ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

16.09.2015 року Справа № 907/933/15

За позовом ДП „Закарпатське обласне управління Лісогосподарських агропромислових господарств в особі філії „Тячівське лісове агропромислове господарство, с. Нересниця Тячівський район

до відповідача ОСОБА_1 приватного підприємства „Скіс, с. Тарасівка Тячівський район

про стягнення 23 877,42 грн.,

Суддя господарського суду Кривка В.П.

представники:

Позивача ОСОБА_2, довіреність №01-11/21 від 25.11.2014 року;

Відповідача ОСОБА_3, директор МПП;

СУТЬ СПОРУ: ДП „Закарпатське обласне управління Лісогосподарських агропромислових господарств в особі філії „Тячівське лісове агропромислове господарство, с. Нересниця Тячівський район заявлено позов до ОСОБА_1 приватного підприємства „Скіс, с. Тарасівка Тячівський район про стягнення 23 877,42 грн.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що на підставі договору купівлі-продажу лісоматеріалів №5 від 11.09.2012 року укладеного між філією „Тячівське лісове агропромислове господарство ГДСЛАП „Закарпатагроліс та Малим приватним підприємством „Скіс впродовж 2012 року позивачем було поставлено, а відповідачем отримано лісопродукцію на загальну суму 47 160,40 грн., однак свої зобовязання щодо її оплати останнім виконано повністю не було, внаслідок чого виникла прострочена заборгованість на загальну суму 22 740,40 грн. Зважаючи на те, що відповідачем було допущено прострочення виконання грошових зобовязань, відповідно до умов договору та положень закону заявником проведено нарахування штрафу, і просить стягнути з ОСОБА_1 приватного підприємства „Скіс суму 23 877,42 грн., в т.ч. 22 740,40 грн. основного боргу за відпущені лісоматеріали та 1 137,02 грн. штрафу.

Уповноважений представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягає на вирішення спору по суті.

Присутній у судовому засіданні директор МПП зазначені позивачем обставини та доводи щодо укладення договору купівлі продажу лісоматеріалів та вчинення ним конклюдентних дій на його виконання підтвердив, між тим, проти позову заперечив, з підстав, зазначених у поданому письмовому поясненні та просив суд вирішити спір по суті за наявними у справі матеріалами.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши представників сторін

суд встановив:

10 вересня 2012 року між філією „Тячівське лісове агропромислове господарство ГДСЛАП „Закарпатагроліс (Продавець) та Малим приватним підприємством „Скіс (Покупець) було укладено договір №5 купівліпродажу лісоматеріалів, відповідно до умов якого Продавець зобовязується поставити по заявці Покупця продукцію за ціною, якістю та кількістю, визначених у узгодженому сторонами додатку №1 до даного договору, а Покупець прийняти та оплатити дану продукцію згідно умов даного договору (а.с.36-38).

Пунктами 4.1, 4.2 договору сторони обумовили, що Покупець проводить оплату партії товару відповідно до виставленого Продавцем рахунка-фактури. Покупець повинен повідомити Продавця про здійснення платежу в день переказу грошей, надіславши останньому відповідне повідомлення факсимільним чи будь-яким іншим прийнятним способом, з якого недвозначно буде зрозуміло, що грошове зобовязання Покупцем виконано.

На виконання умов Договору впродовж 2012 року позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 47 160,40 грн., що достовірно підтверджується долученими до матеріалів справи узгодженими відповідачем товарно-транспортними накладними про отримання товару (а.с. 41-47). Однак, за даними позивача, які відповідачем в установленому порядку не спростовано та не заперечино, МПП свої зобовязання щодо проведення оплати за поставлений товар виконав частково засвідчені (копії фінансових документів про часткову оплату - виписки банку, прибутковий касовий ордер - в матеріалах справи), внаслідок чого за ним рахується прострочена заборгованість на загальну суму 22 740,40 грн. У звязку з цим, позивач неодноразово звертався до відповідача з претензіями від 29.01.2013 року №19/1 та від 20.05.2013 року №93, якими повідомлялось про наявність заборгованості та заявлялось вимогу щодо її оплати, однак відповідач на вказані вимоги належним чином не відреагував - борг повністю не погасив (а.с. 51-52).

Таким чином, заявлена до стягнення сума заборгованості за поставлений товар у сумі 22 740,40 грн., належним чином доведена укладеним між сторонами договором, узгодженими відповідачем товарно-транспортними накладними про отримання товару, предявленими вимогами, оглянутими в судовому засіданні матеріалами, поясненнями представника позивача про стан розрахунків заявленої до стягнення суми на момент вирішення спору, відповідачем в установленому законом порядку належними і допустимими доказами не заперечена та не спростована.

У відповідності до ст. 193 Господарського кодексу України від 16.01.03 № 436-IV з наступними змінами та доповненнями (ст. 526 Цивільного кодексу України від 16.01.03 № 435-IV з наступними змінами та доповненнями) господарське зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що за певних умов звичайно ставляться. Згідно ст. 599 ЦК України, ст. 202 ГК України зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином. Покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлено інший строк оплати товару. (ст. 692 ЦК України). Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускаються, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

За таких обставин, заявлені вимоги належним чином доведені матеріалами справи, обумовлені положеннями ст.ст. 526, 530, 692 ЦК України, ст. 193 ГК України, тому порушене право позивача підлягає захисту судом, шляхом стягнення з відповідача суми 22 740,40 грн.

Поряд з цим, за прострочення виконання грошових зобовязань, покликаючись на умови укладеної угоди та положення закону позивачем також заявлено вимоги про стягнення з відповідача суми 1 137,02 грн. штрафу..

Відповідно до п. 5.3. Договору, за необґрунтовану відмову від розрахунку за товар Покупець зобовязаний за вимогою Постачальника сплатити останньому штраф у розмірі 5% від неоплачуваної суми.

Згідно до ст. 599 Цивільного кодексу України, ст.202 Господарського кодексу України зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (ст. 610 ЦК України). Боржник вважається таким, що прострочив виконання зобовязання, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. При цьому неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання (Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання). Згідно до ч.1 ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим кодексом, іншими законами і договором.

Заявлені в зазначеній частині вимоги належним чином розраховані (розгорнутий розрахунок в матеріалах справи), обумовлені законом та договором, відповідачем в установленому не заперечені та не спростовані, тому підлягають до задоволення повністю.

Доводи та заперечення відповідача, викладені в письмових поясненнях по суті спору не заслуговують на увагу, оскільки в установленому порядку не підтверджені належними і допустимими доказами, а також спростовуються вищенаведеним та наявними матеріалами справи.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача задоволених вимог і становлять 1 827 грн.

Керуючись ст.ст. 43, 32, 33, 34, 36, 43, 44, 49, 82 85 Господарського процесуального кодексу України,

СУД ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 приватного підприємства „Скіс, вул. Жовтнева, 215, с. Тарасівка Тячівський район () на користь ДП „Закарпатське обласне управління Лісогосподарських агропромислових господарств в особі філії „Тячівське лісове агропромислове господарство, вул. Гагаріна, 42/1, м. Ужгород () суму 23 877 (Двадцять три тисячі вісімсот сімдесят сім) грн. 42 коп., а також суму 1 827 грн. (Одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 17.09.2015 року.

Суддя В.Кривка