УХВАЛА

02.09.2015Справа № 910/24396/14

За скаргою Державного підприємства "АНТОНОВ-ФІНАНС"

на дії відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у м. Києві щодо винесення постанови про арешт коштів боржника ВП №47834643 від 22.06.2015

у справі за позовом Державного підприємства "Антонов"

до Державного підприємства "АНТОНОВ-ФІНАНС"

за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

1. Кабінет Міністрів України

2. Державне управління справами

3. Державне авіаційне підприємство "Україна"

про стягнення 10 840 721,56 грн.

Суддя Якименко М.М.

Представники сторін:

від заявника (боржник): Мосіпака І.І. - довіреність №2-15 від 21.08.2015 року;

від позивача (стягувач): Деяк Я.В. - довіреність №35/5179 від 14.07.2015 року;

від ВДВС: не з'явилися;;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

21.04.2015 року на примусове виконання рішення Господарського суду міста Києва у справі №910/24396/14 від 23.03.2015 року видано наказ про стягнення з Державного підприємства "АНТОНОВ-ФІНАНС" (04080, м. Київ, вул. Фрунзе, буд. 104; ) з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду, на користь Державного підприємства "АНТОНОВ" (03062, м. Київ, вул. Академіка Туполєва, буд. 1; ) заборгованість у розмірі 9 834 549,44 грн., з яких 8 023 000,00 грн. - основного боргу, 551 938,44 грн. - 3% річних, 1 259 611,00 грн. - інфляційних втрат - за Договором №084/732/07-804 від 04.06.2007 та витрати зі сплати судового збору у розмірі 66 297,14 грн.

Державного підприємства "АНТОНОВ-ФІНАНС" звернулося до господарського суду м. Києва зі скаргою на дії відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у м. Києві щодо винесення постанови про арешт коштів боржника ВП №47834643 від 22.06.2015

Скарга мотивована тим, що на думку заявника державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у м. Києві Новак Ганною Матвіївною не з'ясовано факту неодержання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження, в зв'язку з чим позбавлено права останнього в добровільному порядку виконати наказ суду.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 24.07.2015 року розгляд скарги призначено на 26.08.2015 року.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 26.08.2015 року розгляд скарги відкладено на 02.09.2015 року.

У судове засідання 02.09.2015 року представник ВДВС не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, однак згідно вимог ст.121-2 ГПК України неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

В судовому засіданні 02.09.2015 року представник заявника скаргу підтримав в повному обсязі, представник позивача проти задоволення заяви не заперечував.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представників скаржника та позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

15.06.2015 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Новак Ганною Матвіївною винесено Постанову ВП №47834643 про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу господарського суду м. Києва №910/24396/14 від 21.04.2015 року.

22.06.2015 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Новак Ганною Матвіївною винесено Постанову ВП №47834643 про арешт коштів боржника.

Згідно з ч.ч. 1 та 2 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Державний виконавець роз'яснює особам, які беруть участь у виконавчому провадженні або залучаються до проведення виконавчих дій, їхні права згідно з вимогами цього Закону.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом, подавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у провадженні виконавчих дій, давати усні та письмові пояснення, висловлювати свої доводи та міркування з усіх питань, що виникають у ході виконавчого провадження, у тому числі під час проведення експертизи, заперечувати проти клопотань, доводів та міркувань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Частинами 1, 2 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові (ч. 5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження»).

Частиною 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Таким чином, перед тим, як застосовувати засоби і способи примусу державний виконавець повинен пересвідчитись, чи отримав боржник копію постанови про відкриття виконавчого провадження, яка має бути направлена на зазначену у виконавчому документі адресу боржника та встановити факт отримання боржником копії цієї постанови, якою встановлено строк для добровільного виконання рішення.

Отже, у разі з'ясування факту неодержання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження, державний виконавець не вправі вчиняти виконавчі дії.

Між тим, держаний виконавець, приймаючи постанову про відкриття виконавчого провадження від 15.06.2015р., не повідомив про це у встановлений строк боржника (постанова була відправлена лише 22.06.2015 року), без пересвідчення того що боржник отримав копію постанови, почав проводити дії по примусовому виконанню рішення.

Матеріали справи не містять доказів виконання державним виконавцем зазначених вимог Закону України «Про виконавче провадження», що призвело до порушення прав боржника, визначених статтею 12 Закону України "Про виконавче провадження", позбавило його скористатися своїм правом на добровільне виконання рішення, та як наслідок спричинило незаконність дій державного виконавця направлених на примусове виконання рішення.

Окрім того, Постановою ВП №47834643 про арешт коштів боржника від 22.06.2015 року накладено арешт на поточні рахунки, на які зараховані страхові кошти та кошти, призначені на оплату праці, що є порушенням вимог діючого законодавства, з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 15 Закону України «Про оплату праці», оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов'язань щодо оплати праці.

Відповідно до ст.. 43 Конституції України, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Згідно з ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 40 Конституції України, усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

За наявності обставин, що перешкоджають провадженню виконавчих дій, або у разі несвоєчасного одержання сторонами документів виконавчого провадження, внаслідок чого вони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, державний виконавець може відкласти виконавчі дії за заявою стягувача чи боржника або з власної ініціативи на строк до десяти робочих днів. Про відкладання провадження виконавчих дій державний виконавець виносить відповідну постанову, про що повідомляє сторонам (ч. 1 ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження»).

Таким чином, суд дійшов до висновку, що держаним виконавцем, приймаючи постанову про відкриття виконавчого провадження від 15.06.2015р., не повідомив про це у встановлений строк боржника, без пересвідчення того що боржник отримав копію постанови, почав проводити дії по примусовому виконанню рішення.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Новак Ганною Матвіївною, щодо винесення 15.06.2015 року Постанови ВП №47834643 про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу господарського суду м. Києва №910/24396/14 від 21.04.2015 року - є незаконними, а постанова недійсною.

Згідно ст. 121-2 ГПК України, скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена. За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачеві, боржникові та органові виконання судових рішень.

Відповідно до п. 9.13 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 року № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

За таких обставин суд дійшов висновку про необхідність задоволення скарги Публічного акціонерного товариства Державного підприємства "АНТОНОВ-ФІНАНС"

Виходячи з вищенаведеного та керуючись, ст. 86, 121-2 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Державного підприємства "АНТОНОВ-ФІНАНС" - задовольнити повністю.

2. Визнати недійсною Постанову ВП №47834643 від 15.06.2015 року про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу господарського суду м. Києва №910/24396/14 від 21.04.2015 року, винесену старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Новак Ганною Матвіївною.

3. Зобов'язати відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві зняти арешт з коштів Державного підприємства "АНТОНОВ-ФІНАНС", який накладено 22.06.2015 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Новак Ганною Матвіївною Постановою ВП №47834643 про арешт коштів боржника.

Ухвала може бути оскаржена в порядку, передбаченому ст. 106 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Якименко М.М.