ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11.09.2015 Справа № 907/837/15

Суддя Ващиліна Н.М., розглянувши матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю „АВЕ Ужгород", м.Ужгород

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення суми 1836,17 грн. заборгованості за договором про надання послуг з вивезення твердих побутових відходів №477 від 01.04.2014,

Представники:

від позивача - Шимон Т.В., представник по довіреності №101 від 13.03.2015;

від відповідача - не з'явився.

СУТЬ СПОРУ: товариством з обмеженою відповідальністю „АВЕ Ужгород", м.Ужгород заявлено позов до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення суми 1836,17 грн. заборгованості за договором про надання послуг з вивезення твердих побутових відходів №477 від 01.04.2014.

У судовому засіданні 11.09.2015 оголошено вступну та резолютивну частини рішення згідно ст. 85 ГПК України.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги порушенням відповідачем зобов'язання по повній та своєчасній оплаті за послуги з вивезення твердих побутових відходів згідно договору № 477 від 01.04.2014 року, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка згідно розрахунку позивача становить 1836,17грн. Представник позивача позов підтримав, посилаючись на підтвердження підстав позовних вимог доданими до матеріалів справи документальними доказами.

Відповідач заперечень по суті позовних вимог не подав, вимоги ухвал суду від 03.08.2015 та від 27.08.2015 не виконав, явку уповноваженого представника на засідання суду жодного разу не забезпечив, причини неявки не повідомив.

Поштова кореспонденція з ухвалою суду про порушення провадження у справі, надіслана судом відповідачу за адресою, вказаною у позовній заяві, повернена органом поштового зв'язку з поміткою „…за закінченням терміну зберігання".

Інша поштова кореспонденція (а саме - ухвала про відкладення розгляду справи від 03.08.2015), надіслана на адресу відповідача, до суду не поверталася.

Відповідно до п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а у разі не надання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в ЄДРПОУ), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

З огляду на викладене, справа розглядається у відповідності до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

Першого квітня 2014 року між ТОВ "АВЕ Ужгород" (Виконавець) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Споживач) було укладено договір №477 про надання послуг з вивезення твердих побутових відходів (далі - Договір). Згідно предмету договору Виконавець зобов'язується згідно з графіком надавати послуги з вивезення побутових відходів, а Споживач своєчасно оплачувати послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах передбачених договором.

Згідно умов Договору загальний обсяг вивезення відходів в місяць становить - 2,0 м. куб. Споживач викидає накопичені відходи в контейнери на спеціально обладнаний майданчик для накопичення побутових відходів загального користування за адресою: 88000, АДРЕСА_1.

Відповідно до п. 12 Договору встановлено, що розрахунковим періодом є календарний місяць. Платежі за послуги вносяться не пізніше ніж до 10 числа періоду, що настає за розрахунковим (п. 14 Договору). Послуги оплачуються готівкою в касі підприємства або шляхом перерахунку відповідної суми на рахунок виконавця зазначений в реквізитах до даного договору через банківські установи (п. 15 Договорів).

Рішенням виконкому Ужгородської міської ради № 264 від 20.07.2011 р. №423 від 21.11.2012, встановлено тарифи на послуги з вивезення твердих побутових відходів для підприємств в розмірі 42,33 грн. в т.ч. ПДВ.

Згідно умов договору за період з 16.04.2014 по 12.09.2014 надано послуги з вивезення твердих побутових відходів щомісячно на суму 84,66грн. за ціною 42,33 грн.

Рішенням виконкому Ужгородської міської ради № 361 від 10.09.2014 встановлено тарифи на послуги з вивезення твердих побутових відходів для підприємств в розмірі 75,64 грн. в т.ч. ПДВ.

За період з 13.09.2014 по 10.10.2014 у зв'язку з оприлюдненням нових тарифів згідно рішення виконкому Ужгородської міської ради № 361 від 10.09.2014 нарахування за надані послуги проводилось за ціною 42,33 грн. в т.ч. ПДВ; за період з 10.11.2014 по 30.06.2015 нарахування за послуги з вивезення твердих побутових відходів проводилось за ціною 75,64 грн. в т.ч. ПДВ.

Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, надав відповідачу послуги з вивезення твердих побутових відходів за період з 16.04.2014 по 30.06.2015 на загальну суму 1836,17грн.

Натомість, відповідач взятих на себе зобов'язань не виконав, за надані послуги з вивезення твердих побутових відходів не розрахувався, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 08.07.2015 становить 1836,17 грн.

Суд дійшов висновку про задоволення позову повністю з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.175 ГК України майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 193 ГК України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (п.1 ст. 903 Цивільного кодексу України).

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Матеріалами справи підтверджено заборгованість відповідача в сумі 1836,17 грн., яку відповідач не спростував; отже, порушене право позивача підлягає захисту судом шляхом стягнення з відповідача на його користь суми боргу.

У відповідності до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач не подав суду жодних заперечень та доказів щодо суті позовних вимог.

Судові витрати підлягають віднесенню на відповідача на підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України у розмірі 1827 грн. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, 75, 82-85

Господарського процесуального кодексу України,

СУД ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (88000, м.Ужгород, АДРЕСА_2, код НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АВЕ Ужгород" (88000, м. Ужгород , вул. Л.Толстого, 33, ) суму 1836,17 грн. (одна тисяча вісімсот тридцять шість гривень 17 коп.) заборгованості за надані послуги з вивезення твердих побутових відходів, а також суму 1827 грн. (одна тисяча вісімсот двадцять сім гривень) на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили

Рішення суду набирає законної сили і підлягає обов'язковому виконанню на території України в порядку ст.85 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 15.09.2015.

Суддя Н.М. Ващиліна