ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

08.09.15р. Справа № 904/6270/15
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Щедро", м. Дніпропетровськ

до Відповідача-1: Приватного акціонерного товариства "Ратнівський молокозавод", смт. Ратне Ратнівський район Волинська область

Відповідача- 2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Кірасир", м.Дніпропетровськ

про стягнення заборгованості у розмірі 1 323 190, 35 грн. за договором поставки

Суддя Суховаров А.В.

Представники:

від позивача - Сироткіна О.О., довіреність від 14.08.15р.,

- Шабовта О.В., довіреність від 02.04.15р.;

від відповідача-1- представник не з'явився;

від відповідача -2 - представник не з'явився

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Щедро" (далі - позивач) звернулось до господарського суду з позовом, у якому просить суд стягнути солідарно з Приватного акціонерного товариства "Ратнівський молокозавод" (далі - відповідач-1) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Кірасир" (далі - відповідач-2) суму 1 137 229,92 грн. основного боргу, 9 312,69 грн. пені, 176 647,74 грн. річних, а всього суму 1 323 190,35 грн. заборгованості за порушення виконання зобов'язань за договором поставки №1190 від 26.11.12р. Вимоги щодо солідарної відповідальності відповідача-2 обґрунтовані тим, що за умов укладеного між позивачем та відповідачем-2 договору поруки №710/1 від 27.05.2014р., останній взяв на себе зобов'язання відповідати перед позивачем за зобов'язаннями відповідача-1 у випадку невиконання відповідачем-1 своїх грошових зобов'язань за договором поставки №1190 від 26 листопада 2012 р. у повному обсязі, включаючи сплату основного боргу з урахуванням індексу інфляції, процентів, неустойки (штрафів, пені), відшкодування збитків, а також сум коригування ціни (вартості) у зв'язку зі зміною курсу гривні до долару США (або іншої валюти), у випадку, якщо такі виплати передбачені умовами договору або чинним законодавством.

Позивач наполягає на задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідач -1 у судове засідання не з'явився, надіслав клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку із зайнятістю представників у інших судових засіданнях.

З приводу заявленого відповідачем-1 клопотання суд зазначає, що суд викликав в судове засідання не конкретного представника відповідача, а згідно ст.28 Господарсько процесуального кодексу України справи юридичних осіб в господарському суді можуть вести як керівники та інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами, так і представники, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства. Крім того, відповідач-1 мав достатньо часу для подання письмових заперечень на позовну заяву.

За викладених обставин, клопотання відповідача-1 про відкладення розгляду справи відхиляється судом.

Відповідач-2 у судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, оскільки в матеріалах справи наявне рекомендоване повідомлення (а.с.223), що підтверджує отримання відповідачем-2 ухвали про виклик у судове засідання.

Разом з тим, від позивача надійшла заява про забезпечення позову, у якій позивач просить суд вжити заходи до забезпечення позову, шляхом накладення арешту на рахунки Приватного акціонерного товариства "Ратнівський молокозавод" (44100, Волинська область, Ратнівський район, смт.Ратне, вул.Шевченка, 47; ):

- п/р 1213 (долар США, укр.гривня, євро) в АТ "Златобанк", МФО 380612;

- п/р 5086 в ПАТ "Банк Восток", МФО 307123;

- п/р 5086 в ПАТ "Банк Восток", МФО 307123;

- п/р 9762 (долар США, євро, укр.гривня) у ПАТ "КБ "ХРЕЩАТИК", МФО

300670;

- п/р 003 в ПАТ "Банк "Київська Русь" м. Київ, МФО 319092;

- п/р 001 в ПАТ "Банк "Київська Русь" м. Київ, МФО 319092;

- п/р 002 у ПАТ "Банк "Київська Русь" м. Київ, МФО 319092

- п/р 7868 в Волинське обласне управління АТ ОЩАДБАНК, м.Луцьк, МФО 303398;

- п/р 8 в АТ "РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ" м.Київ, МФО 380805;

- п/р 1849 (долар США, євро, рос.рубль, укр.гривня) в АБ "Південний", МФО 328209;

- п/р 1849 в АБ "Південний", МФО 328209;

- п/р 2 у Філії АБ "Південний", м.Київ, МФО 320917;

- п/р6060 Волинське ГРУ ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", м.Луцьк, МФО 303440;

- п/р 6067 Волинське ГРУ ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", м.Луцьк, МФО 303440;

- п/р 6060 Волинське ГРУ ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", м.Луцьк, МФО 303440;

- п/р 7868 в Волинське обласне управління АТ ОЩАДБАНК, м.Луцьк, МФО 303398;

- п/р 2 у філії ПАТ ПІБ, м.Луцьк, МФО 303138;

та на всі інші поточні рахунки, які будуть виявлені під час виконання арешту, в межах розміру позовних вимог 1 323 190,35 грн.

Ухвалою суду від 03.08.2015 року у задоволенні вказаної заяви відмовлено.

11.08.2015 року позивач звернувся до господарського суду Дніпропетровської області із заявою про забезпечення позову повторно.

Згідно ст. 75 ГПК України суд вважає можливим розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

В порядку ст.85 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

встановив:

26.11.2012 року між позивачем (постачальником) та відповідачем-1 (покупцем) було укладено договір поставки №1190 (далі - Договір), в порядку та на умовах якого постачальник зобов'язується постачати (систематично передавати у власність) покупцю маргарини тверді, маргарини м'які, спеціальні жири, перетарифіковані жири (товар), а покупець зобов'язується прийняти товар і вчасно його оплачувати постачальнику (п.1.1 Договору).

Відносини, що виникли між сторонами на підставі зазначеного вище Договору, є господарськими зобов'язаннями, тому, згідно положень ст.ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Приписами статті 265 Господарського кодексу України визначено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно до ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно п.п.2.2, 2.3 Договору товар поставляється партіями. Кількість, асортимент і вартість (у т.ч. ПДВ) товару в партіях, визначаються сторонами у накладних на товар, які є невід'ємною частиною Договору, накладні формуються постачальником на основі діючої на момент замовлення Специфікації і погодженого ним замовлення покупця. Вартість товару в партії містить у собі крім іншого вартість навантажувальних робіт, вартість доставки, вартість тари й упакування. Загальна вартість Договору визначається як сума вартості фактично поставленого товару в партіях згідно накладних на товар протягом терміну дії Договору.

Поставка товару за Договором здійснюється постачальником на умовах DDU: «Торговий склад покупця за адресою складів покупця, вказаних в заяві, відповідно до Міжнародних правил тлумачення торгових термінів «ІНКОТЕРМС-2000» (п.4.1 Договору).

На виконання умов Договору позивачем було поставлено відповідачу товар на суму 6 157 880, 00 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи двохсторонніми видатковими накладними з підписами та відбитками печатки підприємств обох сторін та довіреностями на отримання матеріальних цінностей (а.с. 132-162).

Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару (ч.ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України).

Відповідно до п.6.1 Договору покупець зобов'язується оплатити вартість одержаної партії товару в об'ємі поставки, вказаної в накладній, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 60 календарних днів з моменту одержання товару.

Додатковими угодами від 28.04.14р. та 29.04.14р. позивач та відповідач-1 погодили зміни до п.6.1. Договору, встановивши строк для оплати товару - протягом 21 календарного дня з моменту одержання товару.

Додатковою угодою від 03.03.14р. позивач та відповідач-1 внесли зміни до п.6.1 Договору щодо коригування вартості товару у випадку зміни курсу гривні до долару США на дату, що передує даті оплати.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч.1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач-1 сплачував товар частинами з порушенням строку виконання грошових зобов'язань з призначенням платежу «за заменитель молочного жира «Феттимилк» дог. № 1190 від 26.11.12 р.».

Коригування вартості товару відбувалось на підставі актів про перерахунок вартості поставленого товару (а.с.45-68), які були складені та підписані позивачем та відповідачем-1.

Відповідно до п.6.1.3 Договору в редакції Додаткової угоди від 03.03.2014 р. одержані платежі відносились Позивачем на погашення заборгованості за Договором в хронологічному порядку, тобто, починаючи з такої, що виникла у найдавніший період, з урахуванням коригування вартості поставленого товару.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд зазначає, що товар, поставлений за видатковими накладними, оплачений відповідачем-1 повністю та станом на день звернення позивача до суду з даним позовом, сума боргу становить 1 137 229,92 грн., яка складається із сум різниці між вартістю товару поставленого та відкоригованого відповідно до курсу НБУ грн./долар США (курсові різниці).

На час розгляду спору відповідач не надав господарському суду доказів добровільної сплати спірної суми заборгованості, обставин наведених позивачем в обґрунтування позовних вимог не спростував.

Положеннями ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до приписів ст.ст. 525, 526, ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, цивільні та господарські зобов'язання мають бути виконані належним чином і у встановлений договором строк, а одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов'язання, а ст. 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 9.2. Договору сторони погодили, що за кожен день прострочення оплати товару покупець зобов'язаний сплатити постачальнику штрафну санкцію у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення, від суми простроченого платежу.

Положеннями пункту 9.3 Договору в редакції Додаткової угоди від 03.03.2014р. та додаткової угоди від 29.04.2014 р. визначено, що штрафна санкція у вигляді пені за порушення строку оплати грошового зобов'язання за п.9.2 Договору обчислюється виходячи з ціни товару (вартості партії товару), узгодженої у Специфікації та/або видатковій накладній (без врахування коригування, передбаченого п.6.1. Договору). Відповідальність за порушення грошового зобов'язання, яка передбачена ч.2 ст.625 Цивільного Кодексу України (річні відсотки), застосовується до суми боргу по сплаті вартості партії товару, узгодженої у Специфікації та/або видатковій накладній (без врахування коригування, передбаченого п.6.1. Договору).

Так, позивач нарахував відповідачу пеню за період з 30.07.14 р. по 12.11.14р. на суму 9 312,69 грн., а також 3% річних період з 04.02.13р. по 27.04.14р. та 24% річних за період з 28.04.14р. по 11.12.14р. на загальну суму 176 647,74 грн., що відображається в розрахунку позивача (а.с.14-20).

Перевіривши здійснені позивачем нарахування, суд визнає їх обґрунтованими, а отже такими, що підлягають задоволенню.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України).

Окрім того, зобов'язання за спірним договором забезпечено договором поруки 371/1 від 27.05.14р.(далі - договір поруки), укладеним між позивачем та поручителем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Кірасир" (відповідач-2).

Відповідно до п.3.1 договору поруки порукою за цим договором забезпечується виконання відповідачем-1 перед позивачем грошових зобов'язань за основним договором у повному обсязі, включаючи сплату основного боргу з урахуванням індексу інфляції, процентів, неустойки (штрафів, пені), відшкодування збитків, а також сум коригування ціни (вартості) у зв'язку зі зміною курсу гривні до долару США (або іншої валюти), у випадку, якщо такі виплати передбачені умовами договору або чинним законодавством.

Згідно приписів п.п. 4.3, 4.4 договору поруки відповідач-2 зобов'язаний сплатити позивачу несплачені відповідачем-1 суми в семиденний строк з моменту пред'явлення вимоги (якщо в такій вимозі позивачем не визначено більш тривалий строк), шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок позивача. Моментом виконання грошових зобов'язань відповідачем-2 є дата зарахування грошової суми на рахунок позивача.

Відповідно до вимог ст. ст. 554, 610 Цивільного кодексу України, боржник та поручитель несуть відповідальність як солідарні боржники.

Отже, позивач правомірно вважає за необхідне захистити свої права в судовому порядку та стягнути солідарно з відповідача-1 та відповідача-2 суму, в межах якої відповідач-2 відповідає перед позивачем за договором поруки.

Відповідно до вимог частин 1 і 7 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів; одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається крім випадків, передбачених законом.

В силу положень ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України, держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом присудження до виконання обов'язку в натурі та застосування штрафних санкцій.

Викладене є підставою для задоволення позовних вимог.

Разом з тим, з приводу заяви про забезпечення позову, поданої позивачем 11.08.2015 року, суд зазначає наступне.

При подачі позову до суду позивачем було подано заяву про забезпечення позову, у задоволенні якої відмовлено судом згідно ухвали від 03.08.15р., з огляду на те, що позивачем не доведено обставин, які можуть бути підставою для забезпечення позову.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, подану позивачем вдруге - 11.08.2015 року, суд зазначає, що позивачем не наведено додаткових обставин, які б свідчили про вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо), а також з урахуванням того, що зобов'язання відповідача -1 перед позивачем забезпечено договором поруки, суд відмовляє у задоволенні заяви про забезпечення позову з підстав наведених в ухвалі суду від 03.08.15р.

Щодо розподілу судового збору суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.3 п.4.1. постанови Пленуму ВГСУ від 21.02.2013 №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI ГПК України" у разі коли позов майнового характеру задоволено солідарно за рахунок двох і більше відповідачів, то судові витрати також розподіляються між відповідачами порівну.

Згідно ч.2 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у сумі 26 463,81 грн. підлягає стягненню з відповідачів порівну у сумі 13 231,90 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 32, 33, 36, 43, 45, 49, 82-85, 116-117 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути солідарно з Приватного акціонерного товариства "Ратнівський молокозавод" (44100, Волинська область, Ратнівський район, смт. Ратне, вул.Шевченка, 47; ) та з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кірасир" (49083, м. Дніпропетровськ, пр. ім. Газети "Правда", 29, кімн. 706; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ЩЕДРО" (49033, м. Дніпропетровськ, вул. Героїв Сталінграду, 122; ) суму 1 137 229,92 грн. (один мільйон сто тридцять сім тисяч двісті двадцять дев'ять грн. 92 коп.) основного боргу, 9 312,69 грн. (дев'ять тисяч триста дванадцять грн. 69 коп.) пені, 176 647,74 грн. (сто сімдесят шість тисяч шістсот сорок сім грн. 74 коп.) річних.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Ратнівський молокозавод" (44100, Волинська область, Ратнівський район, смт. Ратне, вул.Шевченка, 47; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ЩЕДРО" (49033, м. Дніпропетровськ, вул. Героїв Сталінграду, 122; ) суму 13 231,90 грн. (тринадцять тисяч двісті тридцять одна грн. 90 коп.) судового збору.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кірасир" (49083, м.Дніпропетровськ, пр. ім. Газети "Правда", 29, кімн. 706; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ЩЕДРО" (49033, м. Дніпропетровськ, вул. Героїв Сталінграду, 122; ) суму 13 231,90 грн. (тринадцять тисяч двісті тридцять одна грн. 90 коп.) судового збору.

Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя А.В. Суховаров

Повний текст підписаний - 15.09.2015р.