ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" вересня 2015 р. Справа № 910/16522/15

Господарський суд Київської області у складі судді Бабкіної В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Публічного акціонерного товариства «Харчовик»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Край-2»

про стягнення 37246,20 грн.

секретар судового засідання (пом. судді): Новікова І.С.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1, довір. № 05/01-1 від 05.01.2015 р.

від відповідача: не зявився

Обставини справи:

Публічне акціонерне товариство «Харчовик» (далі ПАТ «Харчовик», позивач) звернулось до господарського суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Край-2» (далі - ТОВ «Край-2», відповідач) про стягнення 37246,20 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 30.06.2015 р. справу № 910/16522/15 було передано за підсудністю до господарського суду Київської області (вх. № 3343/15 від 27.07.2015 р.).

Ухвалою господарського суду Київської області від 29.07.2015 р. справу № 910/16522/15 було прийнято до провадження суддею В.М. Бабкіною.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем договірних зобовязань щодо здійснення розрахунку з позивачем за поставку товару відповідно до договору поставки № 707 від 30.12.2011 р., у звязку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача 37246,20 грн. основного боргу, а також судовий збір.

Розгляд справи відкладався.

25.08.2015 р. до господарського суду Київської області ПАТ «Харчовик» було подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

17.09.2015 р. до господарського суду Київської області ПАТ «Харчовик» було подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

У судових засіданнях 25.08.2015 р. та 17.09.2015 р. представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у судові засідання 25.08.2015 р. та 17.09.2015 р. не зявився, хоча про дату та час розгляду справи відповідач був повідомлений належно.

Згідно із абз. 3 пп. 3.9.1 п. 3.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Згідно з пп. 3.9.2 п. 3.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», у випадку незявлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України в разі, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 17.09.2015 р. було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

30.12.2011 р. між Відкритим акціонерним товариством «Харчовик» (правонаступник - Публічне акціонерне товариство «Харчовик») (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Край-2» (покупець) було укладено договір поставки № 707, відповідно до п. 1.1 якого постачальник постачає і передає у власність покупцеві, а покупець приймає та оплачує товари згідно з замовленнями покупця та товаросупровідною документацією, які складають невідємну частину цього договору, на умовах цього договору.

У відповідності з п. 3.1 договору постачальник поставляє, а покупець оплачує товари за цінами, зазначеними у специфікації, затвердженій сторонами.

Згідно з пунктом 3.3 договору, покупець здійснює вчасний розрахунок за товари. Оплата виконується шляхом банківського переказу на рахунок постачальника, зазначений у статті 9 договору, протягом терміну платежу, зазначеного у пункті 1.1 додатку № 3 «Спеціальні умови», за умови, що сума платежу не менше 50,00 грн., та що постачальник надасть належним чином оформлені рахунки та накладні (у формі відповідно до інструкцій покупця) на адресу покупця. Якщо постачальник не надасть рахунки та накладні вчасно, покупець має право затримати розрахунок на відповідний час затримки у наданні документів. Покупець зобовязаний попередити постачальника про недоліки у одержаних рахунках-фактурах та/чи накладних. Рахунки-фактури без номеру замовлення будуть відсилатися назад та не будуть оплачуватись покупцем.

У відповідності з п. 3.8 договору за несвоєчасну оплату продукції покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної ставки НБУ за кожен день прострочення.

Договір укладений строком до 31 грудня 2012 року. Строк дії договору автоматично продовжується на додаткові однорічні терміни у випадку, якщо не менше ніж за 30 днів до закінчення його строку дії будь-яка сторона не повідомить іншу сторону у письмовій формі про свій намір припинити його дію (п. 8.1 договору).

ВАТ «Харчовик» та ТОВ «Край-2» було підписано додаток № 3 до договору поставки № 707 від 30.12.2011 р., відповідно до п. 1.1 якого покупець оплачує реалізовані товари за період 1 календарний тиждень у магазинах покупця протягом 10 банківських днів з дня закінчення календарного тижня за умови, що постачальник надасть належним чином оформлені рахунки та накладні (у формі відповідно до інструкцій покупця) на адресу покупця протягом не більше ніж 7 днів з дня поставки. Якщо у постачальника є борги по документах, покупець має право затримати розрахунок на відповідний час затримки наданих документів.

ВАТ «Харчовик» та ТОВ «Край-2» було підписано протокол узгодження розбіжностей до договору поставки № 707 від 30.12.2011 р., у відповідності з яким п. 3.3 договору було викладено в наступній редакції: «Покупець здійснює вчасний розрахунок за товари. Оплата виконується шляхом банківського переказу на рахунок постачальника, зазначений у статті 9 договору, протягом терміну платежу, зазначеного у пункті 1.1 додатку № 3 «Спеціальні умови», за умови, що сума платежу не менше 50,00 грн., та що постачальник надасть належним чином оформлені рахунки та накладні (у формі відповідно до інструкцій покупця) на адресу покупця. Покупець зобовязаний сплатити постачальнику грошові кошти за отриманий товар протягом терміну платежу, зазначеного у п. 1.1 додатку № 3 до договору, але у будь-якому випадку не пізніше 120 календарних днів з дати поставки товару, визначеної датою підписання накладних».

Як зазначає позивач, ПАТ «Харчовик» було поставлено відповідачеві на виконання умов договору поставки № 707 від 30.12.2011 р. товар на загальну суму 1225929,98 грн. за період з 24.02.2012 р. до 01.02.2013 р., що підтверджується видатковими накладними, копії яких долучено до матеріалів справи, оригінали оглянуто судом.

ТОВ «Край-2» частково розрахувалось за поставлений товар з ПАТ «Харчовик» в сумі 1117906,00 грн., що підтверджується виписками з банківського рахунку позивача за період з 26.03.2012 р. до 18.04.2013 р., копії яких долучено до матеріалів справи.

Також товар на суму 70777,78 грн. було повернуто ТОВ «Край-2» позивачу, що підтверджується накладними на повернення, у тому числі - № 84 від 20.02.2013 р., № 85 від 20.02.2013 р., № 101 від 26.02.2013 р., № 102 від 26.02.2013 р., № 103 від 27.02.2013 р., № 104 від 27.02.2013 р., № 109 від 06.03.2013 р., № 112 від 12.03.2013 р., № 159 від 09.04.2013 р., № 177 від 18.04.2013 р., № 186 від 01.05.2013 р., № 206 від 13.05.2013 р., № 207 від 13.05.2013 р., № 208 від 13.05.2013 р., № 231 від 29.05.2013 р., № 232 від 29.05.2013 р., № 233 від 29.05.2013 р., № 249 від 07.06.2013 р., № 250 від 07.06.2013 р., № 410 від 19.09.2013 р., № 411 від 19.09.2013 р., № 412 від 19.09.2013 р., № 413 від 19.09.2013 р., № 417 від 30.09.2013 р., № 420 від 30.09.2013 р., № 421 від 30.09.2013 р., № 422 від 30.09.2013 р., № 423 від 30.09.2013 р., № 424 від 30.09.2013 р., № 432 від 30.09.2013 р., № 433 від 30.09.2013 р., № 456 від 10.10.2013 р., № 460 від 21.10.2013 р., № 471 від 24.10.2013 р., № 506 від 01.11.2013 р., № 513 від 13.11.2013 р., № 514 від 13.11.2013 р., № 540 від 27.11.2013 р., № 546 від 30.11.2013 р., № 550 від 30.11.2013 р., № 556 від 19.12.2013 р., № 557 від 19.12.2013 р., № 560 від 23.12.2013 р., № 562 від 25.12.2013 р., № 589 від 30.12.2013 р., копії яких долучено до матеріалів справи.

Оскільки відповідач не розрахувався з позивачем у повному обсязі за договором № 707 від 30.12.2011 р. за поставлений товар, останній і звернувся з даним позовом до суду.

Згідно приписів статті 509 Цивільного кодексу України зобовязанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зазначена норма кореспондується з приписами статті 193 Господарського кодексу України.

Так, у відповідності до ч. 1 статті 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ч. 2 статті 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно з ч. 7 статті 193 Господарського кодексу України не допускається одностороння відмова від виконання зобовязання, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Приписами статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як зазначено у ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

У відповідності з ч. 1 статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник) зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України передбачає, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За змістом ст.ст. 691, 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Поряд з цим, приписами статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідач у судові засідання представника не направив, відзиву на позов, контррозрахунку суми заборгованості або доказів оплати у повному обсязі отриманого за договором поставки № 707 від 30.12.2011 р. товару суду не надав.

Отже, факт порушення відповідачем зобовязань судом встановлений та по суті відповідачем не спростований.

З огляду на викладене, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором поставки № 707 від 30.12.2011 р., з урахуванням встановлення судом факту наявності заборгованості відповідача перед позивачем у сумі 37246,20 грн., є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

За таких обставин суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Харчовик» у повному обсязі.

Судові витрати відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 32-34, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Край-2» (07300, АДРЕСА_1, код 35231874) на користь Публічного акціонерного товариства «Харчовик» (68702, Одеська обл., Болградський р-н, м. Болград, вул. Заводська, 34, код 20925875) 37246 (тридцять сім тисяч двісті сорок шість) грн. 20 коп. основного боргу, 1827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення підписане 22.09.2015 р.

Суддя В.М. Бабкіна