РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.09.2015Справа №910/18964/15

За позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПРОВІДНА»
до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес»
про відшкодування шкоди в розмірі 10009,64 грн.
Суддя Грєхова О. А.

Представники сторін:

від позивача: Дзюба І.М. - представник за довіреністю;

від відповідача: Бухонкін І.В. - представник за довіреністю.

СУТЬ СПОРУ:

Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПРОВІДНА» (далі - позивач) заявлено позов про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» (далі - відповідач) шкоди в розмірі 10009,64 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем на підставі Договору добровільного комплексного автострахування: добровільного страхування наземного транспорту, водіїв і пасажирів від нещасних випадків на транспорті та відповідальності власників наземних транспортних засобів №06/0665006/0813/13 від 29.10.2013 внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди (надалі - ДТП) виплачено страхове відшкодування власнику автомобіля марки "SSANG YONG", реєстраційний номер НОМЕР_1, а тому позивачем відповідно до положень статті 27 Закону України "Про страхування" та статті 993 Цивільного кодексу України отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду, якою є відповідач у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.07.2015 порушено провадження у справі №910/18964/15, розгляд справи призначено на 07.09.2015.

Представник позивача в судовому засіданні 07.09.2015 позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

У свою чергу, представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив у повному обсязі, а також надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що згідно з розрахунком фізичний знос автомобіля "SSANG YONG", реєстраційний номер НОМЕР_1, складає 23.57%, а отже і розмір шкоди має бути зменшений.

На виконання вимог ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України складено протокол судового засідання, який долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 82 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 07.09.2015 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, на яких ґрунтується позов, заслухавши пояснення представників сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

29.10.2013 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПРОВІДНА», як страховиком, та ОСОБА_3, як страхувальником, укладено Договір добровільного комплексного автострахування: добровільного страхування наземного транспорту, водіїв і пасажирів від нещасних випадків на транспорті та відповідальності власників наземних транспортних засобів №06/0665006/0813/13, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом - автомобілем марки "SSANG YONG", реєстраційний номер НОМЕР_1.

Договором визначено, що до страхових випадків відноситься, зокрема, ДТП, а вигодонабувачем є страхувальник.

Строк дії договору встановлено з 30.10.2013 по 29.10.2014.

24.03.2014 о 16 год. 55 хв. по вул. Гоголя в м. Токмак Запорізької області, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля марки "SSANG YONG", реєстраційний номер НОМЕР_1, та автомобіля марки «MERCEDES-BENZ», реєстраційний номер НОМЕР_2, а саме: ОСОБА_4, керуючи транспортним засобом марки «MERCEDES-BENZ», реєстраційний номер НОМЕР_2, не вибрав безпечний інтервал, внаслідок чого скоїв наїзд на транспортний засіб марки "SSANG YONG", реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_3 Внаслідок ДТП транспортні засоби пошкоджено.

Постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 08.05.2014 у справі №334/2998/14-п встановлено порушення ОСОБА_4 вимог п. 13.1. Правил дорожнього руху України, ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу.

27.03.2014 власник застрахованого автомобіля марки "SSANG YONG", реєстраційний номер НОМЕР_1, звернувся до позивача з заявою про факт настання події №, в якій просив виплатити відшкодування згідно з умовами страхування на СТО - Іноземне підприємство «АІС-Запоріжжя» для здійснення ремонту.

Згідно з рахунком-фактурою №0014014 від 14.04.2014, складеного СТО - ІП «АІС-Запоріжжя», вартість відновлювального ремонту автомобіля марки "SSANG YONG", реєстраційний номер НОМЕР_1, в результаті його пошкодження при ДТП, складає 11009,64 грн. з ПДВ.

У відповідності до норм чинного законодавства та з урахуванням умов Договору добровільного комплексного автострахування №06/0665006/0813/13 від 29.10.2013, позивач склав страховий акт № від 04.06.2014, згідно з яким пошкодження транспортного засобу автомобіля марки "SSANG YONG", реєстраційний номер НОМЕР_1, внаслідок ДТП визнано страховим випадком та призначено до виплати страхове відшкодування в розмірі 11009,64 грн.

На підставі складеного страхового акту № від 04.06.2014 Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПРОВІДНА» сплатило суму страхового відшкодування в розмірі 11009,64 грн. на рахунок СТО - ІП «АІС-Запоріжжя», що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням №0026054 від 26.06.2014.

За фактом здійснення ремонту автомобіля марки "SSANG YONG", реєстраційний номер НОМЕР_1, Іноземним підприємством «АІС-Запоріжжя» складено наряд-замовлення №Н від 18.08.2014 на суму 11009,64 грн.

Позивач звертався до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» із заявою про відшкодування шкоди в порядку регресу/суброгації №03-17/8005 від 11.07.2014, в якій просив здійснити відшкодування в розмірі 11009,64 грн., втім відповідач відповіді на претензію не надав та виплату не здійснив.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПРОВІДНА» перейшло в межах виплаченої суми право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

З матеріалів справи вбачається, що транспортний засіб - автомобіль «MERCEDES-BENZ», реєстраційний номер НОМЕР_2, яким спричинено ДТП, належить ОСОБА_5 та знаходився під керуванням ОСОБА_4, вина якого у скоєнні ДТП підтверджується матеріалами справи.

Доказів того, що ОСОБА_4 не мав права керування транспортним засобом автомобілем «MERCEDES-BENZ», реєстраційний номер НОМЕР_2, та притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 126 КУпАП матеріали справи не містять, а відтак, враховуючи положення статті 62 Конституції України, що закріплюють принцип презумпції невинуватості особи, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 керував вказаним транспортним засобом на законних підставах.

Згідно зі ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частинами першою та другою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Відтак, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Вина ОСОБА_4 встановлена у судовому порядку, а тому шкода, заподіяна внаслідок експлуатації автомобіля «MERCEDES-BENZ», реєстраційний номер НОМЕР_2, відшкодовується ним як законним володільцем цього транспортного засобу, оскільки зворотного суду не доведено.

Під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_5 уклав договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспорту (поліс) №АС/5544337 з Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Юнівес», предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «MERCEDES-BENZ», реєстраційний номер НОМЕР_2.

За приписами п.п. 1.1, 1.4 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхувальниками є юридичні особи та дієздатні громадяни, що уклали із страховиками договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу, а особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду.

Отже, оскільки ОСОБА_4 експлуатував автомобіль «MERCEDES-BENZ», реєстраційний номер НОМЕР_2, на законних підставах, що встановлено вище, то відповідальність за шкоду, заподіяну майну внаслідок експлуатації цього автомобіля була застрахована Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Юнівес».

Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

За умовами п. 12.1 ст. 12 вказаного Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

З наявної в матеріалах справи копії полісу №АС/5544337 вбачається, що ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну становить 50000,00 грн., франшиза - 1000,00 грн.

Статтею 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Заперечуючи проти позову, відповідач посилається на Звіт про оцінку розміру фізичного зносу складових частин автомобіля "SSANG YONG", реєстраційний номер НОМЕР_1, №ГО-1199 від 03.03.2014, що складений оцінювачем ОСОБА_6, відповідно до якого розмір фізичного зносу складових частин автомобіля "SSANG YONG", реєстраційний номер НОМЕР_1, складає 23,57%. А тому, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Юнівес» наполягає на зменшенні розміру відшкодування.

Господарський суд не приймає вказані доводи відповідача з огляду на наступне.

Як зазначалося вище, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до страховика, який здійснив обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власника транспортного засобу, у розмірі виплаченого страхового відшкодування. Отже, визначальним моментом для звернення з такою вимогою є сам факт виплати страхового відшкодування за договором майнового страхування.

Здійснення позивачем виплати страхового відшкодування в сумі 11009,64 грн. (на підставі рахунку особи, яка здійснювала ремонт) на користь страхувальника не суперечить вимогам ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", оскільки вказаний закон не поширюється на правовідносини, що виникли за Договором добровільного комплексного автострахування: добровільного страхування наземного транспорту, водіїв і пасажирів від нещасних випадків на транспорті та відповідальності власників наземних транспортних засобів №06/0665006/0813/13 від 29.10.2013, а Закон України "Про страхування" відповідних застережень не містить.

До того ж, вказаним Законом не передбачено обов'язкового проведення суб'єктами оціночної діяльності незалежної професійної оцінки шкоди, завданої транспортному засобу внаслідок ДТП, тобто необхідність відшкодування шкоди не ставиться у залежність від проведення такої оцінки, а під оціненою шкодою в ньому розуміється передусім шкода, оцінена страховою компанією.

При цьому, доказом фактично здійснених позивачем витрат по виплаті страхового відшкодування, які (витрати) виникли внаслідок ДТП є платіжне доручення №0026054 від 26.06.2014, копія якого наявна в матеріалах справи.

Аналогічну правову позицію у подібних правовідносинах викладено в постанові Верховного Суду України від 15.04.2015 у справі №910/7163/14.

Матеріалами справи підтверджено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля марки "SSANG YONG", реєстраційний номер НОМЕР_1, в результаті його пошкодження при ДТП, складає 11009,64 грн. з ПДВ., а до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПРОВІДНА» перейшло право зворотної вимоги в межах виплаченої ним суми.

За таких обставин, враховуючи розмір права зворотної вимоги, який перейшов до позивача (11009,64 грн.), а також визначені полісом №АС/5544337 розміри лімітів відповідальності та франшизи (1000,00 грн.), суд дійшов висновку, що відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу витрати в розмірі 10009,64 грн.

Згідно зі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

В силу вимог ст. ст. 33, 34 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги, як і не надав доказів часткової або повної сплати заявленої до стягнення суми, а його доводи, викладені у відзиві на позовну заяву спростовуються вищенаведеним.

З урахуванням вищевикладеного, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, з покладенням судового збору на відповідача, в порядку ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 43, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» (03680, м. Київ, вулиця Червоноармійська, будинок 72; ідентифікаційний код 32638319) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПРОВІДНА» (03049, м. Київ, проспект Повітрофлотський, будинок 25; ідентифікаційний код 23510137) страхове відшкодування в сумі 10009 (десять тисяч дев'ять) грн. 64 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 14.09.15

Суддя О.А. Грєхова