства можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання вимог закону про скликання і проведення загальних зборів, якщо він не зміг взяти участь у загальних зборах, належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у п.п. 18, 25 постанови пленуму від 24.10.2008р. № 13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв'язку з прямою вказівкою закону є:

- прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення (статті 41, 42, 59, 60 Закону України "Про господарські товариства");

- прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів товариства (частина четверта статті 43 Закону України "Про господарські товариства");

- прийняття загальними зборами рішення про зміну статутного капіталу товариства, якщо не дотримано процедури надання акціонерам (учасникам) відповідної інформації (статті 40, 45 Закону про господарські товариства.

Із змісту п. 2.11. Рекомендацій ВГСУ від 28.12.2007 "Про практику застосування законодавства у розгляді справ, що виникають з корпоративних відносин" під час вирішення спорів про визнання недійсними рішень загальних зборів недійсними суду слід з'ясовувати, чи відповідає оспорюване рішення вимогам чинного законодавства та/або компетенції органу, що прийняв це рішення, чи були загальні збори правомочними, чи було дотримано визначеного законом порядку скликання і проведення загальних зборів. Зокрема, підставами недійсності рішень загальних зборів є такі:

а) рішення загальних зборів не відповідає нормам чинного законодавства;

б) рішення прийнято неправомочними загальними зборами або правомочність загальних зборів встановити неможливо;

в) рішення з питання, яке відповідно до закону вирішується більшістю у 3/4 голосів присутніх на загальних зборах акціонерів, було прийнято простою більшістю голосів;

г) рішення прийнято з питання, не включеного до порядку денного загальних зборів;

д) рішення з питань зміни розміру статутного капіталу акціонерних товариств прийнято з порушенням обов'язку з надання акціонерам у встановленому законом порядку інформації, передбаченої статтею 40 Закону України "Про господарські товариства", або акціонерам було надано недостовірну чи неповну інформацію;

е) рішення прийнято загальними зборами акціонерів, під час скликання і проведення яких не було дотримано вимог законодавства або статуту акціонерного товариства, якщо це призвело до істотного порушення прав позивача;

є) відсутність протоколу загальних зборів, підписаного відповідно до частини дев'ятої статі 41 Закону України "Про господарські товариства" головою і секретарем зборів.

Підстави, зазначені у пунктах б) - е), пов'язані з порушенням прав акціонерів на управління акціонерним товариством. Тому в разі подання позову про визнання недійсними рішень загальних зборів з цих підстав позивачами, які не належать до числа учасників (акціонерів) відповідних господарських товариств, суд на підставі статті 1 ГПК повинен відмовити у задоволенні позову.

Із змісту ст. 145 ЦК України та ст. 58 Закону України "Про господарські товариства" вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори його учасників. Вони складаються з учасників товариства або призначених ними представників. Представники учасників можуть бути постійними або призначеними на певний строк. Учасник вправі в будь-який час замінити свого представника у загальних зборах учасників, сповістивши про це інших учасників. Учасник товариства з обмеженою відповідальністю вправі передати свої повноваження на зборах іншому учаснику або представникові іншого учасника товариства. Учасники мають кількість голосів, пропорційну розміру їх часток у статутному капіталі. Загальні збори учасників товариства обирають голову товариства.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України "Про господарські товариства" загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 60 відсотками голосів.

Згідно із ч.4, 5 ст. 61 Закону України "Про господарські товариства" учасники товариства, що володіють у сукупності більш як 20 відсотками голосів, мають право вимагати скликання позачергових загальних зборів учасників у будь-який час і з будь-якого приводу, що стосується діяльності товариства. Якщо протягом 25 днів голова товариства не виконав зазначеної вимоги, вони вправі самі скликати загальні збори учасників.

Про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів. Будь-хто з учасників товариства вправі вимагати розгляду питання на загальних зборах учасників за умови, що воно було ним поставлено не пізніш як за 25 днів до початку зборів. Не пізніш як за 7 днів до скликання загальних зборів учасникам товариства повинна бути надана можливість ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного зборів. З питань, не включених до порядку денного, рішення можуть прийматися тільки за згодою всіх учасників, присутніх на зборах.

Відповідно до ч. 1 ст. 64 Закону України "Про господарські товариства" учасника товариства з обмеженою відповідальністю, який систематично не виконує або неналежним чином виконує обов'язки, або перешкоджає своїми діями досягненню цілей товариства, може бути виключено з товариства на основі рішення, за яке проголосували учасники, що володіють у сукупності більш як 50 відсотками загальної кількості голосів учасників товариства. При цьому цей учасник (його представник) у голосуванні участі не бере.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач посилається на те, що відповідач ОСОБА_2 не володів жодними правомочностями щодо організації, скликання та проведення зборів, оскільки право на скликання зборів мають лише учасники товариства, а ОСОБА_2 згідно рішень зборів учасників ТОВ "Домобудівник" від 10.03.2015р. був виключений з числа учасників ТОВ "Домобудівник".

Проте, суд критично розглядає зазначене твердження позивача та відхиляє його з огляду на таке.

Відповідно до рішення господарського суду Тернопільської області від 15.06.2015р. у справі № 921/297/15-г/14 визнано недійсним рішення зборів учасників, оформлених протоколом № 30 від 10.03.2015р. товариства з обмеженою відповідальністю "Домобудівник" в частині прийняття рішення по питанню № 2 порядку денного, а саме: "Про виключення учасника товариства ОСОБА_2 з ТОВ "Домобудівник", який своїми діями перешкоджав і продовжує перешкоджати досягненню цілей Товариства та виплати йому частки в статутному фонді Товариства" та по питанню № 3 "Про можливість відступлення учасниками ТОВ "Домобудівник" своїх часток в подальшому лише Товариству".

Повний текст вказаного рішення суду підписано 18.06.2015р., рішення не оскаржувалось сторонами, отже в силу ст. ст. 85, 93 ГПК України набрало законної сили.

Таким чином, рішення зборів учасників ТОВ "Домобудівник", оформлених протоколом № 30 від 10.03.2015р. в частині виключення учасника товариства ОСОБА_2 є недійсним і не породжує жодних правових наслідків, у тому числі і тих, на які вказує позивач.

Щодо твердження позивача про порушення відповідачем порядку скликання зборів учасників визначених ч. 4 ст. 61 Законом України "Про господарські товариства" у частині не внесення пропозиції про скликання зборів з ініціативи учасників, що володіють більш як 20% голосів голові товариства, то суд вважає їх безпідставними з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 58 Закону України "Про господарські товариства" загальні збори учасників товариства обирають голову товариства.

Із змісту ч.4 ст. 61 Закону України "Про господарські товариства" учасники товариства, що володіють у сукупності більш як 20 відсотками голосів, мають право вимагати скликання позачергових загальних зборів учасників у будь-який час і з будь-якого приводу, що стосується діяльності товариства. Якщо протягом 25 днів голова товариства не виконав зазначеної вимоги, вони вправі самі скликати загальні збори учасників.

Згідно до ч. 1-3 ст. 145 ЦК України вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори його учасників. У товаристві з обмеженою відповідальністю створюється виконавчий орган (колегіальний або одноособовий), який здійснює поточне керівництво його діяльністю і є підзвітним загальним зборам його учасників. Виконавчий орган товариства може бути обраний також і не зі складу учасників товариства. Компетенція виконавчого органу товариства з обмеженою відповідальністю, порядок ухвалення ним рішень і порядок вчинення дій від імені товариства встановлюються цим Кодексом, іншим законом і статутом товариства.

Відповідно до ст. 62 Закону України "Про господарські товариства" у товаристві з обмеженою відповідальністю створюється виконавчий орган: колегіальний (дирекція) або одноособовий (директор). Дирекцію очолює генеральний директор. Членами виконавчого органу можуть бути також і особи, які не є учасниками товариства. Дирекція (директор) вирішує усі питання діяльності товариства, за винятком тих, що належать до виключної компетенції загальних зборів учасників. Загальні збори учасників товариства можуть винести рішення про передачу частини повноважень, що належать їм, до компетенції дирекції (директора). Дирекція (директор) підзвітна загальним зборам учасників і організує виконання їх рішень. Дирекція (директор) не вправі приймати рішення, обов'язкові для учасників товариства. Дирекція (директор) діє від імені товариства в межах, встановлених даним Законом та установчими документами. Генеральний директор має право без довіреності виконувати дії від імені товариства. Інші члени дирекції також можуть бути наділені цим правом. Генеральний директор (директор) не може бути одночасно головою загальних зборів учасників товариства.

Згідно п. 8.1. статуту ТОВ "Домобудівник" Товариство на загальних зборах створює виконавчий орган: колегіальний (дирекція), або одноосібний (директор). Дирекцію очолює директор.

Відповідно до п. 8.2. статуту ТОВ "Домобудівник" Дирекція (директор) вирішує всі питання діяльності Товариства, за винятком питань, віднесених до виключної компетенції зборів товариства.

Із пояснення сторін у ТОВ "Домобудівник" обрано та функціонує виконавчий орган в особі одноособово директора товариства.

Одночасно, як вбачається із статуту Товариства щодо Голови товариства у ньому згадується у п. 7.13. та п. 7.15. в частині скликання позачергових зборів учасників.

Проте, статутом Товариства порядку обрання такого органу як Голова товариства не передбачено. Не заперечується сторонами і той факт, що Голови товариства як посадової особи у ТОВ "Домобудівник" зборами учасників товариства не обиралось.

Слід зазначити, що право вибору, якою є структура і назва виконавчого органу (голова товариства, голова правління, правління, директор одноособово, дирекція, тощо) товариства з обмеженою відповідальністю є у компетенції його учасників (засновників), які про це визначаються на зборах учасників і закріплюють відомості про це у статуті товариства. Проте, назва виконавчого органу і його структура не змінює суті функцій та повноважень виконавчого органу товариства, як і не може обмежувати прав учасників, зокрема як у даному випадку права вимагати скликання позачергових зборів учасників.

Суд вважає помилковим твердження позивача про те, що відсутність обраного голови товариства у ТОВ "Домобудівник", позбавляє права учасників ТОВ "Домобудівник" скликати з власної ініціативи позачергові збори учасників товариства і що їх питання можуть у такому випадку розглядатись виключно на чергових зборах учасників ТОВ "Домобудівник".

На думку суду, у випадку відсутності належним чином обраного голови товариства, вимога про скликання позачергових зборів учасників може бути заявлена учасниками до виконавчого органу товариства, який обрано на товаристві і який за загальним правилом вирішує всі питання діяльності Товариства (п. 8.2. статуту ТОВ "Домобудівник").

При цьому як вбачається із доказів поданих відповідачем 1 він від свого імені та згідно довіреностей від імені інших учасників ТОВ "Домобудівник", які у сукупності володіють більш як 20 відсотками голосів, звертався з повідомлення до директора, виконавчого органу ТОВ "Домобудівник" за адресою ТОВ "Домобудівник", м. Тернопіль, вул. Лозовецька, 13 з вимогою про скликання позачергових зборів учасників ТОВ "Домобудівник" від 26.03.2015р., яку надіслано на ТОВ "Домобудівник" згідно рекомендованого листа з описом вкладення 27.03.2015р. та згідно рекомендованого повідомлення про вручення вказана вимога вручена поштою представникам ТОВ "Домобудівник" 06.04.2015р.

Таким чином, директор ТОВ "Домобудівник" повинен був виконати таку вимогу протягом 25 днів по 01.05.2015р.

В силу ч. 5 ст. 254 ЦК України якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

В cилу того, що 1 травня за КЗпП є святковим днем, а наступним за ним робочим являвся 05.05.2015р. то саме по цей день директор, дирекція ТОВ "Домобудівник" повинна була виконати надіслану їй вимогу.

Проте, як стверджує відповідач 1 і зазначене не спростовано позивачем, такої вимоги зі сторони дирекції ТОВ "Домобудівник" не було виконано. У звязку з чим, учасники товариства, що володіють у сукупності більш як 20 відсотками голосів керуючись ст. 61 Закону України "Про господарські товариства" та п. 7.15. статуту товариства самостійно скликали збори учасників товариства.

Спростовується матеріалами справи і твердження позивача, що він не повідомлявся про проведення зборів учасників як це передбачено ч. 5 ст. 61 Закону України "Про господарські товариства" не менш як за 30 днів.

Так, із змісту ч. 5 ст. 61 Закону України "Про господарські товариства" про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів.

При цьому п. 7.16. статуту ТОВ "Домобудівник" не визначено у який спосіб (форма повідомлення) повідомляються учасники ТОВ "Домобудівник" про проведення зборів учасників товариства.

Разом з цим, відповідачем 1 надано докази надіслання на адресу позивача, зазначену у статуті ТОВ "Домобудівник", м. Тернопіль, вул. Кн. Острозького, 62/45, а також на юридичну адресу ТОВ "Домобудівник", м. Тернопіль, вул. Лозовецька, 13 ОСОБА_1 експрес поштою повідомлення про скликання загальних зборів учасників ТОВ "Домобудівник" на 09 червня 2015р. о 16 год. 00 хв. за адресою: м. Тернопіль, вул. Текстильна 1, актовий зал ЗАТ "ОСОБА_3 ЗБК".

Копії експрес накладних № 210281 від 06.05.2015 р. та № 210283 від 07.05.2015 р. долучено до матеріалів справи, оригінали оглянуто в судовому засіданні 26.08.2015 р.

Одночасно, надано докази публікації повідомлення про проведення зборів у газеті "Свобода" від 08.05.2015 р. № 33(2971) про скликання загальних зборів учасників ТОВ "Домобудівник" на 09 червня 2015р. о 16 год. 00 хв. за адресою: м. Тернопіль, вул. Текстильна 1, актовий зал ЗАТ "ОСОБА_3 ЗБК".

Вказані повідомлення здійснені у строк більш ніж 30 днів до проведення зборів та вони містять порядок денний, який планувалось обговорювати на цих зборах як і іншу необхідну учасникам інформацію для участі у зборах.

Одночасно, суд критично розглядає твердження позивача про те, що його не було повідомлено належним чином про проведення зборів так, як його фактичним місцем проживання на момент повідомлення була адреса: вул. Кос-Анатольського, 38, с. Біла, Тернопільський р-н, Тернопільська обл., 47707.

Звертаючи увагу на відсутність у нього обовязку повідомляти товариство про зміну свого фактичного місця проживання, позивач не враховує тієї обставини, що і у учасників, що ініціюють проведення позачергових зборів як і у товариства та його посадових осіб відсутній обовязок зясовувати відомості про фактичне місце проживання учасників товариства перед надісланням їм повідомлень про проведення зборів учасників.

Суд вважає належним чином виконаним обовязок по повідомленню учасників про проведення зборів товариства з обмеженою відповідальністю, якщо таке повідомлення надіслано на адресу учасника, яка відображена у Статуті товариства.

У даному випадку у статуті ТОВ "Домобудівник" у редакції чинній на час скликання 06.05-08.05.2015р. зборів учасників ТОВ "Домобудівник" від 09.06.2015р. було відображено, що ОСОБА_1 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Такі ж відомості було відображено на момент надіслання повідомлення 06.05.-07.05.2015р. і у ЄДР, що підтверджується копією реєстраційної справи наданої третьою особою на вимогу суду, а також і згідно ОСОБА_60 з ЄДР сформованого Державною реєстраційною службою України станом на 02.04.2015р. за запитом ТОВ "Домобудівник" № 20372663.

При цьому відомості у ЄДР по ТОВ "Домобудівник" щодо зміни місця проживання члена ТОВ "Домобудівник" ОСОБА_1 на його нову адресу: вул. Кос-Анатольського, 38, с. Біла, Тернопільський р-н, Тернопільська обл., 47707 внесено у ЄДР за заявою ОСОБА_1 від 22.05.2015р. Отже, уже після того як повідомлення про скликання зборів на 09.06.2015р. з дотриманням 30-денного строку було надіслано на попередню адресу ОСОБА_1: м.Тернопіль, вул. Кн. Острозького, 62/45, зазначену на цей момент як у ЄДР так і у статуті ТОВ "Домобудівник".

Слід також зазначити, що виходячи із принципів добросовісності та розумності (п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України) позивач, як учасник ТОВ "Домобудівник" змінивши своє фактичне місце проживання, з метою отримувати належні повідомлення зі сторони товариства чи інших учасників про діяльність ТОВ "Домобудівник" мав би повідомити про таке Товариство та ініціювати внесення зміни у статуту ТОВ "Домобудівник" в частині відомостей про його місце проживання. Відсутність же повідомлення учасником товариства про зміну свого фактичного місця проживання, позбавляє, на думку суду, учасника права апелювати до Товариства та інших учасників про неналежне його повідомлення про проведення зборів учасників.

При цьому, суд не вважає, що довіреність від 06.01.2015р. видана відповідачем 1 ОСОБА_2 позивачу ОСОБА_1 є підтвердженням того, що відповідач 1 неналежно виконав обовязок по повідомленню позивача про проведення позачергових зборів учасників товариства. У довіреності зазначено про місце за яким зареєстрований позивач станом на 06.01.2015р. за адресою: село Біла, вул. Кос-Анатольського, 38. Проте, зазначене місце реєстрації може не співпадати із фактичним місцем проживанням позивача. У свою чергу, у статуті ТОВ "Домобудівник" чітко зазначено саме про місце проживання ОСОБА_1: м. Тернопіль по вул. Кн. Острозького, 62/45. Одночасно, відомості у ЄДР про зміну свого місця проживання внесено ОСОБА_1 лише 22.05.2015р.

Одночасно, суд враховує і ту обставину, що повідомлення надсилалось відповідачем 1 і на адресу ТОВ "Домобудівник", м. Тернопіль, вул. Лозовецька, 13. При цьому, станом на момент надіслання такого повідомлення ОСОБА_1 являвся посадовою особою ТОВ "Домобудівник" а саме директором ТОВ "Домобудівник".

Крім того, суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи знаходиться копія листа № 96 від 27.05.2015 р. за підписом позивача ОСОБА_1, як директора ТОВ "Домобудівник", адресована учаснику ТОВ "Домобудівник" ОСОБА_69, в якому доводиться до відома учасника те, що повідомлення про скликання загальних зборів учасників ТОВ "Домобудівник" від 05.05.2015 р., які скликаються ОСОБА_2, ОСОБА_41, ОСОБА_44, ОСОБА_42, ОСОБА_43 на 09 червня 2015 року о 16 год., є недійсним, а відомості зазначені у вказаному повідомленні є такими, що не відповідають дійсності. Поряд з цим, додатково повідомляють про проведення позачергових загальних зборів учасників ТОВ "Домобудівник", з ініціативи директора підприємства, які відбудуться 09.06.2015 р. за адресою: вул. Лозовецька, 13, м. Тернопіль. Реєстрація учасників ТОВ "Домобудівник" розпочнеться о 15 год. 00 хв. та триватиме до 15 год. 45 хв.

Із вказаного листа вбачається, що позивачу ОСОБА_1 по при те, що він не погоджувався із легітимністю скликання зборів на 09.06.2015р. все ж було відомо про скликання іншими учасниками позачергових зборів учасників ТОВ "Домобудівник" на 09.06.2015р. згідно надісланих ними повідомлень від 05.05.2015р.

Одночасно, суд критично розглядає посилання позивача на те, що в порушення п. 3.2. Положення про форму та зміст розрахункових документів, затвердженого Наказом Державної податкової адміністрації України від 01.12.2000р. № 614, а також ч. 1,2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні товарні чеки без номерів від 06.05.2015р. та від 07.05.2015р. та експрес накладні не містять усіх обовязкових реквізитів. А також, посилання позивача на те, що в порушення Правил надання послуг поштового звязку, затверджених постановою КМУ від 05.03.2009 № 270 на поштових документах не міститься відбитків календарних штемпелів, а на експрес накладних відсутні і печатки оператора експрес доставки. Адже, певні недоліки у заповненні товарних чеків та експрес накладних не спростовують відміток оператора експрес доставки про те, що така кореспонденція надсилалась на адреси зазначені у них.

Щодо строків доставки вказаних експрес накладних, на які звертає увагу суду позивач (відмітка оператора на наступний день після відправки 07 та 08 травня), то суд має за необхідне зазначити, що згідно Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень затверджених наказом Міністерства інфраструктури України № 958 від 28.11.2013р. визначено дні протягом яких має бути доставлена кореспонденція і у Нормативах відсутні обмеження строку не скоріше якого має бути доставлено поштове відправлення. Таким чином, таке експрес відправлення може бути доставлено і протягом одного дня, що не заборонено Нормативами.

Враховуючи зазначене вище, суд вважає, недоведеним позивачем та спростованим відповідачем твердження позивача про неналежне виконання відповідачем 1 свого обовязку щодо повідомлення позивача, як учасника про проведення позачергових зборів учасників ТОВ "Домобудівник" від 09.06.2015р., що оскаржуються, як і твердження позивача про те, що йому як учаснику не було відомо про їх скликання на 09.06.2015р. у звязку з чим він не міг взяти у них участі.

Щодо тверджень позивача про відсутність кворуму на зборах то і їх суд вважає безпідставними та недоведеними позивачем і спростованими відповідачем з огляду на наступне.

Зокрема, твердження позивача про те, що відповідач не міг враховувати своїх голосів при обрахунку кворуму виходячи з того, що він був виключений згідно рішення зборів учасників ТОВ "Домобудівник", суд відхиляє з огляду на те, що як уже зазначалось вище, рішення зборів учасників ТОВ "Домобудівник", оформлених протоколом № 30 від 10.03.2015р. в частині виключення учасника товариства ОСОБА_2 станом на час розгляду справи є визнане судом недійсним і не породжує жодних правових наслідків, у тому числі і тих, на які вказує позивач.

Також, позивач вказує на те, що при обрахунку кворуму відповідач 1 узяв до уваги голоси учасників, які є померлими усього у сукупності 4,135606%, проте, на його думку, так як їх правонаступники спадкоємці не вступили у ТОВ "Домобудівник" відтак не набули корпоративних прав тому їх голоси не могли братись до уваги при обрахунку кворуму.

Проте, суд не може погодитись з такою позицією відповідача з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 55 Закону України "Про господарські товариства" при реорганізації юридичної особи, учасника товариства, або у зв'язку із смертю громадянина, учасника товариства, правонаступники (спадкоємці) мають переважне право вступу до цього товариства. При відмові правонаступника (спадкоємця) від вступу до товариства з обмеженою відповідальністю або відмові товариства у прийнятті до нього правонаступника (спадкоємця) йому видається у грошовій або натуральній формі частка у майні, яка належала реорганізованій або ліквідованій юридичній особі (спадкодавцю), вартість якої визначається на день реорганізації або ліквідації (смерті) учасника. У цих випадках розмір статутного капіталу товариства підлягає зменшенню.

В силу ст.100 ЦК України, право участі у товаристві належить до категорії особистих немайнових прав.

Відповідно до пункту 2 частини 1 ст.121-9 ЦК України до складу спадщини не входить, зокрема, право на участь у товариствах, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами.

Згідно частини 5 ст.147 ЦК України, частка у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю переходить до спадкоємця фізичної особи або правонаступника юридичної особи учасника товариства, якщо статутом товариства не передбачено, що такий перехід допускається лише за згодою інших учасників товариства.

Правовий аналіз наведених положень законодавства свідчить про те, що п.2 ч.1 ст.121-9 ЦК України встановлює загальне правило, а ч.5 ст.147 ЦК України формулює виняток із нього і передбачає право учасників товариства з обмеженою відповідальністю передбачити у статуті товариства необхідність отримання спадкоємцем учасника згоди інших учасників товариства на його вступ до товариства. Якщо ж статутом товариства з обмеженою відповідальністю не передбачено, що перехід частки в статутному капіталі до спадкоємців допускається лише за згодою інших учасників товариства, то перехід права на частку в статутному капіталі (її частини) тягне перехід до спадкоємця прав, що належали учасникові-спадкодавцеві, а отже, - і право на участь в товаристві. У такому випадку перехід частки у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю до спадкоємця фізичної особи здійснюється за фактом смерті фізичної особи учасника товариства, що підтверджується документом, який посвідчує право на спадщину, і не потребує отримання спадкоємцем згоди інших учасників на його вступ до товариства.

Що ж до приписів статті 55 Закону України "Про господарські товариства", які дають спадкоємцям преважне право вступу до товариства з обмеженою відповідальністю, тобто визначають, що обов'язковою умовою вступу спадкоємця до складу учасників товариства є надання на це згоди товариством в особі його вищого органу управління загальних зборів учасників, то вони застосовується у випадку, коли правонаступництво відбулося до набрання чинності Цивільним кодексом України, оскільки частина 5 ст.147 цього Кодексу розширила можливості спадкування частки в статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю, або у разі наявності у статуті товариства відповідного обмеження переходу частки у статутному капіталі до спадкоємця.

Аналогічна наведеній правова позиція викладена і у постанові Вищого господарського суду України від 27.03.2013р. № 5010/674/2015-К-25/15.

Подібна наведеній правова позиція щодо переходу частки викладена і у постанові Вищого господарського суду України від 10.02.2015р. № 921/85/14-г/9.

Також, і у абз. 2 п. 3.2.4. Рекомендацій ВГСУ від 28.12.2007 "Про практику застосування законодавства у розгляді справ, що виникають з корпоративних відносин" зазначено, що якщо статутом перехід частки у статутному капіталі до спадкоємців або правонаступників не обмежений необхідністю одержання згоди інших учасників товариства, частка учасника товариства переходить до його спадкоємців або правонаступників на підставі документів, що посвідчують право на спадщину або правонаступництво.

При цьому як вбачається із змісту статуту ТОВ "Домобудівник" у редакції статуту товариства, що був чинний на момент прийняття рішення зборів, що оскаржуються він не містив Положення, що передбачало б необхідність отримання спадкоємцем згоди інших учасників товариства на його вступ до товариства.

Так, п. 5.3. статуту ТОВ "Домобудівник" передбачав лише, що при реорганізації юридичної особи, учасника Товариства, або у звязку із смертю громадянина, учасника товариства, правонаступники (спадкоємці) мають переважне право вступу до Товариства. При відмові правонаступника (спадкоємця) від вступу до Товариства йому видається у грошовій або натуральній формі частка у майні, яка належала спадкоємцю, вартість якої визначається на день реорганізації (смерті) учасника згідно установчого договору. У цих випадках розмір статутного фонду підлягає також зменшенню.

Отже, статут ТОВ "Домобудівник" передбачав лише право учасника самому відмовитись від вступу та не передбачав вимоги учаснику отримувати згоди інших учасників на вступ у товариство.

Таким чином, з огляду на приписи ч.5 ст.147 ЦК України та положення статуту ТОВ "Домобудівник", що був чинний на момент прийняття рішення зборів ТОВ "Домобудівник", що оскаржуються, суд приходить до висновку про те, що набуття спадкоємцями прав учасників ТОВ "Домобудівник" не залежить від згоди інших учасників, а відтак, частка учасників товариства переходить до правонаступників (спадкоємців) на підставі документів, що посвідчують правонаступництво (спадкоємництво) товариства.

Наведені вище висновки не протирічать судовій практиці, яка склалась з цього питання у Вищому господарському суді України, оскільки коли суд займав іншу позицію то у зазначених випадках у статутах товариств, на відміну від статуту ТОВ "Домобудівник", перехід частки у статутному капіталі до правонаступників (спадкоємців) був обмежений необхідністю одержання згоди інших учасників товариства.

Аналогічна наведеній правова позиція за результатами аналізу судової практики з цього питання викладена і у постанові Вищого господарського суду України від 27.03.2013р. № 5010/674/2012-К-25/15.

Одночасно, позивачем не надано доказів того, що зазначені ним спадкоємці відмовились від вступу у товариство.

Щодо врахування голосів померлих осіб при обрахунку кворуму то суд вважає, що у разі смерті фізичної особи - учасника товариства з обмеженою відповідальністю розміри статутного капіталу товариства та часток його учасників не змінюються. Тому у визначенні правомочності загальних зборів учасників відсутні підстави не враховувати частку померлого учасника.

Аналогічна правова позиція викладена ВГСУ у п. 2.6. Рекомендацій від 28.12.2007 "Про практику застосування законодавства у розгляді справ, що виникають з корпоративних відносин".

У даному випадку позивач помилково ототожнює вказаний випадок із випадком коли, голоси, які припадають на частку померлого або реорганізованого учасника, не беруть участі у голосуванні з питання про вступ спадкоємця або правонаступника до товариства. Відповідно, ці голоси не враховуються у визначенні правомочності загальних зборів для прийняття рішення про вступ спадкоємця або правонаступника учасника товариства до цього товариства (Пункт 3.2.4. Рекомендацій від 28.12.2007 "Про практику застосування законодавства у розгляді справ, що виникають з корпоративних відносин").

Проте, у даному випадку на зборах не розглядалось та не приймалось рішень щодо вступу спадкоємця або правонаступника до товариства.

А тому у визначенні правомочності (кворуму) загальних зборів учасників відсутні підстави не враховувати частку померлого учасника.

Одночасно, суд вважає, що питання про перерозподіл часток і вступу у товариство може розглядатися зборами учасників саме за ініціативи нових власників (спадкоємців) часток померлих осіб на підставі поданих ними документів, що посвідчують правонаступництво (спадкоємництво). Адже, такі особи мають право не тільки вступу але й право відмовитись від вступу у Товариство (п. 5.3. статуту ТОВ "Домобудівник"). А тому збори учасників не можуть автоматично без згоди спадкоємців перерозподілити частку померлих осіб, виключивши їх із складу учасників та включивши у такий склад їх спадкоємців.

Враховуючи сказане, суд відхиляє посилання позивача на те, що в протоколі від 09.06.2015р. до числа учасників уже після перерозподілу часток включені померлі особи, так як суду зі сторони позивача не подано доказів того, що у зборів учасників існували підстави включати у такий перелік замість померлих осіб їх спадкоємців, які виявили бажання вступити у ТОВ "Домобудівник". Слід також зазначити, що у порядок денний зборів учасників ТОВ "Домобудівник" від 09.06.2015р. питання про вступ спадкоємців померлих учасників до ТОВ "Домобудівник" не виносилось.

Щодо твердження позивача, що і без врахування голосів померлих та голосів самого відповідача1 ОСОБА_2 то і так кворум був відсутній в силу того, що паралельно учасники ТОВ "Домобудівник", які володіють у сукупності 41,54444% голосів були 09.06.2015р. присутніми на зустрічі (зібранні) учасників ТОВ "Домобудівник" за адресою місцезнаходження ТОВ "Домобудівник" вул. Лозовецька, 13, м. Тернопіль, на якій обговорювалось стан справ на підприємстві і уточнення списків то суд і їх розглядає критично з огляду на таке.

У підтвердження зазначеного, позивач надав суду список учасників ТОВ "Домобудівник" зібрання від 09.06.2015р., а також заяви учасників на 63 арк.

Розглянувши вказаний список суд оцінює його критично як доказ по тій причині, що він, по перше, не містить часу (години, хвилин) 09.06.2015р. о якій ця зустріч (зібрання) відбувалась та скільки тривала, адже збори, що оскаржуються, розпочалися лише о 16 год. 00 хв. Отже, позивачем не спростовано, що учасники могли взяти участь як у зустрічі (зібранні) учасників так і у зборах учасників у різний час.

Крім того, вказаний список не містить підписів зі сторони учасників про те, що вони зареєструвались як присутні на зустрічі (зібранні), а лише містить перелік прізвищ подекуди частково з відображенням паспортних даних учасників. А тому, список складений у такий спосіб, суд не вважає належним доказом реєстрації учасників на зустрічі (зібранні) учасників ТОВ "Домобудівник".

Щодо заяв учасників у яких вони заперечують свою участь у зборах, що оскаржуються, то із поданих відповідачем 1 пояснень та доказів вбачається, що за виключенням ОСОБА_70 від імені якого на зборах від 09.06.2015р. був присутній його представник за довіреністю та ОСОБА_71, який особисто був присутній на зборах, задавав питання, голосував "проти", підписи усіх інших осіб, які подали такі заяви в реєстрі учасників ТОВ "Домобудівник", як зареєстрованих для участі у зборах відсутні. При цьому суд звертає увагу на та те, що у позовній заяві, позивач посилається саме на відомості надані учасником ТОВ "Домобудівник" ОСОБА_71 щодо відсутності кворуму та присутності осіб, які діяли без відповідно оформлених повноважень на представництво на зборах скликаних відповідачем 1.

Проте, у сукупності вказані особи не володіли часткою, яка б перевищувала 40 % від статутного капіталу ТОВ "Домобудівник" і яка б в силу свого розміру вказувала на те, що їх відсутність на зборах робить такі збори нелегітимним як проведені за відсутності визначеного законом кворуму необхідного для проведення зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю.

У свою чергу відповідачем подано суду як доказ реєстрації на зборах учасників ТОВ "Домобудівник" від 09.06.2015р., що оскаржуються, список реєстрації учасників ТОВ "Домобудівник" присутніх на зборах учасників від 09.06.2015р. складеного і підписаного головою зборів та секретарем зборів.

Із здійсненого судом підрахунку голосів учасників, які поставили свій підпис як відмітку, що вони зареєструвались для участі у зборах вони володіли у сукупності часткою у розмірі 275 287 грн, що становить 60,58% голосів. І хоч вказаний розмір є більшим від того, що зафіксовано у протоколі 60,48%, проте, він відповідає вимогам ч. 1 ст. 60 Закону України "Про господарські товариства" в частині визначення кворуму зборів у більш як 60%.

При цьому, як вбачається із постанови про закриття кримінального провадження від 15.09.2015р. слідчим відділом Тернопільського MB УМВС України в Тернопільській області за результатами проведеного досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001615 від 17.06.2015 року за заявою ОСОБА_1 про те, що 09.06.2015 року ОСОБА_2 вніс неправдиві відомості у Протокол зборів учасників ТОВ "Домобудівник" щодо частки учасників зборів Товариства зафіксовано, що враховуючи те, що частка ОСОБА_2 у статутному фонді ТОВ "Домобудівник" становить 15,9247%, надані доручення 20,74777% учасників товариства та 23,90506% учасників ТОВ "Домобудівник" котрі були присутні на зборах, то на загальних зборах ТОВ "Домобудівник", котрі відбулись 9 червня 2015 року, були присутні 60,57753% учасників товариства.

Також, суд розглядає критично і твердження позивача про те, що особи, які уклали договори дарування, незаконно видали і довіреності в користь ОСОБА_2, ОСОБА_11, ОСОБА_8, ОСОБА_6, Кінаш та Апаріну на представництво інтересів учасників ТОВ "Домобудівник" та його тверджень, що вказані довіреності неправомірно були використані на Загальних зборах 09.06.2015 року. Так як в результаті укладення договорів дарування часток у статутному капіталі ТОВ "Домобудівник", особи відчужили належні їм корпоративні права, у них не було права видавати довіреності на представництво їх інтересів, а у відповідача 1 не було правових підстав використовувати довіреності на зборах 09.06.2015 року для підтвердження повноважень на представництво інтересів учасників.

Аналогічні заперечення позивача висловлено ним і щодо участі у зборах, що оскаржуються особисто ряду осіб, які попередньо, протягом лютого-березня 2015р. подарували належні їм частки в користь відповідача1 та ОСОБА_10, сукупний розмір часток яких становив 20,65638%.

Із змісту ч. 1 ст. 147 ЦК України та ч. 1 ст. 53 Закону України "Про господарські товариства" учасник товариства з обмеженою відповідальністю має право продати чи іншим чином відступити свою частку (її частину) у статутному капіталі одному або кільком учасникам цього товариства.

Відповідно до ч. 1 ст. 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати у майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.

Згідно із. ч. 1 ст. 722 ЦК України право власності обдаровуваного на дарунок виникає з моменту його прийняття.

Із змісту п. 3.8.1 Договорів дарування Дарувальник передає Обдарованому дарунок одночасно з укладенням договору в місці його підписання сторонами.

ОСОБА_72 вважатиметься одержання оригінального примірника цього договору (п. 3.8.2. Договорів дарування).

Права брати участь в управлінні товариством особа набуває з моменту набуття нею корпоративних прав, тобто з моменту, коли вона стала учасником товариства. (п. 2.25. Рекомендацій ВГСУ від 28.12.2007 N 04-5/14 "Про практику застосування законодавства у розгляді справ, що виникають з корпоративних відносин").

Особа, яка придбала частку в статутному капіталі ТОВ чи ТДВ, здійснює права і виконує обовязки учасника товариства з моменту набуття права власності на частку в статутному капіталі (п. 31 постанови пленуму ВСУ від 24.10.2008 N 13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів").

Згідно ч.3 ст.167 ГК України, корпоративними відносинами є відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав. При цьому, корпоративними правами , в силу ч.1 цієї норми, є права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

В силу ст.144 ЦК України, статутний капітал товариства з обмеженою відповідальністю складається з вартості вкладів його учасників.

Відповідно до ст.13 Закону України "Про господарські товариства" вкладом до статутного (складеного) капіталу господарського товариства можуть бути гроші, цінні папери, інші речі або майнові чи інші відчужувані права, що мають грошову оцінку, якщо інше не встановлено законом.

Отже, в силу статті 177 ЦК України вклади учасників до статутного капіталу є речами. Корпоративними є відносини, пов'язані з реалізацією корпоративних прав, визначених відповідною часткою у статутному фонді. Тому придбані позивачем у учасників товариства на підставі договору частки у статутному капіталі товариства засвідчують лише право власності позивача на відповідні вклади учасників у статутному капіталі товариства та дає йому право на вступ до господарського товариства. Право ж безпосередньої участі позивача в управлінні господарською організацією (корпоративні права) позивач набуде тільки з моменту вступу до господарського товариства, про що свідчитимуть відповідні відомості статуту товариства.

Відповідно до ч.4 ст.87 ЦК України юридична особа вважається створеною з дня її державної реєстрації.

Статтею 7 Закону України "Про господарські товариства" встановлено, що зміни, які сталися в установчих документах товариства і які вносяться до державного реєстру, підлягають державній реєстрації за тими ж правилами, що встановлені для державної реєстрації товариства.

Положенням ч.5 ст.89 ЦК України встановлено, що зміни до установчих документів юридичної особи набирають чинності для третіх осіб з дня їх державної реєстрації.

Зазначена законодавча норма є загальною нормою, однак законодавство, яке регулює правовий статус товариства з обмеженою відповідальністю, не містить спеціальної норми набрання чинності змін до установчих документів такого товариства, у тому числі щодо зміни учасників товариства.

А тому зміна учасників товариства з обмеженою відповідальністю набуває чинності з моменту внесення змін до установчих документів, крім третіх осіб, для яких ці зміни набувають чинності з дня їх державної реєстрації.

Договір про відчуження корпоративних прав є лише підставою для внесення змін до установчих документів. Аналогічна правова позиція викладена і у постанові ВГСУ від 14 жовтня 2010 р. № 33/26-10-549.

Одночасно, суд має за необхідне зазначити, що відчуження частки шляхом дарування частки (перехід права власності на неї) ще не означає, що частка передана у володіння іншої особи. Володіння часткою означає можливість використання володільцем корпоративних прав, повязаних з володінням часткою. Тому володіння часткою виникає, коли інші учасники дізнаються про передачу прав. Безумовним доказом передачі частки у володіння є наявність у ЄДР відомостей про володільця частки. Для передачі частки у володіння досить сповіщення інших учасників про те, що корпоративні права передані.

Таким сповіщенням про дарування частки у даному випадку і є оголошення про це на зборах унесення змін до статуту ТОВ "Домобудівник" та в подальшому реєстрація їх у ЄДР.

Отже, із наведеного вище вбачається, що право власності на частки зазначених позивачем осіб перейшло в момент підписання договорів дарування та одержання особою оригінального примірника Договору дарування. У свою чергу, набуття корпоративних прав у повному обсязі після внесення відповідних змін до статуту ТОВ "Домобудівник" та їх державної реєстрації.

У звязку з чим, суд вважає правомірним, що управлінські корпоративні права учасників на участь у зборах учасників ТОВ "Домобудівник" з наведених позивачем подарованих часток, були реалізовані на зборах від 09.06.2015р. від імені чи особисто попередніми власниками корпоративних прав.

Слід також відмітити, що у вказаних зборах учасників брали участь і голосували позитивно по усіх рішеннях і учасники товариства, які є обдаровані за укладеними Договорами дарування.

При цьому реєстрація відповідачем1 і за інших осіб по довіреності не суперечить чинному законодавству, адже відповідно до ч. 1-3 ст. 58 ст. Закону України "Про господарські товариства" загальні збори учасників складаються з учасників товариства або призначених ними представників. Представники учасників можуть бути постійними або призначеними на певний строк. Учасник вправі в будь-який час замінити свого представника у загальних зборах учасників, сповістивши про це інших учасників. Учасник товариства з обмеженою відповідальністю вправі передати свої повноваження на зборах іншому учаснику або представникові іншого учасника товариства.

Законодавство не містить обмеження права одного учасника брати участь у зборах та реалізуючи свої права на них одночасно представляючи по довіреності інтереси на цих зборах іншого учасника чи учасників.

Також, позивач звертає увагу суду на те, що по реєстру учасників ТОВ "Домобудівник" на зборах 09.06.2015 року вказана учасник Товариства ОСОБА_38, проте довіреність долучена від іншої особи - ОСОБА_39. Таким чином, частка у розмірі 0,04951% не може бути врахована при підрахунку голосів.

Проте, як зясовано у судових засіданнях в даному випадку має місце описка, так як іншої особи з прізвищем ОСОБА_39 у складі учасників немає, а її інші реквізити як учасника (розмір частки її вартість) співпадають з тими, що містить статут та ЄДР.

Суд вважає також доведеним відповідачем 1 і той факт, що у договорі дарування від 27.02.2015р. була допущена технічна помилка під час написання по-батькові ОСОБА_22, а не Давидовича, як це відображено у статуті ТОВ "Домобудівник" так як усі інші персональні дані вказаної особи у Договорі відповідають даним зазначеним у статуті ТОВ "Домобудівник".

Також, і щодо учасника ОСОБА_35 то відомості про нього відповідають тим, які відображено про нього у статуті ТОВ "Домобудівник" (стор. 37 статуту ТОВ "Домобудівник").

Щодо твердження позивача про те, що на момент проведення зборів учасників ТОВ "Домобудівник" від 09.06.2015р. один з учасників на прізвище ОСОБА_9 був померлим, а тому не міг подарувати свою частку 27.02.2015 р., згідно договору дарування та довіреність, яку він видав 12.03.2015 р. відповідачу 1, втратила чинність, то суд має за необхідне відмітити, що позивачем не подано належних доказів, які б підтверджували факт смерті ОСОБА_9 Одночасно відповідачем 1 заперечується твердження позивача щодо смерті ОСОБА_9, у свою чергу, як доказ, подано нотаріально посвідчену довіреність від 12.03.2015р. з підтвердженням нотаріусом справжності підпису та встановленням особи ОСОБА_9.

Щодо твердження позивача про те, що ОСОБА_33 втратила право брати участь в управлінні товариством, у звязку із тим, що вона уступила свою частку ОСОБА_1, то суд зазначає, що вказані зміни в частині уступки частки та зміни складу учасників ТОВ "Домобудівник" з цих підстав не зареєстровано належним чином у статуті ТОВ "Домобудівник" в редакції, що була чинна станом на момент скликання та проведення зборів учасників ТОВ "Домобудівник" від 09.06.2015р відповідні зміни не вносилось і до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

При цьому особа набуває права брати участь в управління товариством з моменту, коли вона стає її учасником, а саме з моменту внесення відповідних відомостей до Статуту товариства та їх державної реєстрації.

Враховуючи вищезазначене у сукупності, суд не вважає доведеним зі сторони позивача відсутність кворуму на зборах, що оскаржуються.

Суд також, критично розглядає твердження позивача про підробку відповідачами протоколу зборів від 09.06.2015р. з огляду на наступне.

Так, позивач вказує на те, що після загальних зборів учасників ТОВ "Домобудівник", які відбулися 09.06.2015р., в процесі проведення переговорів, представниками відповідача 1 було надано позивачу для ознайомлення та зняття фотокопій примірник протоколу, який складено в процесі ведення зборів, копію якого позивач долучив до позовної заяви, а протокол загальних зборів учасників ТОВ "Домобудівник" від 09.06.2015р. поданий відповідачем 1 на вимогу ухвали суду не відповідає дійсності, та містить ознаки внесення неправдивих відомостей.

Проте, суд зазначає, що на вимогу суду позивачем не подано оригінал протоколу загальних зборів учасників ТОВ "Домобудівник" від 09.06.2015р. з якого було зроблено ним фотокопію, що долучена позивачем до позовної заяви.

У свою чергу, представником відповідача 1 заперечується той факт, що позивачу надавався оригінал протоколу і що подана позивачем копія протоколу зроблена дійсно з оригіналу протоколу зборів від 09.06.2015р.

При цьому, відповідачем 1 надано суду для огляду оригінал протоколу загальних зборів учасників ТОВ "Домобудівник" від 09.06.2015 р., копія якого була долучена відповідачем до відзиву на позов. Одночасно, представник відповідача зазначив, що іншого оригіналу протоколу загальних зборів учасників ТОВ "Домобудівник" від 09.06.2015 р. не існує та він заперечує вірність копії поданої позивачем.

Суд також враховує те, що як вбачається із постанови про закриття кримінального провадження від 15.09.2015р. слідчим відділом Тернопільського MB УМВС України в Тернопільській області за результатами проведеного досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001615 від 17.06.2015 року за заявою ОСОБА_1 про те, що 09.06.2015 року ОСОБА_2 вніс неправдиві відомості у Протокол зборів учасників ТОВ "Домобудівник" щодо частки учасників зборів Товариства кримінальне провадження 15.09.2015р. закрито. При цьому у постанові зафіксовано, що оригіналу протоколу зборів учасників ТОВ "Домобудівник" від 09.06.2015 року наданий ОСОБА_2, оглянутий, в ході чого встановлено його достовірність.

Таким чином, у ході здійснення досудового розслідування факти підроблення протоколу зборів учасників ТОВ "Домобудівник", викладені у заяві ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження, а тому в діях ОСОБА_2 відсутні ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

Щодо тверджень позивача про відсутність підстав в укладенні договорів дарування та набуття прав за ними позивача у тому числі від раніше померлої особи, то суд має за необхідне зазначити наступне.

У корпоративному спорі позивач має довести, які саме його, а не інших осіб корпоративні права порушені спірними рішеннями зборів.

Таке, зокрема, розяснюється і у п. 11 постанови пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008р. № 13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" де сказано, що акціонери (учасники) господарського товариства не вправі звертатися до суду за захистом прав та інтересів інших акціонерів (учасників) господарського товариства та самого товариства поза відносинами представництва, а також обґрунтовувати свої вимоги порушенням прав інших акціонерів (учасників) товариства. При вирішенні корпоративного спору господарський суд повинен встановити наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб'єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов, а також з'ясувати питання про наявність чи відсутність факту їх порушення або оспорювання. Не можна задовольняти позовні вимоги щодо захисту права, яке може бути порушено у майбутньому і щодо якого невідомо, чи буде воно порушено, зокрема вимоги про припинення дій шляхом заборони чинити перешкоди позивачу стосовно участі у загальних зборах на майбутнє.

У даному ж випадку на зборах, рішення яких оскаржуються, договорів дарування частки позивача ОСОБА_1 в користь інших осіб, чи навпаки від інших осіб в його користь не затверджувалось і у звязку з цим його частка не розподілялася. Одночасно, як вбачається із рішення зборів ними не змінювалось розміру статутного фонду, а тому частка позивача залишилась у такому ж розмірі як і до прийняття рішення зборів про перерозподіл часток.

Стосовно часток інших осіб, у тому числі тих, які за договорами дарування перерозподілені на зборах у користь відповідача 1 то дані особи вправі самостійно захистити свої права шляхом звернення у суд. У випадку з померлою особою це вправі зробити його спадкоємці.

При цьому, як уже зазначалось, у разі смерті фізичної особи - учасника товариства з обмеженою відповідальністю розміри статутного капіталу товариства та часток його учасників не змінюються. Тому у визначенні правомочності загальних зборів учасників відсутні підстави не враховувати частку померлого учасника.

Аналогічно правова позиція викладена ВГСУ у п. 2.6. Рекомендацій від 28.12.2007 "Про практику застосування законодавства у розгляді справ, що виникають з корпоративних відносин".

Щодо твердження позивача, що він мав переважне право на придбання подарованих часток то суд вважає його помилковим з огляду на таке.

Згідно абзацу другого частини другої статті 147 ЦК України учасники товариства користуються переважним правом купівлі частки (її частини) учасника пропорційно до розмірів своїх часток, якщо статутом товариства чи домовленістю між учасниками не встановлений інший порядок здійснення цього права. Купівля здійснюється за ціною та на інших умовах, на яких частка (її частина) пропонувалася для продажу третім особам. Якщо учасники товариства не скористаються своїм переважним правом протягом місяця з дня повідомлення про намір учасника продати частку (її частину) або протягом іншого строку, встановленого статутом товариства чи домовленістю між його учасниками, частка (її частина) учасника може бути відчужена третій особі.

Відповідно до ст. 53 Закону України "Про господарські товариства" учасник товариства з обмеженою відповідальністю має право продати чи іншим чином відступити свою частку (її частину) у статутному капіталі одному або кільком учасникам цього товариства. Відчуження учасником товариства з обмеженою відповідальністю своєї частки (її частини) третім особам допускається, якщо інше не встановлено статутом товариства. Учасники товариства користуються переважним правом купівлі частки (її частини) учасника пропорційно до розмірів своїх часток, якщо статутом товариства чи домовленістю між учасниками не встановлений інший порядок здійснення цього права. Купівля здійснюється за ціною та на інших умовах, на яких частка (її частина) пропонувалася для продажу третім особам. Якщо учасники товариства не скористаються своїм переважним правом протягом місяця з дня повідомлення про намір учасника продати частку (її частину) або протягом іншого строку, встановленого статутом товариства чи домовленістю між його учасниками, частка (її частина) учасника може бути відчужена третій особі. Частка учасника товариства з обмеженою відповідальністю може бути відчужена до повної її сплати лише в тій частині, в якій її уже сплачено. У разі придбання частки (її частини) учасника самим товариством з обмеженою відповідальністю воно зобов'язане реалізувати її іншим учасникам або третім особам протягом строку, що не перевищує одного року, або зменшити свій статутний капітал відповідно до статті 52 цього Закону. Протягом цього періоду розподіл прибутку, а також голосування і визначення кворуму у вищому органі проводяться без урахування частки, придбаної товариством.

При цьому, статутом ТОВ "Домобудівник" не встановлено інших правил та порядку реалізації переважного права на частки. Таким чином, застосовуються положення ст. 147 ЦК України та ст. 53 Закону України "Про господарські товариства".

Із змісту абз 2 п. 3.3. постанови пленуму від 24.10.2008р. № 13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" абзац другий частини другої статті 147 ЦК України передбачає переважне право учасників товариств з обмеженою відповідальністю на купівлю частки (її частини) у статутному капіталі товариства, що відчужується. Оскільки у абзаці другому частини другої статті 147 ЦК України йдеться про переважне право на купівлю частки (її частини), переважне право не поширюється на відносини дарування, іншого безоплатного відчуження частки у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю або товариства з додатковою відповідальністю, а також обмін цієї частки (її частини) на інше майно.

Проте, в даному випадку у спірних відносинах має місце не купівля-продаж часток, а їх дарування, а тому правила ст. 147 ЦК України та статті 53 Закону України "Про господарські товариства" до цих правовідносин не застосовуються і звідси обґрунтування позовних вимог позивачем у цій частині є безпідставними.

Також, суд критично розглядає і твердження позивача про те, що прийнявши рішення припинити повноваження ОСОБА_1 як директора товариства, збори учасників ТОВ "Домобудівник" прийняли рішення з питання, яке не було включене у порядок денний зборів. При цьому суд має за необхідне зазначити наступне.

Як вбачається із повідомлень про скликання зборів учасників та протоколу зборів учасників ТОВ "Домобудівник" від 09.06.2015р. у Порядок денний зборів було включено питання під № 7 під назвою "Про переобрання керівних органів Товариства".

Із сьомого питання зборами прийнято рішення: у зв'язку з припиненням ТОВ "Домобудівник", управління Товариством здійснювати голові комісії з припинення (реорганізації) в особі ОСОБА_2 Директору ТОВ "Домобудівник" ОСОБА_1 впродовж одного дня з моменту прийняття рішення про припинення ТОВ "Домобудівник" передати голові комісії з припинення ОСОБА_2 печатку ТОВ "Домобудівник", установчі документи, документацію Товариства та матеріально-технічні цінності ТОВ "Домобудівник". Припинити повноваження ОСОБА_1 шляхом усунення від виконання обов'язків директора ТОВ "Домобудівник" та звільнити його із займаної посади через одноразове грубе порушення трудових обов'язків.

Оцінивши прийняте зборами учасників ТОВ "Домобудівник" від 09.06.2015р. рішення в частині припинення повноважень ОСОБА_1 шляхом усунення від виконання обов'язків директора ТОВ "Домобудівник" та звільнення його із займаної посади суд вважає, що воно за своїм змістом відповідає тому питанню, що було включене у порядок денний в частині переобрання керівних органів Товариства та не виходить за його межі. Так, як переобрання керівних органів товариства передбачає зміни у їх персональному складі, зокрема серед іншого і можливе звільнення попередніх керівників товариства та обрання нових. При цьому за своїм правовим статусом визначеним у статуті ТОВ "Домобудівник" директор товариства відноситься до керівних органів ТОВ "Домобудівник".

Статтею 4-3 ГПК України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до положень ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

У статті 129 Конституції України закріплено, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості є однією із основних засад судочинства.

За п. 2.5. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції будь-які подані учасниками процесу докази підлягають оцінці судом на предмет належності і допустимості. Вирішуючи питання щодо доказів, господарські суди повинні враховувати інститут допустимості засобів доказування, згідно з яким обставини справи, що відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Що ж до належності доказів, то нею є спроможність відповідних фактичних даних містити інформацію стосовно обставин, які входять до предмета доказування з даної справи. Суд обґрунтовує своє рішення лише тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи вищезазначене у сукупності, суд, вважає вимоги позивача безпідставними, не обґрунтованими належними доказами, а тому у задоволенні позову про визнання недійсними рішення загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю "Домобудівник", оформлені протоколом від 09.06.2015 р. відмовляє позивачу повністю.

Згідно із статтею 49 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору. Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Враховуючи те, що судом у позові відмовлено повністю, судові витрати покладаються в порядку статті 49 ГПК України на позивача у справі.

Підсумовуючи вищезазначене, керуючись ст.ст. 1, 2, 43, 12, 27, 32-34, 44, 49, 82- 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. У задоволені позову відмовити.

Сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили, протягом десяти днів з дня його підписання 21 вересня 2015 через місцевий господарський суд.

Суддя Н.В. Охотницька