КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" вересня 2015 р. Справа№ 910/21486/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Рябухи В.І.

суддів: Ропій Л.М.

Калатай Н.Ф.

при секретарі: Бовсунівській Л.О.,

за участю представників:

від позивача ОСОБА_2, дов. від 22.10.2014 №221014/1;

від відповідача ОСОБА_3, дов. від 07.09.2015 №20/03;

від Компанії CyntalmoHoldings Ltd не з'явився;

від ОСОБА_4 не з'явився;

від ОСОБА_5 не з'явився;

від ОСОБА_6 не з'явився;

від ОСОБА_7 не з'явився;

від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб не з'явився;

від Головного управління Національного банку України по місту Києву та Київської області Таболін О.С., дов. від 11.12.2014 №18-225/74268;

від прокуратури Бондарчук І.П., посв. від 13.05.2014 №026128 прокурор відділу прокуратури міста Києва,

розглянувши апеляційні скарги Приватного акціонерного товариства «Вентиляційні системи» від 10.08.2015 та від 13.08.2015 (за підписами представників ОСОБА_10, ОСОБА_11.)

на рішення Господарського суду міста Києва від 29.07.2015 (підписане 03.08.2015)

у справі №910/21486/14 (суддя Нечай О.В.)

за позовом Приватного акціонерного товариства «Вентиляційні системи»

до Публічного акціонерного товариства «БрокбізнесБанк»

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача

1. Компанія CyntalmoHoldings Ltd

2. ОСОБА_4

3. ОСОБА_5

4. ОСОБА_6

5. ОСОБА_7

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача

1. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

2. Головне управління Національного банку України по місту Києву та Київської області

за участю Прокуратури міста Києва

про визнання зобов'язань припиненими,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Вентиляційні системи» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» про визнання зобов'язань припиненими.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.10.2014 порушено провадження у справі № 910/21486/14, залучено до участі у розгляді справи третіми особами, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Компанію Cyntalmo Holdings Ltd, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.11.2014 продовжено строк розгляду спору на 15 днів та залучено третіми особами, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Головне управління Національного банку України по м. Києву та Київській області та Фонд гарантування вкладів фізичних осіб.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.12.2014 у справі №910/21486/14, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 24.02.2015, позов Приватного акціонерного товариства «Вентиляційні системи» задоволено:

- визнано припиненим зобов'язання Приватного акціонерного товариства «Вентиляційні системи» перед Публічним акціонерним товариством «Брокбізнесбанк» за кредитним договором від 02.04.2008 № 25-08-840-MKL та додатковими угодами до нього в частині заборгованості Приватного акціонерного товариства «Вентиляційні системи» за кредитом у розмірі 149 332 853, 97 грн;

- визнано припиненим договір іпотеки між Приватним акціонерним товариством «Вентиляційні системи» та Публічним акціонерним товариством «Брокбізнесбанк» від 03.04.2008, який посвідчено нотаріусом Київського міського нотаріального округу Алешко І.В. та зареєстровано в реєстрі № 1452, а також додаткові угоди до нього;

- визнано припиненим договір застави між Приватним акціонерним товариством «Вентиляційні системи» та Публічним акціонерним товариством «Брокбізнесбанк» від 28.12.2011, який посвідчено нотаріусом Київського міського нотаріального округу Алешко І.В. та зареєстровано в реєстрі № 3162;

- визнано припиненим договір застави від 02.04.2008 № 25-08-840-Z3 між Приватним акціонерним товариством «Вентиляційні системи» та Публічним акціонерним товариством «Брокбізнесбанк»;

- визнано припиненим договір застави від 16.07.2008 № 25-08-840-Z5 між Приватним акціонерним товариством «Вентиляційні системи» та Публічним акціонерним товариством «Брокбізнесбанк»;

- визнано припиненим договір застави від 16.07.2008 № 25-08-840-Z7 між Приватним акціонерним товариством «Вентиляційні системи» та Публічним акціонерним товариством «Брокбізнесбанк»;

- визнано припиненим договір застави від 28.12.2011 № 25-08-840-Z9 між Приватним акціонерним товариством «Вентиляційні системи» та Публічним акціонерним товариством «Брокбізнесбанк»;

- визнано припиненим договір застави від 20.06.2011 № 25-08-840-Z11 між Приватним акціонерним товариством «Вентиляційні системи» та Публічним акціонерним товариством «Брокбізнесбанк»;

- стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду, на користь Приватного акціонерного товариства «Вентиляційні системи» судовий збір у розмірі 9 744,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.03.2015 розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення у даній справі про задоволення вимог Приватного акціонерного товариства «Вентиляційні системи» до Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» про визнання припиненим договору застави від 28.12.2011 № 25-08-840-Z10 зупинено.

Постановою Вищого господарського суду України від 19.05.2015 постанову Київського апеляційного господарського суду від 24.02.2015 та рішення Господарського суду міста Києва від 22.12.2014 у справі №910/21486/14 скасовано, справу передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Рішенням Господарського суду міста від 29.07.2015 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погодившись з вказаним рішенням, Приватне акціонерне товариство «Вентиляційні системи» звернулось з апеляційними скаргами від 10.08.2015 та від 13.08.2015 (за підписами представників позивача ОСОБА_10, ОСОБА_11.) до Київського апеляційного господарського суду, в яких просить рішення Господарського суду міста Києва від 29.07.2015 скасувати та прийняте нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Апеляційні скарги мотивовані тим, що в правовідносинах, що виникли між позивачем та відповідачем відбулось поєднання боржника і кредитора банку в грошовому зобов'язанні, наслідком якого є можливість застосування положень ст.606 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Однак, суд першої інстанції на вказані обставини уваги не звернув та 29.07.2015 прийняв рішення, яке на думку скаржника є незаконним та необґрунтованим.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.08.2015 прийнято апеляційну скаргу (за підписом представника позивача ОСОБА_10.) до розгляду та порушено апеляційне провадження, розгляд справи призначено на 16.09.2015.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 25.08.2015 прийнято апеляційну скаргу (за підписом представника позивача ОСОБА_11.) до розгляду та порушено апеляційне провадження, розгляд справи призначено на 16.09.2015.

Дані ухвали надіслано відповідно до вимог Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.02.2013 №28. Доказом належного повідомлення учасників судового процесу про час і місце розгляду справи є повідомлення про вручення поштових відправлень (ухвал від 20.08.2015 та від 25.08.2015) Компанії CyntalmoHoldings Ltd та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 25.08.2015 та від 28.08.2015 відповідно.

Доказом належного повідомлення ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про час і місце розгляду даної справи є повернуті конверти з відмітками органу поштового зв'язку «за закінченням встановленого строку зберігання».

Враховуючи, що треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача були належним чином повідомлені про час та місце проведення судового засідання з розгляду апеляційних скарг позивача та те, що ст.77 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) надає суду право, а не зобов'язує його відкласти розгляд справи, звертаючи увагу, що матеріали справи дозволяють розглянути апеляційні скарги за відсутності вказаних вище учасників судового процесу, з метою дотримання ст.102 ГПК України, на думку колегії суддів, відсутні підстави для відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі.

Згідно зі ст.101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, 02.04.2008 між Публічним акціонерним товариством «Брокбізнесбанк» (банк) та Закритим акціонерним товариством «Вентиляційні системи», найменування якого було змінено на Приватне акціонерне товариство «Вентиляційні системи» (позичальник) укладено кредитний договір № 25-08-840-MKL, предметом якого є надання у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності та цільового характеру використання коштів на умовах визначених договором. Протягом 2008-2012 років сторонами вносились зміни до кредитного договору від 02.04.2008 № 25-08-840-MKL шляхом укладення додаткових угод, якими серед іншого, змінювались суми кредиту, проценти, строки погашення кредиту та процентів і, зокрема, встановлено строк користування кредитом до 01.10.2016.

В забезпечення належного виконання зобов'язань за кредитним договором від 02.04.2008 № 25-08-840-MKL між Публічним акціонерним товариством «Брокбізнесбанк» як заставодержателем (іпотекодержателем) та Приватним акціонерним товариством «Вентиляційні системи» як заставодавцем (іпотекодавцем) були укладені наступні забезпечувальні договори:

- договір застави від 02.04.2008 №25-08-840-Z3, за умовами якого заставодавець (позивач) передав заставодержателю (відповідачу) в заставу товари в обороті балансовою вартістю 26 876 485,82 грн;

- договір іпотеки від 03.04.2008, за умовами якого іпотекодавець (позивач) передав іпотекодержателю (відповідачу) в іпотеку нежилі приміщення загальною площею 1 281,1 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1;

- договір застави від 16.07.2008 №25-08-840-Z5, за умовами якого заставодавець передав заставодержателю в заставу майнові права вимоги на отримання товарів, які оцінено на 1 000 000,00 дол. США;

- договір застави від 16.11.2010 №25-08-840-Z7, за умовами якого заставодавець передав заставодержателю в заставу основні засоби, які оцінено на суму 51 314 000,00 грн;

- договір застави від 28.12.2011 №25-08-840-Z9, за умовами якого заставодавець передав заставодержателю в заставу майнові права вимоги на отримання грошових коштів у сумі 11 819 093,75 дол. США;

- договір застави від 28.12.2011, за умовами якого заставодавець передав заставодержателю в заставу транспортний засіб - автомобіль марки SKODA, модель OCTAVIA AMBIENTE, тип легковий хетчбек-В, 2011 року випуску, сірого кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1;

- договір застави від 20.06.2012 №25-08-840-Z11, за умовами якого заставодавець передав заставодержателю в заставу основні засоби ринкова та узгоджена сторонами вартість яких становить 333 500,00 грн.

Відповідно до довідки Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» від 03.10.2014 за вих. №2687д-010-05 заборгованість позивача за кредитним договором від 02.04.2008 №25-08-840-MKL станом на 01.10.2014 становить 5 531 534,84 грн. та 3 849 269,90 євро строкова заборгованість за основним зобов'язанням; 980 000,00 дол. США та 745 000,00 євро прострочена заборгованість за основним зобов'язанням; 54 731,43 дол. США та 35 117,83 євро строкова заборгованість за відсотками; 54 252,18 дол. США та 36 901,01 євро прострочена заборгованість за відсотками.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 28.02.2014 №107 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» до категорії неплатоспроможних виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 28.02.2014 прийнято рішення №9 щодо запровадження тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в Публічне акціонерне товариство «Брокбізнесбанк».

Постановою Національного банку України № 339 від 10.06.2014 прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» та ліквідацію банку. За рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 11.06.2014 №45 розпочато ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» та призначено уповноваженою особою на ліквідацію банку Куреного О.В. на період з 11.06.2014 до 10.06.2015.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 21.05.2015 №103 продовжено строк здійснення процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» строком на один рік до 10.06.2016 включно.

Як встановлено судом першої інстанції, 08.07.2014 між ОСОБА_4 (цедент) та Приватним акціонерним товариством «Вентиляційні системи» (цесіонарій) укладено договір про відступлення права вимоги №1 та договір про відступлення права вимоги № 5, за умовами яких позивач набув право вимоги до Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» у сумі 3 838 729,88 дол. США, яке належало ОСОБА_4 на підставі договору банківського строкового вкладу (депозиту) «Стабільний» від 01.08.2013 № 364-07-13-840 та право вимоги у сумі 1165561,74 грн на підставі договору про відкриття та обслуговування спеціального карткового рахунку міжнародної платіжної картки _ЕС/МС GOLD № 29147 від 04.02.2009, укладеного з відповідачем.

31.07.2014 ОСОБА_4, згідно опису вкладення у цінний лист від 31.07.2014, направив на адресу Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» повідомлення про відступлення на користь Приватного акціонерного товариства «Вентиляційні системи» права вимоги за вищевказаними договорами.

08.07.2014 між ОСОБА_6 (цедент) та Приватним акціонерним товариством «Вентиляційні системи» (цесіонарій) укладено договір про відступлення права вимоги № 2, за умовами якого позивач набув право вимоги до Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» у сумі 2 301 729,82 дол. США., яке належало ОСОБА_6 на підставі договору банківського строкового вкладу (депозиту) «Стабільний» від 01.08.2013 №366-07-13-840, укладеного з Публічним акціонерними товариством «Брокбізнесбанк».

31.07.2014 ОСОБА_6, згідно опису вкладення у цінний лист від 31.07.2014, направила на адресу Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» повідомлення про відступлення на користь Приватного акціонерного товариства «Вентиляційні системи» права вимоги за договорами банківського строкового вкладу (депозиту) «Стабільний» від 01.08.2013 № 366-07-13-840.

08.07.2014 між ОСОБА_5 (цедент) та Приватним акціонерним товариством «Вентиляційні системи» (цесіонарій) укладений договір про відступлення права вимоги №3, за умовами якого позивач набув право вимоги до Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» у сумі 15024,71 дол. США, яке належало ОСОБА_5 на підставі договору банківського строкового вкладу (депозиту) «Стабільний» від 01.08.2013 №365-07-13-840, укладеного з Публічним акціонерними товариством «Брокбізнесбанк».

31.07.2014 ОСОБА_5, згідно опису вкладення у цінний лист від 31.07.2014, направив на адресу Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» повідомлення про відступлення на користь Приватного акціонерного товариства «Вентиляційні системи» права вимоги за договорами банківського строкового вкладу (депозиту) «Стабільний» від 01.08.2013 № 365-07-13-840.

08.07.2014 між ОСОБА_7 (цедент) та Приватним акціонерним товариством «Вентиляційні системи» (цесіонарій) укладено договір про відступлення права вимоги № 4, за умовами якого позивач набув право вимоги до Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» у сумі 15 024,71 дол. США., яке належало ОСОБА_7 на підставі договору банківського строкового вкладу (депозиту) «Стабільний» від 01.08.2013 № 367-07-13-840, укладеного з Публічним акціонерними товариством «Брокбізнесбанк».

31.07.2014 ОСОБА_7, згідно опису вкладення у цінний лист від 31.07.2014, направила на адресу Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» повідомлення про відступлення на користь Приватного акціонерного товариства «Вентиляційні системи» права вимоги за договором банківського строкового вкладу (депозиту) «Стабільний» від 01.08.2013 № 367-07-13-840.

Крім того, 05.09.2014 між компанією Cyntalmo Holdings Ltd (цедент) та Приватним акціонерним товариством «Вентиляційні системи» (цесіонарій) укладено договір про відступлення права вимоги № 08, за умовами якого цесіонарій набув право вимоги до Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» у сумі 6 719 271,64 дол. США, яке належало компанії Cyntalmo Holdings Ltd на підставі договору банківського вкладу від 22.11.2010 № 13-11-2010, укладеного з Публічним акціонерним товариством «Брокбізнесбанк».

29.10.2014 компанія Cyntalmo Holdings Ltd, згідно опису вкладення у цінний лист та фіскального чеку від 29.10.2014 №8785, направила на адресу Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» повідомлення про відступлення на користь Приватного акціонерного товариства «Вентиляційні системи» права вимоги за договором банківського вкладу від 22.11.2010 № 13-11-2010.

Як вбачається з матеріалів справи, 26.09.2014 позивач звернувся до Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» із заявою від 25.09.2014 за вих. № 2251 про припинення зобов'язання за кредитним договором від 02.04.2008 №25-08-840-MKL та додатковими угодами до нього в частині заборгованості у розмірі 151 451 752,01 грн, у зв'язку з поєднанням боржника і кредитора в одній особі, а також про припинення зобов'язань за договором іпотеки від 03.04.2008 за реєстровим № 1452 і додатковими угодами до нього; договором застави від 28.12.2011 за реєстровим № 3162; договором застави від 02.04.2008 №25-08-840-Z3; договором застави від 16.07.2008 №25-08-840-Z5; договором застави від 16.07.2008 № 25-08-840-Z7; договором застави від 28.12.2011 №25-08-840-Z9; договором застави від 20.06.2011 № 25-08-840-Z11.

Зазначена заява позивача залишена відповідачем без відповіді, що і стало причиною звернення до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, Господарський суд міста Києва виходив з того, що укладення договір про відступлення права вимоги відбулось після прийняття рішення про ліквідацію банку, а відтак, до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з встановленою даним Законом черговістю погашення вимог кредиторів.

Київський апеляційний господарський суд погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

В силу приписів ст. 606 ЦК України зобов'язання припиняється поєднанням боржника і кредитора в одній особі.

Частина 1 ст.202 Господарського кодексу України (далі - ГК України), передбачає що господарське зобов'язання припиняється: виконанням, проведеним належним чином; зарахуванням зустрічної однорідної вимоги або страхового зобов'язання; у разі поєднання управненої та зобов'язаної сторін в одній особі; за згодою сторін; через неможливість виконання та в інших випадках, передбачених цим Кодексом або іншими законами.

Приписи статті 606 ЦК України встановлюють такий спосіб припинення цивільно-правового зобов'язання, що не залежить від волі сторін.

Поєднання боржника і кредитора в одній особі має місце в разі, якщо до сторони, яка є боржником, переходить за певних обставин зобов'язання іншої особи, за яким ця особа є кредитором щодо боржника, та/або навпаки. Іншими словами, в силу об'єктивних обставин або певного правочину один із суб'єктів правовідношення зникає (або виходить із двосторонніх зобов'язальних правовідносин). При цьому до особи, що залишилась, переходять всі правомочності щодо взаємних зобов'язань, у зв'язку з чим і припиняється правовідношення.

Отже, щоб зобов'язання припинилось на підставі наведеної норми поєднанням двох сторін у одній особі, необхідно щоб у результаті такого поєднання лишилась лише одна особа. Поєднання боржника та кредитора може бути наслідком, зокрема, правонаступництва, причому як загального, так і у випадку ліквідації з правонаступництвом злиття, приєднання тощо.

Проте, як вірно встановлено судом першої інстанції обидві сторони кредитного договору як боржник так і кредитор існують як окремі особи, а тому передбаченого зазначеною статтею поєднання боржника і кредитора в одній особі не відбулось.

Пунктом 1 частини 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Отже, за змістом кредитного договору, банк є кредитором позичальника з майновими вимогами про повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами.

Згідно з ч.1 ст. 1058 та ч.1 ст. 1060 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. . Договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Тобто, юридична особа, яка внесла кошти на депозит в установі банку, є кредитором банку з майновими вимогами щодо одержання відсотків або іншого доходу, обумовленого договором банківського вкладу, за користування банком грошовими коштами вкладника, а також повернення суми вкладу після закінчення строку дії договору банківського вкладу (депозиту) або на першу вимогу вкладника.

Позивач на підставі кредитного договору від 02.04.2008 № 25-08-840-MKL з додатковими угодами до нього є боржником відповідача, а останній є кредитором позивача. Після укладення між позивачем та третіми особами договорів про відступлення права вимоги, позивач набув право вимоги до відповідача за договорами банківського (строкового) вкладу, та став кредитором останнього, тобто між сторонами у справі склалися взаємні зустрічні грошові зобов'язання на підставі кредитного договору від 02.04.2008 № 25-08-840-MKL та договорів про відступлення права вимоги від 08.07.2014 № 1, 2, 3, 4, 5 та від 05.09.2014 № 08, що вказує на відсутність поєднання боржника і кредитора в одній особі або вибуття суб'єкта в силу об'єктивних обставин з правовідношення.

Частиною 2 ст. 6 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначено, що особливості правового статусу, порядку створення, діяльності, реорганізації та ліквідації банків визначаються цим Законом та Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків (ч.1 ст.1 вказаного Закону України).

Відповідно до частини 1 ст. 34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (в редакції від 10.04.2014) фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації в банку на наступний робочий день після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних.

Пунктом четвертим частини 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (в редакції від 10.04.2014) встановлено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється, зокрема, задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим Законом.

Як зазначалось вище, постановою Національного банку України від 10.06.2014 №339 відкликано банківську ліцензію Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» та розпочато ліквідацію банку. Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 11.06.2014 №45 розпочато ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» та призначено уповноваженою особою на ліквідацію банку Куреного О.В. на період з 11.06.2014 до 10.06.2015 р.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 21.05.2015 №103 продовжено строк здійснення процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» строком на один рік до 10.06.2016 включно.

За змістом ч.4 ст.110 ЦК України особливості ліквідації банків встановлюються законом про банки і банківську діяльність.

Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом у даних правовідносинах.

Статтею 2 зазначеного Закону встановлено, що тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом. Ліквідація банку - процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Отже, у спорах пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація чи розпочата процедура його ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, а даний Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Згідно з частиною шостою ст. 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність» Фонд гарантування вкладів фізичних осіб у день отримання рішення Національного банку України про ліквідацію банку набуває прав ліквідатора банку та розпочинає процедуру його ліквідації відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Пунктом 3 частини 2 статті 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що з дня призначення уповноваженої особи Фонду строк виконання всіх грошових зобов'язань банку та зобов'язання щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) вважається таким, що настав.

Вимоги за зобов'язаннями банку, що виникли під час проведення ліквідації, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури(ч. 3 ст. 46 цього Закону, в редакції від 10.04.2014).

Уповноважена особа Фонду припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами. Уповноважена особа Фонду не має права здійснювати задоволення вимог кредиторів до затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів, за виключенням погашення за погодженням з виконавчою дирекцією Фонду вимог за правочинами, що забезпечують проведення ліквідаційної процедури (ч. ч. 1, 6 ст. 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», в редакції від 10.04.2014).

Таким чином, як вірно встановлено місцевим господарським судом, укладення договорів про відступлення права вимоги відбулося після прийняття рішення про ліквідацію банку, а відтак, до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з встановленою даним Законом черговістю погашення вимог кредиторів.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Вищого господарського суду України від 20.05.2015 у справі №910/21757/14 та від 08.07.2015 у справі №922/4137/14.

Доводи апеляційної скарги були предметом розгляду в суді першої інстанції та обґрунтовано відхилені при прийнятті оскаржуваного рішення.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України встановлено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на викладене вище, колегія Київського апеляційного господарського суду не вбачає підстав для скасування рішення Господарського суду міста Києва від 29.07.2015 у даній справі, оскільки воно відповідає нормам матеріального та процесуального права, фактичним обставинам та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 99, 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги Приватного акціонерного товариства «Вентиляційні системи» від 10.08.2015 та від 13.08.2015 (за підписами представників ОСОБА_10, ОСОБА_11.) залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 29.07.2015 у справі №910/21486/14 - без змін.

2. Матеріали справи №910/21486/14 повернути до Господарського суду міста Києва.

Дану постанову може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя В.І. Рябуха

Судді Л.М. Ропій

Н.Ф. Калатай