ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

15.09.15р. Справа № 15/5005/16815/2011
Розглядається скарга Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", м. Київ

на бездіяльність посадової особи відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

У справі:

за позовом Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", м. Київ

до Міського комунального підприємства "Дніпропетровські міські теплові мережі", м.Дніпропетровськ

про стягнення 59 179 461,39 грн.

Суддя Петренко Н.Е.

Представники:

від позивача (скаржника): Мирутенко О.М., представник за довіреністю № 78/16 від 21.07.15р.

від відповідача: Козіна А.М., представник за довіреністю № 2753 від 04.11.14р.

від ДВС: Кравчук В.Л., представник за довіреністю № 140-20/5-3 від 08.07.15р.

СУТЬ СПОРУ:

06.02.12р. у справі № 15/5005/16815/2011 прийнято рішення про стягнення з Міського комунального підприємства "Дніпропетровські міські теплові мережі" на користь Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" заборгованість за поставлений природний газ в розмірі 52 158 309,44 грн., пеню в розмірі 412 835,72 грн., 3 % річних в розмірі 869 695,84 грн., інфляційні витрати в розмірі 2 015 762,98 грн., витрати по сплаті судового збору в розмірі 56 460,00 грн.

20.02.12р. на виконання зазначеного вище рішення видано наказ.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 10.04.12р. рішення господарського суду Дніпропетровської області від 06.02.12 р. у справі №15/5005/16815/2011 змінено, вирішено стягнути з Міського комунального підприємства "Дніпропетровські міські теплові мережі" (далі - відповідач, боржник) на користь Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (далі - позивач, скаржник, стягувач) заборгованість за поставлений природний газ в розмірі 52 158 309,44 грн., пеню в розмірі 4 128 357,24 грн., 3 % річних в розмірі 869 695,84 грн., інфляційні витрати в розмірі 2 015 762,98 грн., витрати по сплаті судового збору в розмірі 56 460,00 грн.

Ухвалою господарського суду від 24.04.12р. припинено стягнення на наказом господарського суду Дніпропетровської області виданого 20.02.12р.

25.04.12р. на виконання постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 10.04.12р., яка набрала законної сили 10.04.12р., видано наказ.

27.07.15р. до суду від Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" надійшла скарга на бездіяльність посадової особи відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Листом господарського суду від 27.07.15р. повідомлено ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України", що у зв'язку із перебуванням судді Петренко Н.Е. у щорічній відпустці, питання щодо розгляду вищевказаної скарги буде вирішено після повернення судді з відпустки.

Ухвалою господарського суду від 10.08.15р. прийнято скаргу до розгляду та призначено її розгляд у засідання на 15.09.15р.

15.09.15р. повноважний представник скаржника зазначив про те, що подана скарга обґрунтована тим, що на виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 06.02.12р. у справі № 15/5005/16815/2011 20.02.12р. було видано наказ, який був пред'явлений на виконання та постановою відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 03.05.12р. відкрито виконавче провадження № 32446005. Постановою від 24.10.14р. виконавче провадження було зупинено на підставі п. 15 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" у зв'язку з внесенням підприємства паливно-енергетичного комплексу до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу". Скаржник зауважує, що 06.06.15р. набрав чинності Закон України від 14.05.15р. № 423-VIII "Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", яким внесено зміни до Закону України "Про виконавче провадження", та викладено частину третю статті 37 в такій редакції: "Виконавче провадження з підстави, передбаченої пунктом 15 частини першої цієї статті, не зупиняється за рішеннями про виплату заробітної плати, відшкодування матеріальної (майнової) шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, стягнення аліментів та в разі стягнення заборгованості перед Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" та/або її дочірнім підприємством, що здійснювало постачання природного газу на підставі ліцензії." За вищевказаним виконавчим документом заборгованість підлягає стягненню на користь Дочірньої компанії "Газ України" НАК "Нафтогаз України", яка здійснювала постачання природного газу на підставі ліцензії серія АВ № 331913, виданої 17.05.07р.

Відповідно до ч. 5 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" після усунення обставин, які стали підставою для зупинення виконавчого провадження, державний виконавець протягом трьох днів з моменту, коли йому стало про це відомо, зобов'язаний своєю постановою поновити виконавче провадження за власною ініціативою або за заявою стягувача. Копії постанови надсилаються сторонам у триденний строк. Станом на 21.07.15р. виконавче провадження №32446005 не поновлено, про що свідчить витяг з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень.

Скаржник вважає, що бездіяльністю головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України щодо непоновлення виконавчого провадження № 32446005 порушено вищезазначені норми законодавства та право стягувача на виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 06.02.12 у справі №15/5005/16815/2011. Крім того, непоновлення виконавчого провадження дає змогу боржникові ухилятись від виконання судового рішення, зумовлює неможливість здійснення заходів примусового виконання, зокрема накладення арешту на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках, вкладах та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах. Таким чином, в результаті бездіяльності вказаної посадової особи стягувач (скаржник) не тільки позбавлений можливості на отримання належних йому на підставі рішення суду коштів, але й несе ймовірні збитки внаслідок безперешкодного використання боржником оборотних коштів.

Скаржник звертає увагу суду на те, що відповідно до ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території, а ст. 8 передбачено, що Конституція України має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії. З ст.ст. 45, 115 ГПК України, в яких закріплено принцип обов'язковості судового рішення, вбачається, що судовими органами повинні створюватись всі умови, які позбавляють можливості для ухилення особи, яка порушила свої зобов'язання, від відповідальності за такі порушення. Тобто, виконання судового рішення в порядку та в межах повноважень, закріплених законом, є одним з основних конституційних принципів, які характеризують державу як правову.

Крім того, відповідно до постанови КМУ від 04.03.15р. № 83 ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" є об'єктом державної власності, що має стратегічне значення для економіки і безпеки держави. Коштами, що надходять до Компанії проводяться розрахунки за отриманий природний газ за договорами з Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України", яка в свою чергу природний газ закуповує за зовнішньоекономічними контрактами у іноземних імпортерів. Скаржник зазначає, що умовами зовнішньоекономічних контрактів за якими закуповується природний газ для більшості категорій споживачів України встановлені чіткі та жорсткі строки розрахунків за спожитий газ. Несплата боргів перед іноземними постачальниками газу може потягнути за собою зупинення постачання природного газу на територію України. Ненадходження коштів від органів ДВС завдає значних збитків Державі, так як кошти не можуть бути спрямовані на розрахунки з НАК "Нафтогаз України" та веде до зменшення податкових надходжень до Державного бюджету України. Зазначене погіршує й без того складну економічну ситуацію в державі.

Враховуючи вищевикладене, скаржник просить:

- визнати незаконною бездіяльність головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рагімової А.Н., яка полягає у непоновленні виконавчого провадження № 32446005;

- зобов'язати головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рагімову А.Н. вжити всіх дій примусового виконання, передбачених Законом України "Про виконавче провадження".

Повноважний представник відповідача зі скаргою не погоджується і вважає її такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

24.10.14р. головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Рагімовою А.Н. винесено постанову про зупинення виконавчого провадження № 32446005, оскільки Міське комунальне підприємство "Дніпропетровські міські теплові мережі" включено до реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості на строк дії процедури погашення заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу". В постанові про зупинення виконання виконавчого провадження зазначено, що 03.07.14р. прийнято Закон України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення розрахунків у паливно-енергетичному комплексі", яким внесено зміни до ЗУ № 2711 від 23.06.05р. "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу". Так, згідно п. 3.4 вказаного Закону процедура погашення заборгованості підприємствами паливно-енергетичного комплексу діє до 1 січня 2016 року. Відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню у разі внесення підприємства паливно-енергетичного комплексу до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу". На підставі вищевикладеного виконавче провадження зупинялось до закінчення терміну дії процедури погашення заборгованості підприємствами паливно-енергетичного комплексу, визначеного Законом України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу", тобто згідно редакції Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу", яка діяла на момент винесення постанови, - до 01 січня 2016 року.

В скарзі стягувач вказує на те, що 06.06.15р. набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", яким внесено зміни до частини третьої статті 37 Закону України "Про виконавче провадження". Відповідно до частини третьої статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" із змінами, внесеними згідно із Законом України від 14.05.15р. № 423-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" виконавче провадження з підстави, передбаченої пунктом 15 частини першої цієї статті, не зупиняється за рішеннями про виплату заробітної плати, відшкодування матеріальної (майнової) шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, стягнення аліментів та в разі стягнення заборгованості перед Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" та/або її дочірнім підприємством, що здійснювало постачання природного газу на підставі ліцензії. Проте, відповідно до ст. 5 ЦК України акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Отже, акти цивільного законодавства не мають зворотної дії і поширюються на відносини, які виникли після набрання чинності таких актів.

Стаття 58 Конституції України визначає, що закони і інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Оскільки, постанова про зупинення виконавчого провадження винесена 24.10.14р., тобто до моменту вступу в законну силу Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (06.06.15р.), то дія даного закону поширюється на правовідносини, які виникли з 06.06.15р. У цьому Законі не йдеться про обов'язковість поновлення уже зупинених на підставі п. 15 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчих проваджень. Крім цього, згідно з п. 2 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження", яка стосується вже зупинених виконавчих проваджень, виконавче провадження зупиняється у випадках, передбачених пунктом 15 статті 37 цього Закону, - до закінчення строку дії процедури погашення заборгованості підприємствами паливно-енергетичного комплексу, визначеного Законом України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу". Пунктом 3.4 статті 3 Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу" встановлено, що процедура погашення заборгованості підприємствами паливно-енергетичного комплексу діє до 1 вересня 2015р. За таких обставин, зупинені до набрання чинності Законом України від 14.05.15р. "Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" на підставі п. 15 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі провадження зупинені до 1 вересня 2015р.

Враховуючи вищезазначене, відповідач не вбачає бездіяльності в діях головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рагімової А.Н. щодо непоновлення виконавчого провадження №32446005 до 01 вересня 2015 р. і просить в задоволенні скарги відмовити.

Повноважний представник ДВС подану скаргу усно не визнав та зазначив про те, що виконавче провадження № 32446005 постановою від 17.08.15р. поновлено.

Дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення повноважних представників сторін, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Державний виконавець як працівник органу державної виконавчої служби за ст. 7 Закону України "Про виконавчу службу", зобов'язаний сумлінно виконувати службові обов'язки, не допускати у своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією України та законами України, а з огляду на ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження" використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч. 1 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження").

Відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню у разі внесення підприємства паливно-енергетичного комплексу до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу". Так, згідно п. 3.4 вказаного Закону процедура погашення заборгованості підприємствами паливно-енергетичного комплексу діє до 1 січня 2016 року. Таким чином, суд вважає, що виконавче провадження зупинялось до закінчення терміну дії процедури погашення заборгованості підприємствами паливно-енергетичного комплексу, визначеного Законом України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу", тобто згідно редакції Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу", яка діяла на момент винесення постанови, - до 01 січня 2016 року.

Скаржник зауважує, що 06.06.15р. набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", яким внесено зміни до частини третьої статті 37 Закону України "Про виконавче провадження". Відповідно до частини третьої статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" із змінами, внесеними згідно із Законом України від 14.05.15р. № 423-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" виконавче провадження з підстави, передбаченої пунктом 15 частини першої цієї статті, не зупиняється за рішеннями про виплату заробітної плати, відшкодування матеріальної (майнової) шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, стягнення аліментів та в разі стягнення заборгованості перед Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" та/або її дочірнім підприємством, що здійснювало постачання природного газу на підставі ліцензії. Проте, відповідно до ст. 5 ЦК України акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Отже, акти цивільного законодавства не мають зворотної дії і поширюються на відносини, які виникли після набрання чинності таких актів.

Стаття 58 Конституції України визначає, що закони і інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Оскільки, постанова про зупинення виконавчого провадження винесена 24.10.14р., тобто до моменту вступу в законну силу Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (06.06.15р.), то дія даного закону поширюється на правовідносини, які виникли з 06.06.15р. У цьому Законі не йдеться про обов'язковість поновлення уже зупинених на підставі п. 15 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчих проваджень. Крім цього, згідно з п. 4 ч. 2 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження", яка стосується вже зупинених виконавчих проваджень, виконавче провадження зупиняється у випадках, передбачених пунктом 15 статті 37 цього Закону, - до закінчення строку дії процедури погашення заборгованості підприємствами паливно-енергетичного комплексу, визначеного Законом України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу". Пунктом 3.4 статті 3 Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу" встановлено, що процедура погашення заборгованості підприємствами паливно-енергетичного комплексу діє до 1 вересня 2015р. За таких обставин, зупинені до набрання чинності Законом України від 14.05.15р. "Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" на підставі п. 15 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі провадження зупинені до 1 вересня 2015р.

Крім того, суд бере до уваги постанову від 17.08.15р., якою виконавче провадження № 32446005 було поновлено.

Враховуючи вищезазначене, суд не вбачає бездіяльності в діях головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рагімової А.Н. щодо непоновлення виконавчого провадження № 32446005.

Викладене є підставою для відмови у задоволенні поданої скарги у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 58, 124 Конституції України, ст. 7 Законом України "Про виконавчу службу", Законом України "Про виконавче провадження", Законом України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу", ст. ст. 32-34, 86, 115, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" - відмовити.

Суддя Н.Е. Петренко