ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

08 вересня 2015 р. Справа № 902/1092/15

за позовом: Дочірнього підприємства "Хмільникводоканал" комунального підприємства "Вінницяоблводоканал"

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Санаторій "Поділля"

про стягнення 292694,63 грн.

Господарський суд Вінницької області у складі

Головуючого судді Говор Н.Д.

Cекретар судового засідання Логінов А.О.

Представники

позивача : Продеус Н. І. (довіреність № 3 від 06.01.15р.)

відповідача : Гуцалюк Д. В. (довіреність № б/н від 25.08.15р.)

ВСТАНОВИВ :

Дочірнє підприємство "Хмільникводоканал" комунального підприємства "Вінницяоблводоканал" звернулося до Господарського суду Вінницької області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Санаторій "Поділля" 292694,63 грн., в т. р. 48860,79 грн. пені, 17105,74 грн. 3% річних, 224765,95 грн. інфляційних втрат.

Позов мотивований тим, що між Дочірнім підприємством "Хмільникводоканал" комунального підприємства "Вінницяоблводоканал" (далі Підприємство) та Товариство з обмеженою відповідальністю "Санаторій "Поділля" (далі Споживач) було укладено договір надання послуг з водопостачання та водовідведення № 122 від 01.01.2010р. (далі Договір).

Зазначає, що згідно Договору Дочірнє підприємство «Хмільникводоканал» комунального підприємства «Вінницяоблводоканал» здійснює водопостачання та водовідведення Товариству з обмеженою відповідальністю «Санаторій «Поділля».

Товариство з обмеженою відповідальністю «Санаторій «Поділля» на протязі тривалого часу, а саме з 01.04.2013р. по 01.07.2015р., порушує договірні зобов'язання, що пов'язані з неналежною оплатою за надані послуги водопостачання та водовідведення, а саме п. 5.2 договору та 1.3.7 «Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України», затверджених наказом від 27.06. 2008 року №190 Мінжитлокомунгоспу України.

ДП «Хмільникводоканал» неодноразово вимагав від Товариства з обмеженою відповідальністю «Санаторій «Поділля» своєчасної та в повному обсязі оплати за надані послуги, відповідно договору та актів здачі-приймання послуг, претензією № 165 від 29.05.2015р.. № 145 від 29.04.2014р., попереджував листами № 385 від 03.12.2014р., №341 від 29.10.2014р., № 371 від 25.11.2014р.

Згідно п. 5.4 Договору ТОВ «Санаторій «Поділля» проведено нарахування пені на суму 48860 грн. 79 коп., 3% річних на суму 17105 грн. 74 коп., інфляційних збитків на суму 224765 грн. 95 коп. від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Вважає, що неналежний розрахунок за отримані послуги водопостачання та водовідведення істотно впливає на фінансовий стан Дочірнього підприємства «Хмільникводоканал» комунального підприємства «Вінницяоблводоканал» та на виконання робіт пов'язаних з безперебійним і безаварійним водопостачанням і водовідведенням споживачів і комунально-побутових об'єктів водопровідно-каналізаційного господарства м. Хмільника та

Відповідач у відзиві на позовну заяву № 151 від 04.09.2015р. проти позову заперечив з тих підстав, що у позовній заяві не зазначено обґрунтованого розрахунку, що всупереч умов укладеного між сторонами договору позивач не надавав відповідачу рахунків, на підставі яких останній повинен був здійснювати оплату за спожиті послуги. Також зазначає, що позивач невірно здійснив розрахунки пені та збитків від інфляції.

Вважає, що в зв'язку із невиконанням позивачем обов'язку вручити під розписку відповідачу рахунок на оплату послуг, його обов'язок оплати не настав.

Крім цього відповідач у відзиві зазначив про незадовільний фінансовий стан санаторію, зокрема через надання беоплатних послуг на реабілітацію бійців АТО.

Заслухавши пояснення представника позивача, повно, всебічно і об'єктивно дослідивши в сукупності надані у справу докази, надавши їм юридичну оцінку суд встановив такі фактичні обставини.

01.01.2010р. Дочірнє підприємство "Хмільникводоканал" комунального підприємства "Вінницяоблводоканал" (далі Підприємство) та Товариство з обмеженою відповідальністю "Санаторій "Поділля" (далі Споживач) уклали договір надання послуг з водопостачання та водовідведення № 122 (далі Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору Підприємство зобов'язується надавати Споживачу послуги з водопостачання та водовідведення на його об'єкти, а Споживач зобов'язується оплатити отримані послуги на умовах даного договору. Сторони погодили річне споживання (ліміт) води та приймання стоків в розмірах, які не перевищують: вода 14600,00 м.куб./рік; стоки 270100,00 м.куб./рік.

Відповідно до п. 1.2. Договору Споживач зобов'язується вносити плату за надані послуги на умовах цього договору, за тарифами, що встановлюються у визначеному законодавством порядку.

Відповідно до п. 4.1. Договору Споживач з 18 по 23 число кожного місяця через відповідальну особу за надання звіту подає у відділ збуту послуг Підприємства "Звіт про об'єм використаної води та водовідведення" за поточний розрахунковий період (за формою додатку №4). Звіт включає в себе об'єми використаної води та скинутих стоків, визначені за показниками приладів, або за розрахунками виконаними за умовами цього договору п. 3.11. Якщо число надання звіту припадає на вихідний день, то звіт подається наступного за вихідним робочого дня. Звітний період не змінюється.

Відповідно до п. 4.5 Договору Споживач самостійно отримує рахунок під розпис за надані попередньо послуги при поданні звіту.

Відповідно до п. 5.1. Договору розрахунки за водопостачання та водовідведення здійснюються у відповідності з чинним законодавством України за тарифами, затвердженими рішенням Хмільницької міської ради № 527 від 02 липня 2009 року "Про встановлення тарифів на послуги водопостачання та водовідведення" та погоджені рішенням Хмільницької міської ради № 652 від 11 лютого 2010р. (Тарифи з ПДВ). Розрахунковим періодом є календарний місяць. У разі зміни тарифу під час дії цього Договору, Споживач проводить оплату наданих йому послуг за новими тарифами без зміни умов цього Договору з моменту набрання чинності нового відповідного рішення.

Відповідно до п. 5.2 Договору після отримання рахунку Споживач на протязі 3-х банківських днів проводить його оплату шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Підприємства, що вказаний в договорі.

Згідно з п. 5.4 Договору, у разі невиконання Споживачем умов п. 5.2. цього договору Споживач зобов'язується (крім суми заборгованості) сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. Відповідно до вимог п2. ст. 625 Цивільного кодексу України, Споживач, в разі несвоєчасної оплати послуг зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних з простроченої суми.

За твердженням позивача на виконання зобов'язань Договору позивач надав відповідачу послуги з водопостачання та водовідведення, які відповідачем оплачені в повному обсязі. Даний факт сторони в судовому засіданні 08.09.2015р. не заперечили.

В зв'язку з порушенням строків щодо оплати наданих послуг позивачем нараховано відповідачу 48860,79 грн. пені за період з 31.01.2015р. по 05.07.2015р., 17105,74 грн. 3% річних за період з 27.04.2013р. по 05.07.2015р., 224765,95 грн. інфляційних втрат за період з 01.04.2013р. по 01.06.2015р.

На підтвердження заборгованості відповідача позивач надав наступні докази:

1) акти здачі-приймання послуг.

2) рахунки.

3) звіти про об'єми водопостачання.

Оцінивши вказані докази, суд дійшов висновку, що позивач не довів обставин вручення відповідачу рахунків на оплату послуг з водопостачання та водовідведення.

Як зазначалося вище, згідно п. 5.2 Договору Споживач проводить оплату на протязі 3-х банківських днів після отримання рахунку під розпис відповідно до умов п.4.5 Договору.

З врахуванням положень ст.ст.612,613 ЦК України та тих обставин, що позивачем не надано документальних доказів отримання рахунку (вручення під розписку, як передбачено договором, або надіслання рекомендованою кореспонденцією у випадку відмови від їх отримання), суд встановив, що позивач вважається таким, що не вчинив визначених договором дій, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку, а, відтак, в даному випадку прострочення відповідача як боржника не настає.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.

Відповідно до п.п.1,5 ч.3 ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору, та оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, відносини між сторонами по справі (виконавцем та споживачем), як учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг, повинні ґрунтуватися на договорі про надання житлово-комунальних послуг, укладеному на основі типового договору.

Як встановлено судом, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 292694,63 грн. в т. р. пені, річних та інфляційних збитків за несвоєчасне виконання зобов'язань по оплаті вартості спожитих послуг з водопостачання та водовідведення , передбачених укладеним між сторонами Договором від 01.02.2010 №122.

Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ч.4 ст.612 та ч.ч.1,2 ст.613 ЦК України прострочення боржника не настає, якщо зобов'язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора. Кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку. Якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов'язок, виконання зобов'язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.

Пунктом 5.2 Договору передбачено, що Споживач проводить оплату на протязі 3-х банківських днів після отримання рахунку .

Таким чином, сторони досягли згоди щодо настання у відповідача обов'язку по вчиненню платежу лише після отримання у позивача рахунку на оплату послуг. Тобто термін виконання зобов'язання визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, та підлягає виконанню з настанням цієї події (п.2 ч.1 ст.530 ЦК України), а обов'язку споживача оплатити послуги з водопостачання має передувати виконання позивачем обов'язку по виставленню рахунків на оплату послуг та вручення їх під розписку.

Таким чином, суд дійшов висновку , що у зв'язку з відсутністю належних та допустимих доказів на підтвердження одержання відповідачем рахунків на оплату послуг згідно умов Договору від 01.01.2010, обов'язок відповідача щодо оплати комунальних послуг не настав з урахуванням положень ст.ст.530,612,613 ЦК України, а отже неможливо встановити порушення строків оплати.

Такий висновок відповідає правовій позиції Вищого господарського суду України висловленій у постанові від 10 лютого 2015 року по справі № 910/15958/14.

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона належними і допустимими доказами повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги про стягнення 48860,79 грн. пені, 17105,74 грн. 3% річних, 224765,95 грн. інфляційних втрат задоволенню не підлягають, в зв'язку із їх недоведеністю.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 36, 43, 44, 49, 82, 84 Господарського процесуального кодексу України

ВИРІШИВ :

В позові відмовити.

Повне рішення складено 14 вересня 2015 р.

Суддя Говор Н.Д.

віддрук. прим.:

1 - до справи