ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

10 вересня 2015 року Справа № 910/4837/15-г
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Мележик Н.І.- головуючого (доповідача),

Владимиренко С.В.,

Кочерової Н.О.,

розглянувши заяву Державного підприємства "Науково-виробниче

об'єднання "Павлоградський хімічний завод"

у справі № 910/4837/15-г

господарського суду міста Києва

за позовом Державного підприємства "Науково-виробниче

об'єднання "Павлоградський хімічний завод"

до Публічного акціонерного товариства "Комерційний

банк "Фінансова ініціатива"

про стягнення заборгованості

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Вищого господарського суду від 09.09.2015 року порушено провадження та призначено до розгляду на 16.09.2015 року касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Фінансова ініціатива" на рішення господарського суду міста Києва від 20.04.2015 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 11.06.2015 року у справі №910/4837/15-г.

Водночас, Державне підприємство "Науково-виробниче об'єднання "Павлоградський хімічний завод" звернулось до Вищого господарського суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу. Мотивуючи вимоги цієї заяви, позивач послався на можливість прийняття правлінням Національного банку України відносно Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Фінансова ініціатива" постанови про запровадження тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації в банку, а також на наявність відкритих виконавчих проваджень у інших справах, що є припущенням зникнення майна та грошових коштів, необхідних для погашення боргу у даній справі.

Згідно приписів статті 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду. Заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 цього ж Кодексу, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. (абз. 1, 2, 3 пункту 1 та абз. 1 пункту 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову").

Проте, доводи Державного підприємства "Науково-виробниче об'єднання "Павлоградський хімічний завод" у заяві про забезпечення позову не підтверджені належними доказами (відсутні докази вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання рішення суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо)), а тому колегія суддів Вищого господарського суду не вбачає підстав для її задоволення.

Крім недоведення заявником обгрунтованості вимог заяви про забезпечення позову, колегія суддів касаційної інстанції не вбачає доцільності її задоволення у зв"язку з своєчасним розглядом даної касаційної скарги (ухвала Вищого господарського суду про призначення касаційної скарги винесена 09.09.2015 року, а її розгляд призначено на 16.09.2015 року).

Керуючись ст.ст. 66, 67, 86 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,-

У Х В А Л И В:

Відмовити Державному підприємству "Науково-виробниче об'єднання "Павлоградський хімічний завод" у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Головуючий суддяН.І. Мележик
СуддіС.В. Владимиренко
Н.О. Кочерова