РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" вересня 2015 р. Справа № 5004/442/11

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючої судді Гудак А.В.

суддів Олексюк Г.Є.

суддів Грязнов В.В.

при секретарі судового засідання Лукащик А.В.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" на ухвалу господарського суду Волинської області від 03.08.15 р.

у справі № 5004/442/11 (суддя Слободян Петро Романович )

позивач ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Корпорація "Агросинтез" (м. Запоріжжя)

відповідач ОСОБА_2 господарство "Гримікс"

про стягнення 39 612,55 грн

за участю представників сторін:

позивача - не з'явився

відповідача - не з'явився

представник ДВС - не з"явився

Судом розяснено представникам сторін права та обовязки, передбачені ст.ст.20, 22 ГПК України.

Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Волинської області у справі № 504/422/11 (суддя Слободн П.Р.) від 03.08.2015 р. задоволенні скарги № 21-12/01 від 21.01.2015 р. ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО- ТАЙС» на дії та бездіяльність відділу державної виконавчої служби Любешівського районного управління юстиції відмовлено.

З огляду на положення п.7 ч.1 ст. 47, ч.2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», місцевий господарський суд прийшов до висновку, що заявником у встановленому законодавством порядку не було доведено та додано відповідних доказів на обґрунтування поданої скарги .

Не погодившись з постановленою ухвалою, заявник ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО- ТАЙС», звернулось з апеляційною скаргою, в якій вказує, що оскаржувана ухвалу підлягає скасуванню, у зв»язку з порушенням судом першої інстанції норм процесуального права, з огляду на таке.

Так, вказує, що Постановою ВДВС Любешівського РУЮ Волинської області від 19 травня 2011 року відкрито виконавче провадження №26618526 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Волинської області по справі №5004/442/11-1 від 26 квітня 2011 року про стягнення із Фермерського господарства "Гримікс, смт. Любешів, вул. Лісна, 1, на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Корпорація "Агросинтез", м. Запоріжжя, пр. Маяковського, 3, , 18 330 грн. 34 коп. заборгованості за поставлений товар, 1 150 грн. 20 коп. пені, 6099 грн. 10 коп. штрафу, 573 грн. 13 коп. інфляційних нарахувань, 13 459 грн. 78 коп. процентів за користування чужими грошовими коштами, 396 грн. 13 коп. в повернення витрат по сплаті державного мита та 236 грн. в повернення витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Відповідно до Постанови ВДВС Любешівського РУЮ Волинської області від 07 травня 2013 року замінено сторону виконавчого провадження №26618526 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Волинської області по справі №5004/442/11-1 від 26 квітня 2011 року про стягнення із ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «КОРПОРАЦІЯ АГРОСИНТЕЗ» (69035, м. Запоріжжя, просп. Маяковського, 3; ) на його правонаступника ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС»» (03187, м. Київ, вул. Академіка Заболотного, 38 офіс 23; ).

В подальшому, Постановою ВДВС Любешівського РУЮ Волинської області від 29 грудня 2014 року наказ Господарського суду Волинської області по справі №5004/442/11-1 від 26 квітня 2011 року повернутий Стягувачеві на підставі п.7 ч.1 спи 47 Закону України "Про виконавче провадження».

Апелянт у скарзі покликається на положення ст.ст. 1,2, ст.11, 25, 27. 50, 65 Закону України "Про виконавче провадження", ст. 1 Закону України «Про державну виконавчу службу», ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" та вважає, що ВДВС Любешівського РУЮ Волинської області не здійснив належних, повних та об'єктивних виконавчих дій щодо примусового виконання наказу Господарського суду Волинської області по справі №5004/442/11-1 від 26 квітня 2011 року.

ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС»» у скарзі наголошує, що ВДВС Любешівського РУЮ Волинської області не були виконані вимоги, передбачені Законом, щодо примусового виконання виконавчих документів - наказу Господарського суду Волинської області по справі №5004/442/11-1 від 26 квітня 2011 року.

Апелянт, окремо наголошує, що неправомірно зазначено в пункті 2 резолютивної частини спірної Постанови від 29 грудня 2014 року про повернення наказу Господарського суду Волинської області по справі №5004/442/11-1 від 26 квітня 2011 року про припинення чинності арешту майна боржника та скасування інших заходів примусового виконання рішення із застосування при цьому ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження».

Враховуючи наведене, просить скасувати ухвалу господарського суду Волинської області від 03.08.2015р. у справі № 5004/442/11 та задовольнити скаргу ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС»» на дії та бездіяльність ВДВС Любешівського РУЮ Волинської області щодо виконання наказу Господарського суду Волинської області по справі №5004/442/11-1 від 26 квітня 2011 року.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило, що відповідно до ч.2 ст. 96 ГПК України не перешкоджає перегляду ухвали місцевого господарського суду.

В судовому засіданні сторони не з"явились. Про час та місце розгляду справи повідомлялись в установленому законом порядку (а.с. 96-98 т.2).

Разом з тим, від Відділу державної виконавчої служби Любешіського районного управління юстиції надійшло клопотання, в якому він просить розглядати справу у відсутності його представника ( а.с.100 т.2).

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Оскільки сторони належним чином повідомлявся про час та місце апеляційного перегляду справи, враховуючи обмеженість строків вирішення спору, явка сторін обов'язковою не визнавалась, судова колегія не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та визнала за можливе розглянути справу у відсутність сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 106 ГПК України, апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду .

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. У процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Поряд з цим, частиною 2 ст. 102 ГПК України, апеляційна скарга на ухвалу місцевого господарського суду розглядається протягом п"ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту з'ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права при винесенні оскарженої ухвали, судова колегія вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО- ТАЙС», до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції рішенням господарського суду Волинської області від 06.04.2013 року по справі №5004/442/11 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація "Агросинтез" до фермерського господарства "Гримікс" стягнуто з фермерського господарства "Гримікс", на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація "Агросинтез", 18330,34 грн. заборгованості за поставлений товар, 1 150,20 грн. пені, 6099,10 грн. штрафу, 573,13 грн. інфляційних нарахувань, 13 459,78 грн., процентів за користування чужими грошовими коштами, 396,13 грн. в повернення витрат по сплаті державного мита та 236 грн. в повернення витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу (а.с. 36, 37 т.1).

Ухвалою господарського суду Волинської області від 17.04.2013 р. замінено у виконавчому провадженні щодо виконання наказу господарського суду Волинської області №5004/442/11-1 від 26.04.2011 року, виданого на виконання рішення господарського суду Волинської області від 06.04.2011 року у справі №5004/442/11, стягувача товариство з обмеженою відповідальністю "Корпорація "Агросинтез" на нового стягувача товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" (а.с. 65, 66 т.1).

Постановою державної виконавчої служби Любешівського районного управління юстиції Волинської області від 29.12.2014 р. наказ господарського суду Волинської області по справі №5004/442/11-1 від 26.04.2011р. повернутий стягувачеві на підставі п.7 ч.1 ст.47 ЗУ "Про виконавче провадження" (а.с. 151 т.1).

Постанову обґрунтовано тим, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійсненні державним виконавцем відповідно до ЗУ "Про виконавче провадження" заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними, розшук яких здійснювався органами внутрішніх справ, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку.

Ухвалою господарського суду Волинської області від 04.02.2015 р. в скарзі ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Компанія НІКО-ТАЙС» на дії та бездіяльність відділу державної виконавчої служби Любешівського районного управління юстиції у вказаній справі відмовлено ( а.с. 161-162 , зворот т.1).

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 08.04.2015 р. у справі № 5004/442/11 ухвалу господарського суду Волинської області від 04.02.2015 р., у вказаній справі залишено без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

В подальшому, Постановою Вищого господарського суду України від 10.06.2015 р. в вказаній справі, Постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 08.04.2015 р. та ухвалу господарського суду Волинської області від 04.02.2015 р. скасовано, а справу передано на новий розгляд до господарського суду Волинської області ( а.с. 27-31 т.2).

Так, в своїй Постанові суд касаційної інстанції вказує, що ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" подано скаргу в тому числі на постанову ВДВС Любешівського РУЮ Волинської області від 29.12.2014, зокрема товариство просило скасувати п. 2 резолютивної частини постанови, проте в матеріалах справи відсутній повний текст оскаржуваної постанови, а саме її резолютивна частина.

Окрім того, як встановлено господарськими судами, підставою винесення оскаржуваної постанови ВДВС Любешівського РУЮ Волинської області від 29.12.2014 про повернення виконавчого документа стягувачеві, державним виконавцем визначено п. 7 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження", згідно з яким виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо майно боржника, розшук якого здійснювався органами внутрішніх справ, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження" у разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника державний виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов'язковою для виконання органами внутрішніх справ.

При цьому, господарськими судами встановлювалися та перевірялися обставини щодо вчинення ВДВС Любешівського РУЮ Волинської області заходів примусового виконання рішень з метою виявлення майна боржника, проте не перевірено обставини пов'язані із винесенням постанови про розшук майна ФГ "Гримікс", зокрема зареєстрованого за ним комбайну зернозбирального марки ДОН-1500А, 1989 року випуску, державний номер 11613АС та результати такого розшуку, а саме в матеріалах справи відсутні згадана судами попередніх інстанцій постанова про розшук майна від 16.12.2013 та будь-які інші докази, які б пітверджували здійснення розшуку органами внутрішніх справ, що в свою чергу свідчило б про наявність достатніх підстав для винесення оскаржуваної постанови з посиланням на п. 7 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження".

У п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про судове рішення" від 23.03.2013 № 6 зазначено, що рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Щодо знаття арешту з майна боржника на підставі ч. 2 ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження", то висновки судів попередніх інстанцій в цій частині зроблені без дослідження належного доказу, тобто без достовірного встановлення обставин справи, оскільки матеріали справи не містять повного тексту оскаржуваної постанови.

Враховуючи зазначені вище вказівки викладені у Постанові Вищого господарського суду України від 10.06.2015 р., господарський суд Волинської області, виніс ухвалу 03.08.2015 р., якою відмовив в задоволенні скарги № 21-12/01 від 21.01.2015 р.( а.с.141-144т.1) ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» на дії та бездіяльність відділу державної виконавчої служби Любешівського районного управління юстиції ( а.с. 73-74 т.2).

Аналізуючи зазначені обставини справи, судова колегія Рівненського апеляційного господарського суду вважає за необхідне застосувати наступні положення чинного законодавства.

Згідно ст. 115 ГПК України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

В силу ст.124 Конституції України, ст.115 ГПК України, рішення господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню .

Примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України (ч.1 ст.2 вищевказаного Закону).

Законом України "Про виконавче провадження" визначено умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Поряд з цим, статтею 11 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, державним виконавцем, з метою виявлення майна боржника, надіслано запити до Любешівського відділення К-Каширської МДШ, Держтехнагляду, К-Каширського ВРЕР УДАІ, відділу держземагенства у Любешівському районі Волинської області, реєстраційної служби Любешівського РУЮ, відділу статистики Любешівської РДА.

Так, відповідно до Довідки Камінь-Каширського МРЕВ УДАІ УМВС України у Волинській області вих. № 2747 від 03.12.2013 р., станом на дату видачі вказаної довідки транспортних засобів за ФГ»Грим ікс» не зареєстровано ( а.с. 94 т.1).

Згідно Довідок Відділу Держземагенства у Любешівського району Волинської області № 1476 від 05.12.2013 р., та №327 від 25.03.2013р. за ФГ»Гримікс» не зареєстровано земельних ділянок у Любешівського району Волинської області ( а.с. 96,113 т.1).

Відповідно до повідомлення Державної інспекції сільського господарства у Волинській області № 164 від 04.12.2013 р., за ФГ»Грим ікс» зареєстрований комбайн зернозбиральний марки ДОН- 1500А, 1989 року виписку , державний номер НОМЕР_1 ( а.с. 95 т.1).

Враховуючи дану обставину, 16.12.2013р. державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Любешівського районного управління юстиції ОСОБА_3 винесено Постанову про розшук майна зернозбирального комбайна марки ДОН-1500А,1989 року випуску, державний номер НОМЕР_1. дата реєстрації якого 18.12.2009 року ( а.с. 61 т.2).

Крім того,03.06.2014р. вдруге, накладено арешт на всі рахунки боржника в банківських установах та періодично робляться запити щодо нововідкритих рахунків, а також виставляються платіжні вимоги. ( а.с.166 т.2). Крім того, повторно 03.06.2014р. була винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ( а.с.167 т.2). Здійснено виїзд за місцем реєстрації юридичної особи боржника та встановлено, що ФГ "Гримікс" не здійснює господарської діяльності за місцем реєстрації юридичної особи боржника, про що складені відповідні акти державного виконавця від 21.05.2014р. та 09.09.2014р. згідно відповіді районного відділу статистики Любешівської РДА, ФГ "Гримікс" на протязі 2013-2014 років посівів не проводив.

Згідно довідки ВДАІ з обслуговування Любешівського району № 1241 від 27.11.2014р. зернозбиральний комбайн марки ДОН - 1500А 1989 року випуску знаходиться в розшуку, на даний час транспортний засіб не було виявлено ( а.с.71 т.2).

29.12.2014р. після вжиття всіх передбачених виконавчих дій, державним виконавцем винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 7 ч. 1 ст. 47 ,ст.50 Закону України "Про виконавче провадження".

Так, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" ( надалі по тексту Закон) виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо майно боржника, розшук яких здійснювався органами внутрішніх справ, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку.

Крім того, відповідно до п.4.11 Розділу 4 "Порядок та умови здійснення виконавчого провадження" Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 15.12.1999 року № 74/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.12.1999 р. № 865/4158 (із змінами і доповненнями), передбачено, що виконавчий документ, який прийнятий державним виконавцем до виконання, і за яким стягнення не провадилося або було проведено частково, повертається стягувачеві, якщо в боржника відсутнє майно, яке він за виконавчим документом повинен передати стягувачу, або майно, визначене виконавчим документом, на яке необхідно звернути стягнення з метою погашення заборгованості (крім коштів), і здійсненні державним виконавцем відповідно до Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Згідно з ст.121-2 ГПК України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачами, боржниками або прокурором протягом 10 днів з моменту вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Таким чином, вимоги скаржника щодо визнання дій ВДВС Любешівського Волинської області під час виконання наказу Господарського суду Волинської області по справі № 5004/442/11-1 від 26.04.2011 року, котрі виразились у винесені Постанови ВДВС Любешівського РУЮ Волинської області від 29.12.2014р. про повернення наказу Господарського суду Волинської області по справі № 5004/442/11-1 від 26.04.2011 р., стягувачеві на підставі п.7 ч.1 ст. 47, ст.50 Закону України "Про виконавче провадження", протиправними, передчасними та незаконними, не підтверджуються матеріалами та обставинами справи і спростовуються нормами діючого законодавства про виконавче провадження.

Щодо вимог скаржника, а саме визнання неправомірними дії ВДВС Любешівського РУЮ Волинської області стосовно припинення чинності арешту майна боржника та скасування пункту 2 резолютивної частини Постанови ВДВС Любешівського РУЮ Волинської області від 29.12.2014 р. про повернення наказу Господарського суду Волинської області по справі № 5004/442/11-1 від 26.04.2011 р. про припинення чинності арешту майна боржника, скасування інших заходів примусового виконання рішення, не підлягають до задоволення, оскільки обставини на яких ґрунтується аргументи апелянта, спростовуються матеріалами справи та нормами діючого законодавства України, що регулюють питання виконання судових рішень ( вчинення виконавчих дій).

Так, згідно ч.1 ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження", у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Зокрема, за приписами ч.5 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження", повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред"явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього кодексу.

В пункті 3 Постанови від 29.12.2014 року зазначено про повернення виконавчого документа - наказу господарського суду Волинської області від 26.04.2011 року стягувачеві і останній має право його повторно пред"явити до виконання в строк до 29.12.2015 р. ( а.с.50 т.2). Доказів пред"явлення повторно наказу до примусового виконання суду скаржником не надано.

Крім того, положення ч.2 ст. 50 вказаного Закону кореспондуються з п.4.10.1 та п.4.10.2 щодо наслідків закінчення виконавчого провадження Розділу 4 "Порядок та умови здійснення виконавчого провадження" Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 15.12.1999 року № 74/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.12.1999 р. № 865/4158 (із змінами і доповненнями) (надалі Інструкція), а саме у разі закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 49 Закону, крім направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 47 Закону повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадової особи), який його видав, згідно із статтею 48 Закону припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених Законом.

Якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження (окрім випадків направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби), повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадової особи), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника ( п.4.10.2 Інструкції).

Дослідивши обставини та докази у справі з урахуванням нормативно-правових актів, які регулюють умови і порядок виконання рішень судів та інших органів ( посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку судова колегія прийшла до висновку, про відсутність підстав для визнання недійсною та скасування Постанови ВДВС Любешівського РУЮ Волинської області від 29.12.2014 р. про повернення наказу господарського суду Волинської області по справі № 5004/442/11-1 від 26.04.2011 р. стягувачеві на підставі п.7 ч.1 ст.47,ст.50 Закону України "Про виконавче провадження" а також про відсутність підстав для скасування п.2 резолютивної частини вказаної Постанови ВДВС від 29.12.2014 року про припинення чинності арешту майна боржника, скасування інших заходів примусового виконання рішення.

В силу ст.ст. 33, 38, 43 ,47 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, коли кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а суд, оцінивши подані по справі докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, повинен прийняти рішення за результатами обговорення усіх цих обставин.

Апеляційний господарський суд вважає, що судом першої інстанції в порядку статті 43 Господарського процесуального кодексу України всебічно, повно і об'єктивно досліджено матеріали справи та вірно застосовані норми процесуального і матеріального права, у зв'язку з чим відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО -ТАЙС" та скасування чи зміни ухвали господарського суду Волинської області від 03.08. 2015 року у даній справі.

Керуючись ст.ст. 99,101,103,105,106 ГПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1.Ухвалу господарського суду Волинської області від 03 серпня 2015 року у справі № 5004/442/11 залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" залишити без задоволення.

2.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

3. Справу № 500/442/11 повернути до господарського суду Волинської області.

Головуюча суддя Гудак А.В.

Суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Грязнов В.В.