УХВАЛА

про повернення позовної заяви

15.09.2015Справа № 910/24346/15

Суддя Гумега О.В., розглянувши

позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Дочірній банк СБЕРБАНКУ РОСІЇ"

до Публічного акціонерного товариства "ТРЕСТ Київміськбуд-3"

про стягнення 37175227,51 грн.

ВСТАНОВИВ:

Вивчивши подані матеріали, суд дійшов висновку, що позовна заява № ЯР2/4/28-3 від 31.08.2015 (вх. № 24346/15 від 11.09.2015) і додані до неї документи підлягають поверненню позивачеві без розгляду з таких підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Частиною 1 статті 54 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позовна заява подається до господарського суду в письмовій формі і підписується повноважною посадовою особою позивача або його представником, прокурором, громадянином - суб'єктом підприємницької діяльності або його представником.

Згідно вимог ч. 3 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Судом встановлено, що подана до суду позовна заява № ЯР2/4/28-3 від 31.08.2015 підписана "Представником АТ "Сбербанк Росії" (на підставі довіреності)" ОСОБА_1. При цьому в "додатках" до наведеної позовної заяви зазначено: "7. копія довіреності на представника Позивача". Водночас, зазначена копія довіреності на представника позивача фактично до позовної заяви № ЯР2/4/28-3 від 31.08.2015 не додана, що підтверджується Актом відділу діловодства Господарського суду міста Києва від 11.09.2015. Судом також встановлено, що до позовної заяви № ЯР2/4/28-3 від 31.08.2015 не додано жодного іншого документа, який би підтверджував повноваження представника ОСОБА_1 на підписання позовної заяви Публічного акціонерного товариства "Дочірній банк СБЕРБАНКУ РОСІЇ".

Тож враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що в порушення вимог ч. 3 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви, підписаної представником позивача, не додані довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

В свою чергу, позивачем не дотримано вимог ч. 1 ст. 54 Господарського процесуального кодексу України, згідно яких позовна заява підписується повноважною посадовою особою позивача або його представником, а у суду відсутні підстави вважати, що позовну заяву № ЯР2/4/28-3 від 31.08.2015 підписано особою, яка має право її підписувати. Наведене є підставою для повернення зазначеної позовної заяви без розгяду відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України

При цьому суд взяв до уваги правову позицію Вищого господарського суду України, викладену в абз. п.п. 3.5 п. 3 постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", згідно якої недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Відповідно до п. 3 ч. ст. 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Частиною 2 статті 44 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством, передбачено справляння судового збору.

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" станом на 01.01.2015р. мінімальна заробітна плата встановлена у розмірі 1218 гривень.

Відповідно до Закону України від 22.05.2015 № 484-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору", який набрав чинності 01.09.2015, було внесено ряд змін у Закон України "Про судовий збір", зокрема, щодо ставок судового збору.

Згідно з п.п. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції Закону України від 22.05.2015 № 484-VIII) за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру встановлена ставка судового збору - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати, тобто від 1218 грн. до 182700,00 грн.

Ціна поданого позивачем позову визначена в розмірі 37175227,51 грн., а тому, звертаючись з даним позовом до господарського суду 11.09.2015, позивач відповідно до п.п. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції Закону України від 22.05.2015 № 484-VIII) мав сплатити судовий збір в розмірі 182700,00 грн. (не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати).

Між тим, позивачем до позовної заяви додано платіжне доручення № 75433654 від 28.08.2015 про сплату судового збору у розмірі 73080,00 грн., тобто у розмірі меншому, ніж передбачено ст. 4 Закону України "Про судовий збір".

При цьому стосовно дати подачі позовної заяви № ЯР2/4/28-3 від 31.08.2015 до Господарського суду міста Києва, суд звертає увагу на таке.

Приписами ч. 4 ст. 51 Господарського процесуального кодексу України, визначено, що процесуальна дія, для якої встановлено строк, може бути вчинена до 24-ї години останнього дня строку. Якщо позовну заяву, відзив на позовну заяву, заяву про перегляд рішення та інші документи здано на пошту чи телеграф до 24-ї години останнього дня строку, строк не вважається пропущеним.

Як встановлено судом по матеріалам поданих позивачем документів, позовна заява № ЯР2/4/28-3 від 31.08.2015 була доставлена до Господарського суду міста Києва та одержана останнім 11.09.2015 згідно з накладною кур'єрської служби "ТЕКС Україна" № 2628103 від 31.08.2015 (при цьому конверт, в якому позовна заява доставлена до Господарського суду міста Києва не містить жодних відміток пошти чи телеграфу). Наведене, в свою чергу свідчить, що позовна заява не була доставлена поштою або телеграфом, а тому фактичною датою її подання позивачем до суду є саме дата 11.09.2015, яка відповідачє даті реєстрації даної позовної заяви Господарським судом міста Києва - вх. № 24346/15 від 11.09.2015.

Зважаючи на викладене, позивач не дотримався приписів п. 3 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України, що тягне за собою наслідки, передбачені п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Як роз`яснено господарським судам у п. 2.22. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 р. № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", якщо заявником не подано належних доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі, заява повертається господарським судом з підстав передбачених ГПК, зокрема пунктом 4 частини першої статті 63. При цьому якщо таке повернення здійснюється у зв'язку з недодержанням заявником вимог закону щодо порядку та/або розміру сплати судового збору, то у відповідній ухвалі господарського суду має бути зазначено правильний порядок сплати та/або розмір судового збору.

Судом також враховано правову позицію, викладену в абз. 1 п.п. 3.5 п. 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", згідно якої недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК.

За таких обставин, позовна заява № ЯР2/4/28-3 від 31.08.2015 підлягає поверненню позивачеві без розгляду.

Слід також зазначити, що відповідно до ч. 3 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Керуючись п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали повернути позивачеві без розгляду.

Суддя О.В.Гумега