УХВАЛА

14.09.2015Справа № 910/3423/15-г

За скаргою Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія"
на дії (бездіяльність)державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві
у справі №910/3423/15-г
за позовомПриватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування"
доПриватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія"
простягнення 39202 грн. 60 коп.

Суддя Грєхова О.А.

Представники сторін:

від стягувача: не з'явився;

від боржника: Цілик А.В. - представник за довіреністю;

від відділу ДВС: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.04.2015 у справі №910/3423/15-г позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" до Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" про стягнення 39202 грн. 60 коп. задоволено частково; вирішено стягнути з Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" суму страхового відшкодування у розмірі 20325 грн. 10 коп. та судовий збір у розмірі 947 грн. 23 коп.

28.04.2015 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 14.04.2015 у справі № 910/3423/15-г видано наказ.

27.07.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" надійшла скарга на дії (бездіяльність) Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.07.2015 вказану скаргу повернуто без розгляду, з огляду на відсутність доказів направлення скарги стягувачу.

Усунувши вказані судом в ухвалі від 28.07.2015 недоліки скаржник звернувся із вказаною скаргою повторно, відповідно до змісту якої просить суд визнати постанову про стягнення виконавчого збору від 03.06.2016 ВП №47654878 неправомірною та скасувати її; зобов'язати головного державного виконавця закрити виконавче провадження з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 28.04.2015 у справі №910/3423/15-г та зобов'язати головного державного виконавця повідомити про виконання рішення суду скаржника не пізніше ніж у 15-ти денний строк з дня одержання рішення суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.08.2015 призначено розгляд скарги Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" на дії (бездіяльність) державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві у справі №910/3423/15-г на 14.09.2015.

Представник боржника в судовому засіданні 14.09.2015 підтримав подану ним скаргу та просив її задовольнити.

Незважаючи на належне повідомлення про дату та час розгляду скарги, стягувач та Відділ державної виконавчої служби України Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві в судове засідання 14.09.2015 своїх представників не направили, втім їх неявка не перешкоджає розгляду скарги.

Дослідивши скаргу Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія", заслухавши пояснення представника боржника, суд встановив наступне.

Постановою головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві від 27.05.2015 ВП №47654878 відкрито виконавче провадження з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 28.04.2015 у справі №910/3423/15-г та надано боржнику семиденний строк для добровільного виконання рішення суду, а саме - до 02.06.2015.

Вказана постанова отримана боржником 22.06.2015, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією конверту.

03.06.2015 головним державним виконавцем ВДВС Голосіївського РУЮ у місті Києві винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 2127,23 грн.

Звертаючись до суду з даною скаргою, Приватне акціонерне товариство "Українська транспортна страхова компанія" наголошує на тому, що борг перед стягувачем ним було сплачено 25.06.2015 в добровільному порядку, а тому відсутні підстави для стягнення виконавчого збору.

Як встановлено ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України, скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена. Скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень.

Пунктом 9.13. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» роз'яснено, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Частиною 5 статті 124 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Одночасно, частинами 1-2 ст. 4-5 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов'язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов. Рішення і постанови господарських судів приймаються іменем України. Невиконання вимог рішень, ухвал, постанов господарських судів тягне відповідальність, встановлену цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ст. 115 Господарського процесуального кодексу України постанови, рішення, ухвали господарських судів є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Так, Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Частиною 2 статті 11 вказаного Закону встановлено, що державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; надає сторонам виконавчого провадження та їх представникам можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання; заявляє в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз'яснює сторонам їхні права і обов'язки.

За приписами статті 17 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи: виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті.

Державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення (п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону).

За змістом ч. 2 ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, сам по собі не є тією достатньою підставою, з якою законодавець пов'язує стягнення виконавчого збору з боржника. Виконавчий збір стягується на підставі постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений для цього строк рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання.

Окрім того, положеннями частини третьої статті 27 зазначеного Закону передбачено, що у разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір та витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються.

Вказана правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 28 січня 2015 року по справі №924/205/13-г та від 6 липня 2015 року в справі у справі 6-785цс15.

Як встановлено судом, постанова головного державного виконавця відділу ДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві Чаргадзе Н.О. про стягнення виконавчого збору з ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» винесена до здійснення державним виконавцем заходів примусового виконання рішення.

При цьому, матеріалами справи підтверджено, що 25.06.2015 боржником було виконано вимоги постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження щодо сплати боргу у повному обсязі, тобто також до вчинення державним виконавцем дій, спрямованих на примусове виконання рішення.

Ураховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку про безпідставне стягнення головним державним виконавцем відділу ДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві Чаргадзе Н.О. виконавчого збору з ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія».

Відтак, постанова про стягнення виконавчого збору від 03.06.2016 ВП №47654878 є неправомірною та підлягає скасуванню.

Щодо вимог боржника в частині зобов'язання головного державного виконавця закрити виконавче провадження з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 28.04.2015 у справі №910/3423/15-г та зобов'язання головного державного виконавця повідомити про виконання рішення суду скаржника не пізніше ніж у 15-ти денний строк з дня одержання рішення суду, господарський суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до абз. 2 п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» №13 від 26.13.2003 заяви, подання учасників виконавчого провадження вирішуються загальним і господарським судами мотивованими ухвалами відповідно до вимог статей 232 - 234 ЦПК та статей 86, 121-2 ГПК. Виходячи зі змісту ст. 248-24 ЦПК у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд зобов'язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника. При цьому суд не вправі зобов'язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом N 606-XIV можуть здійснюватися тільки державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби (наприклад, постановити ухвалу про зупинення виконавчого провадження у випадках, передбачених ст. 35 Закону N 606-XIV), проте може привести визначений державним виконавцем строк зупинення провадження у відповідність із законом або скоротити його (ч. 3 ст. 36 Закону N 606-XIV).

Оскільки вчинення дій, пов'язаних з закриттям виконавчого провадження та повідомлення про виконання рішення суду відноситься до компетенції органів державної виконавчої служби та суд не наділений повноваженнями втручатись в їх діяльність і зобов'язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом України «Про виконавче провадження» можуть здійснюватися тільки державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби, вимоги Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" в цій частині задоволенню не підлягають.

Таким чином, скарга Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" на дії (бездіяльність) Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" на дії (бездіяльність) Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві - задовольнити частково.

2. Визнати постанову про стягнення виконавчого збору від 03.06.2016 ВП №47654878 неправомірною та скасувати її.

3. В решті скарги - відмовити.

Суддя О.А. Грєхова