ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2015 р. Справа № 909/733/15
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Грици Ю.І.,

секретар судового засідання Дребот Н. Д.,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - представник, (довіреність №700 від 11.08.15)

від відповідача: представники не з'явилися

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Дочірнього підприємства "Спецзалізобетон" відкритого акціонерного товариства "Івано-Франківськцемент", (вул. Василіянок, 22, м. Івано-Франківськ, 76018)

до відповідача: Колективного підприємства "Долинське будівельно-монтажне об'єднання "Райагробуд", (вул.Обліски, 66-Б, м. Долина, Івано-Франківська область, 77503)

про стягнення заборгованості в сумі 315662,29 грн.

ВСТАНОВИВ:

ДП "Спецзалізобетон" ВАТ "Івано-Франківськцемент" звернулося до господарського суду з позовною заявою до КП "Долинське будівельно-монтажне об'єднання "Райагробуд" про стягнення 319662,29 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що в зв'язку з неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за укладеним між ними договором №69 від 26.09.2013 на купівлю-продаж продукції і товару утворилася заборгованість в розмірі 319662,29 грн., а тому просить стягнути з відповідача зазначену заборгованість та судові витрати по справі.

Ухвалою суду від 03.08.2015 призначено розгляд справи на 13.08.2015, за результатами якого розгляд справи відкладено на 15.09.2015.

13.08.2015 представником позивача, в зв'язку зі сплатою відповідачем коштів в рахунок погашення суми основного боргу, подано суду заяву про зменшення позовних вимог (вх.№8691/15 від 13.08.2015), відповідно до якої ціна позову складає 315662,29.

08.09.2015 на адресу суду надійшло клопотання (вх.№ 9424/15 від 08.09.2015) від відповідача про надання можливості узгодити умови мирової угоди щодо врегулювання спірних правовідносин.

15.09.2015 в судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив позов задоволити з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог та проти надісланого відповідачем клопотання про укладення мирової угоди заперечив.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився.

Відповідно до ст. 22 ГПК України, сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходи до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Неявка учасника судового процесу в судове засідання не є підставою для скасування судового рішення, якщо ухвалу, в якій зазначено час і місце такого засідання, надіслано йому за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Ухвали суду від 13.08.2015 та від 27.08.2015 надіслано відповідачу за адресою зазначеною позивачем у позовній заяві та відділенням поштового зв'язку суду не повернуто.

Враховуючи, що відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подав, то справу розглянуто в порядку ст.75 ГПК України

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, дослідивши подані докази в обґрунтування заявлених вимог, суд прийшов до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного:

26.09.2013 між ДП "Спецзалізобетон" (Продавець) та КП "Райагробуд" (Покупець) укладено договір №69 на купівлю-продаж продукції і товару, відповідно до умов якого позивач зобов'язався передавати у власність відповідача товар, а відповідач зобов'язався прийняти та оплатити цей товар. Предметом постачання є залізобетонні вироби.

Факт передачі товару позивачем підтверджується видатковими накладними: №РН-0005167 від 02.10.2013, №РН-0005168 від 02.10.2013, РН-0005639 від 21.10.2013, №РН-0005644 від 21.10.2013, №РН-0005830 від 29.10.2013, №РН-0005970 від 05.11.2013, №РН-0006090 від 12.11.2013, №РН-0006409 від 27.11.2013, №РН-0006410 від 27.11.2013, №РН-0006484 від 30.11.2013, №РН-0006528 від 02.12.2013, №РН-0006540 від 03.12.2013, №РН-0006589 від 06.12.2013, №РН-0006597 від 06.12.2013, №РН-0006905 від 24.12.2013.

Копії зазначених вище накладних долучено до матеріалів справи

З матеріалів справи вбачається, що позивачем на користь відповідача було передано залізобетонних виробів на суму 197150,70 грн.

Згідно з ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.1 ст. 181 Господарського кодексу України Господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами.

Частиною першою статті 692 Цивільного кодексу України встановлено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до п. 6.1. договору сторонами погоджено, що розрахунок за відвантажену продукцію проводиться на протязі 65 днів з моменту відвантаження.

Згідно з ч.ч. 1,7 ст.193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив своє зобов'язання по поверненню заборгованості, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 ЦК України).

Згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З матеріалів справи вбачається, що в порушення умов договору зобов'язання відповідач не виконував належним чином, а тому виникла заборгованість в розмірі 315662,29 грн., з яких: 193150,70 грн. - основного боргу, 114150, 20 грн. - інфляційних втрат та 8361,39 грн. - 3% річних.

Враховуючи те, що позивачем зі свого боку виконано умови договору шляхом передачі товару у власність відповідача та те, що зібраними в матеріалах справи письмовими доказами підтверджено факт порушення виконання зобов'язань відповідачем за укладеним договором №69 від 26.09.2013, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Клопотання відповідача про продовження строку розгляду справи не підлягає задоволенню, оскільки відповідач не навів винятковості обставин, за яких спір повинен бути розглянутий в більш тривалий термін ніж це передбачено ст. 69 ГПК України.

Представник позивача заперечив щодо можливості укладення мирової угоди у спірних правовідносинах.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що із врахуванням заяви про зменшення позовних вимог, з КП "Долинське будівельно-монтажне об'єднання "Райагробуд" на користь ДП "Спецзалізобетон" ВАТ "Івано-Франківськцемент" слід стягнути заборгованісь в розмірі 315662,29 грн., з яких: 193150,70 грн. - основного боргу, 114150, 20 грн. - інфляційних втрат та 8361,39 грн. - 3% річних.

Судові витрати у відповідності до ст. 49 Господарського кодексу України слід покласти на відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 22, 75, 82 -85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов задоволити.

Стягнути з Колективного підприємства "Долинське будівельно-монтажне об'єднання "Райагробуд", (вул.Обліски, 66-Б, м. Долина, Івано-Франківська область, 77503, ) на користь Дочірнього підприємства "Спецзалізобетон" відкритого акціонерного товариства "Івано-Франківськцемент", (вул. Василіянок, 22, м. Івано-Франківськ, 76018, ) кошти в сумі 315662,29 грн. (триста п'ятнадцять тисяч шістсот шістдесят дві гривні двадцять дев'ять копійок), з яких: 193150,70 грн. (сто дев'яносто три тисячі сто п'ятдесят гривень сімдесят копійок) - основного боргу, 114150,20 грн. (сто чотирнадцять тисяч сто п'ятдесят гривень двадцять копійок) - інфляційних втрат та 8361,39 грн. (вісім тисяч триста шістдесят одна гривня тридцять дев'ять копійок) - 3% річних та судового збору в розмірі 6393,24 грн. (шість тисяч триста дев'яносто три гривні двадцять чотири копійки).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Грица Ю.І.

Повне рішення складено 17.09.2015.

Виготовлено в КП "Діловодство спеціалізованого суду"

________________ ОСОБА_2 17.09.15