РІШЕННЯ

"09" вересня 2015 р.Справа № 921/633/15-г/15

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Галамай О.З.

при секретарі судового засідання Сиротюк К.В.

розглянув матеріали справи

за позовом: Спільного українсько-естонського підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Оптіма - Фарм, ЛТД", вул. Кіквідзе, 18-а, м. Київ, 01103

до відповідача: Зборівської обласної комунальної центральної районної аптеки №8, вул. Б.Хмельницького, 27, м. Зборів, Тернопільська область, 47201

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Тернопільська обласна рада, вул. Грушевського, 8, м. Тернопіль

про стягнення заборгованості в розмірі 47 554,52 грн.

В судове засідання з"явились:

від позивача: Суховерко О.В. - представник, довіреність №070/15 від 29.05.2015р.

від відповідача: не з"явився

від третьої особи: не з"явився

Представникам сторін в судовому засіданні роз'яснено права та обов'язки, передбачені ст. ст. 20, 22 ГПК України.

Фіксація судового процесу технічними засобами в порядку ст. 81-1 ГПК України не здійснювалася через відсутність відповідного клопотання.

Суть спору:

На розгляд господарського суду Тернопільської області Спільним українсько-естонським підприємством у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Оптіма - Фарм, ЛТД" подано позов до Зборівської обласної комунальної центральної районної аптеки №8 про cтягнення заборгованості в розмірі 47 554,52 грн.

Ухвалою суду від 25.06.2015 р. порушено провадження у справі та призначено судове засідання на 15.07.2015 р.

Ухвалою суду від 15.07.2015р. на задоволення клопотання представника позивача розгляд справи відкладено на 19.08.2015р.

В судовому засіданні 19.08.2015 р. суд перейшов до розгляду справи по суті та оглянув оригінали документів, доданих до позовної заяви.

Представник позивача в судовому засіданні 19.08.2015р. подав заяву (вх. №18347), в якій просить в частині стягнення основного боргу в розмірі 3 000,00 грн. провадження у справі припинити у зв'язку із частковою оплатою боргу та стягнути з Зборівської обласної комунальної центральної районної аптеки №8 36 628,77 грн. основного боргу, 7 925,75 грн. 20 % за користування чужими грошовими коштами та судові витрати. Також подав документи, які витребовувались ухвалами суду (вх.№18345 від 19.08.2015р.). Крім того, представником позивача подано до суду клопотання про залучення до участі у розгляді даної справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Тернопільську обласну раду, в якій зазначає, що власником майна Зборівської обласної комунальної центральної районної аптеки №8 є Тернопільська обласна рада (вх. №18346 від 19.08.2015р.) та клопотання про продовження строку розгляду справи (вх. №18344 від 19.08.2015р.).

Представник відповідача в судовому засіданні щодо заявлених позовних вимог не заперечив та визнав борг (вх.№18343 від 19.08.2015р.). Також зазначив, що власником майна та розпорядником коштів аптеки є Тернопільська обласна рада, посилаючись на статут Зборівської обласної комунальної центральної районної аптеки №8. На виконання вимог ухвали суду подав відповідні документи.

Ухвалою суду від 19.08.2015р. залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Тернопільську обласну раду.

На задоволення клопотання представника позивача розгляд справи продовжено в порядку ст. 69 ГПК України та відкладено її розгляд на 09.09.2015 р.

Представник позивача в судовому засіданні 09.09.2015р. підтримав заяву (вх. №18347 від 19.08.2015р.), в якій просить в частині стягнення основного боргу в розмірі 3 000,00 грн. провадження у справі припинити у зв"язку із частковою оплатою заборгованості та стягнути з Зборівської обласної комунальної центральної районної аптеки №8 - 36 628,77 грн. основного боргу, 7 925,75 грн. 20% за користування чужими грошовими коштами та судові витрати. Також подав документи, які витребовувались ухвалою суду (вх. №19509).

Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Однак через канцелярію суду подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку із знаходженням представника відповідача на лікарняному.

Суд відмовляє в задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи з огляду на наступне.

Ст. 69 Господарського процесуального кодексу України, зазначає, що спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви. У виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

Ухвалою суду від 19.08.2015 р. розгляд справи продовжено в порядку ст. 69 ГПК України на 15 днів по 09.09.2015р. включно. Отже строк розгляду справи закінчується 09.09.2015р., що унеможливлює подальше відкладення розгляду справи в зв'язку із закінченням вже продовженого строку розгляду справи.

Суд неодноразово відкладав розгляд справи, надаючи можливість учасникам судового процесу реалізувати свої процесуальні права на представництво інтересів у суді та подання доказів в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд, враховуючи процесуальні строки розгляду спору, встановлені статті 69 ГПК України, не знаходить підстав для задоволення клопотання відповідача про відкладення розгляду справи.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився. Однак через канцелярію суду подав письмові пояснення по суті спору (вх. №19268 від 07.09.2015р.), згідно яких зазначає, що Зборівська обласна комунальна центральна районна аптека № 8 як юридична особа є самостійним суб"єктом господарювання і самостійно несе відповідальність за наслідки своєї діяльності усім належним їй на праві господарського віддання майном.

В судовому засіданні 09.09.2015р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне:

01 січня 2011 року та 15 вересня 2014 року між Спільним українсько-естонським підприємством у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Оптіма-Фарм ЛТД" (Постачальник) та Зборівською обласною комунальною центральною районною аптекою №8 (Покупець), укладено договори поставки №5497, відповідно до умов яких Постачальник зобов'язався поставити і передати у власність Покупця товар, а саме лікарські засоби та вироби медичного призначення, а Покупець зобов'язався прийняти та оплатити товар в асортименті, кількості, по ціні, вказаних у видаткових накладних, які є невід'ємною частиною договору (п.п. 1.1, 1.2 договорів).

Пунктами 3.7, 3.8 договору від 15.09.2014р. передбачено, що датою поставки товару є дата отримання відповідної партії товару покупцем та доказом передачі такого - відповідна видаткова накладна, яка підписана уповноваженою особою Покупця та містить відбиток печатки (штампу) Покупця.

Загальна сума по договору складається із всіх договірних вартостей по всіх видаткових накладних до даного договору, а вартість кожної партії товару обчислюється виходячи з кількості одиниць асортименту товару та вказується в видатковій накладній на кожну окрему поставку (п.п. 5.4, 5.5 умов договору ).

Згідно п.п. 6.1, 6.2, 6.6 договору від 15.09.2014р., оплата Покупцем товару здійснюється шляхом попередньої оплати або з відстроченням платежу та при такому строк, протягом якого Покупець зобов'язаний здійснити оплату за товар вказується Постачальником у видатковій накладній на товар, який поставляється, перебіг такого строку починається від дати поставки товару, що вказана у видатковій накладній. Якщо Постачальник здійснював дві і більше поставок товару на користь Покупця, грошові суми, що отримує Постачальник від Покупця за цим договором, покривають заборгованість Покупця перед Постачальником в порядку черговості починаючи з першої очікуваної оплати, яку зобов'язаний здійснити Покупець, за видатковими накладними в порядку зростання дати кінцевого строку оплати грошових сум за видатковими накладними на товар, який постачався, незалежно від того, що вказано Покупцем в призначенні платежу при здійсненні оплати .

Відповідно до п.п. 7.2, 7.4 договору від 15.09.2014р. при отриманні товару уповноважена особа Покупця повинна надати довіреність на отримання товарно-матеріальних цінностей від імені Покупця, яка оформлена відповідно до чинного законодавства України та вимог Постачальника, які не суперечать законодавству України. Покупець надає Постачальнику повідомлення у письмовій формі про зразки штампів, печаток та підписів осіб, які мають право приймати товарно-матеріальні цінності та ставити свої підписи у накладних та інших товаросупровідних документах від імені Покупця щодо прийняття товару.

П.12.10 договору від 15.09.2014р. встановлено, що договір вступає в силу з дати його підписання сторонами та діє на протязі двох календарних років, а в частині розрахунків - до повного виконання сторонами взятих на себе зобов'язань згідно з умовами даного договору.

Зборівською обласною комунальною центральною районною аптекою № 8 для здійснення приймання товару по договору встановлено матеріально-відповідальних осіб, перелік яких визначено в повідомленні №8 від 22.12.2014р.

На виконання умов договору поставки позивач передав відповідачу товар на загальну суму 39 628,77 грн, що підтверджується видатковими накладними, які скріплені підписами та печатками обох сторін (належно завірені копії містяться в матеріалах справи).

Даний товар отриманий відповідачем на підставі довіреності №02 від 01.01.2014р. (копія містяться в матеріалах справи).

Як свідчать матеріали справи та стверджує позивач, відповідач порушив умови договору щодо оплати поставленого товару, заборгувавши станом на час звернення з позовом до суду 39 628,77 грн.

Позивачем відповідно до п.10.4 договору від 15.09.2014р. нараховано відповідачу 20 відсотків за користування чужими грошовими коштами в розмірі 7 925,75 грн , які просить стягнути з відповідача.

Також позивач просить стягнути з відповідача судові витрати в розмірі 1827,00 грн.

Проаналізувавши всі обставини та матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково.

При прийнятті рішення, суд виходив з наступного:

Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Аналогічне положення містить ст. 193 ГК України, де зазначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно частини 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарський договір є підставою виникнення господарських зобов'язань.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов'язань.

У відповідності до ст.ст. 627, 628, 629 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, зміст договору складається з умов, які визначаються на розсуд та за погодженням сторін, та умов, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства, договір укладений (підписаний сторонами) є обов'язковим для виконання кожної із сторін.

Частина 2 ст. 617 Цивільного кодексу України та ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України передбачають, що відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобов'язань контрагентами правопорушника не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення боржника від відповідальності за порушення зобов'язання.

Крім цього, відсутність бюджетного фінансування не може бути підставою для звільнення відповідача від взятих на себе зобовязань (Постанова Верховного Суду України від 15.05.2012 у справі № 11/446).

Як вбачається із матеріалів справи, відповідно до укладених між сторонами договорів поставки №5497 від 01.01.2011р. та від 15.09.2014р., згідно з умовами яких Постачальник зобов'язався поставити і передати у власність Покупця товар, а саме лікарські засоби та вироби медичного призначення, а Покупець зобов'язався прийняти та оплатити товар в асортименті, кількості, по ціні, вказаних у видаткових накладних, позивач поставив відповідачеві товар, що підтверджується видатковими накладними, які скріплені підписами та печатками обох сторін (належно завірені копії містяться в матеріалах справи).

Даний товар отриманий відповідачем на підставі довіреності №02 від 01.01.2014р.

Пунктами 3.7, 3.8 договору від 15.09.2014р. передбачено, що датою поставки товару є дата отримання відповідної партії товару покупцем та доказом передачі такого - відповідна видаткова накладна, яка підписана уповноваженою особою Покупця та містить відбиток печатки (штампу) Покупця.

Загальна сума по договору складається із всіх договірних вартостей по всіх видаткових накладних до даного договору, а вартість кожної партії товару обчислюється виходячи з кількості одиниць асортименту товару та вказується в видатковій накладній на кожну окрему поставку (п.п. 5.4, 5.5 умов договору ).

Згідно п.п. 6.1, 6.2, 6.6 договору від 15.09.2014р. оплата Покупцем товару здійснюється шляхом попередньої оплати або з відстроченням платежу та при такому строк, протягом якого Покупець зобов'язаний здійснити оплату за товар вказується Постачальником у видатковій накладній на товар, який поставляється, перебіг такого строку починається від дати поставки товару, що вказана у видатковій накладній. Якщо Постачальник здійснював дві і більше поставок товару на користь Покупця, грошові суми, що отримує Постачальник від Покупця за цим договором, покривають заборгованість Покупця перед Постачальником в порядку черговості починаючи з першої очікуваної оплати, яку зобов'язаний здійснити Покупець, за видатковими накладними в порядку зростання дати кінцевого строку оплати грошових сум за видатковими накладними на товар, який постачався, незалежно від того, що вказано Покупцем в призначенні платежу при здійсненні оплати .

Відповідно до п.п. 7.2, 7.4 договору від 15.09.2014р. при отриманні товару уповноважена особа Покупця повинна надати довіреність на отримання товарно-матеріальних цінностей від імені Покупця, яка оформлена відповідно до чинного законодавства України та вимог Постачальника, які не суперечать законодавству України. Покупець надає Постачальнику повідомлення у письмовій формі про зразки штампів, печаток та підписів осіб, які мають право приймати товарно-матеріальні цінності та ставити свої підписи у накладних та інших товаросупровідних документах від імені Покупця щодо прийняття товару.

Однак, як вбачається із позовних вимог та матеріалів справи, відповідач свої договірні зобов'язання щодо оплати за отриманий товар виконав неналежним чином, здійснивши під час розгляду справи часткову оплату у розмірі 3 000,00 грн., про що свідчить копія платіжного доручення.

Отже, основна заборгованість відповідача перед позивачем станом на час розгляду справи становить 36 628,77 грн., яку останній просить стягнути з відповідача.

Відповідач визнав борг (вх.№18343 від 19.08.2015р.), однак доказів повної сплати боргу не надав.

Отже, основна заборгованість відповідача в розмірі 36 628, 77 грн. підлягає до стягнення на користь позивача.

Судом встановлено, що в процесі розгляду справи в суді відповідачем частково погашено основний борг в розмірі 3 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 26.06.2015р. (копія міститься в матеріалах справи).

Ч. 1 ст. 80 ГПК України передбачено, що господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору (п.1-1.).

З огляду на викладене, провадження у справі в частині стягнення основного боргу в сумі 3 000,00 грн. слід припинити на підставі пункту 1-1 ст. 80 ГПК України.

Положенням ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 10.4 договору від 15.09.2014р. за умови прострочення Покупцем строків оплати за товар за цим договором, він повинен сплатити Постачальнику проценти за користування чужими грошовими коштами у розмірі двадцяти відсотків від простроченої суми оплати.

Ст. 536 Цивільного кодексу України визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

За несвоєчасне виконання договірних зобов'язань позивачем нараховано 20% за користування чужими грошовими коштами в розмірі 7 925,75 грн, які підлягають до стягнення з відповідача.

Відповідно до ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь - які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Ст. 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

В силу вимог ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи викладене, виходячи з положень чинного законодавства України, матеріалів та обставин справи, враховуючи практику застосування законодавства вищими судовими інстанціями, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково.

У відповідності до вимог ст. 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача .

Керуючись статтями 3, 4, 41, 42, 43, 44, 45, 46, 12, 22, 27, 32, 33, 34, 35, 36, 43, 49, 82, 84, 85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Зборівської обласної комунальної центральної районної аптеки №8 (вул. Б.Хмельницького, 27, м. Зборів, Тернопільська область) на користь Спільного українсько-естонського підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Оптіма - Фарм, ЛТД", вул. Кіквідзе, 18-а, м. Київ) - 36 628 (тридцять шість тисяч шістсот двадцять вісім) грн. 77 коп. основного боргу, 7 925 (сім тисяч дев"ятсот двадцять п"ять) грн. 75 коп. - 20 % за користування чужими грошовими коштами, 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору.

3. Припинити провадження у справі в частині стягнення основного боргу в розмірі 3 000,00 грн.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст.85 ГПК України, може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені ст.ст.91-93 ГПК України.

Наказ видати у відповідності до ст. 116 ГПК України.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний "14" вересня 2015 року

Суддя Галамай О.З.