ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10.09.2015 Справа № 905/1107/15 Господарський суд Донецької області, у складі судді Огороднік Д.М., розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Курганський бройлер»
доФізичної особи підприємця ОСОБА_1
простягнення 253120,00 грн.
Представники сторін: від позивача: ОСОБА_2 представник; від відповідача: не зявився.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд господарського суду Донецької області передані позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Курганський бройлер» до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення 63280,00 грн. за реалізовану тару та 189840,00 грн. штрафу за прострочення повернення тари.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач в порушення умов договору не повернув позивачу зворотну тару, у звязку з вартість такої тари підлягає стягненню з відповідача разом зі штрафними санкціями.

На підтвердження вказаних обставин, позивач надав належним чином завірені копії: договору поставки №12-68/КБ-Ю від 17.04.2012 та видаткових накладних. Податкових накладних, накладних на повернення тари.

Ухвалою від 27.07.2015 за вказаним позовом порушено провадження по справі №908/434/15.

В судове засідання 17.08.2015, 10.09.2015 зявився представник позивача, підтримав заявлені позовні вимоги.

Відповідач явку своїх представників не забезпечив, вимог суду не виконав, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Місцезнаходженням відповідача є: 86420, АДРЕСА_1, що підтверджується наявними в матеріалах справи документами, в тому числі витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Господарський суд Донецької області, з метою своєчасного повідомлення відповідача про порушення провадження по справі, направив на адресу відповідача, яка зазначена в єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб субєктів підприємницької діяльності, відповідну ухвалу. 29.07.2015 начальник відділу документального забезпечення та контролю ОСОБА_3, керівник апарату суду ОСОБА_4 та помічник судді Губань М.С. склали акт, відповідно, про неможливість направлення кореспонденції за адресою відповідача: місто . Єнакієве, АДРЕСА_2. Складання акту мотивовано листом Харківської дирекції Українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта» № 7-14-197 від 06.05.2015 про припинення приймання поштових відправлень на /з територію (ї) Донецької та Луганської областей, у т.ч. м. Донецьку.

Відтак, на офіційному веб-порталі «Судова влада України» (dn.arbitr.gov.ua), у розділі «Новини та події суду» були розміщені оголошення про дату та час судових засідань по справі №905/1107/15.

В порядку Закону України «Про доступ до судових рішень», ухвала про порушення провадження у справі та ухвала про відкладання розгляду справи були розміщені на офіційному сайті Єдиного державного реєстру судових рішень (http://www.reyestr.court.gov.ua).

Таким чином, господарським судом було вжито всіх можливих та залежних від суду заходів для повідомлення відповідача про наявність порушеної справи № 905/1107/15 та призначених до розгляду судових засідань ( про день, місце та час кожного судового засідання).

У відповідності до п.п.2, 3, 4 ч.2 ст.129 Конституції України, ст.ст.42,43 Господарського процесуального кодексу України, ст.33 Господарського процесуального кодексу України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального Кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами. З урахуванням належного повідомлення про час та місце проведення судового розгляду обох сторін, судом забезпечено сторонам рівні процесуальні можливості у захисті їхніх процесуальних прав і законних інтересів, у наданні доказів та здійсненні інших процесуальних прав, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами, яких достатньо для встановлення обставин та вирішення спору по суті, згідно ст. 75 Господарського процесуального Кодексу України.

Представник позивача клопотання щодо фіксації судового процесу не заявляв, у звязку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, заслухавши його пояснення позивача, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

В С Т А Н О В И В:

17.04.2012 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Курганський бройлер», як постачальником (позивач) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1, як покупцем (відповідач) підписаний договір поставки №1-68/Кб-Ю, відповідно до умов якого постачальник зобовязується поставити та передати у власність покупця товар, а покупець зобовязується прийняти цей товар і своєчасно здійснити його оплату.

Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2012, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобовязань за даним договором. (п. 10.11 договору). У випадку, якщо за 10 (десять) календарних днів до закінчення строку дії договору, жодна із сторін не заявить про намір його розірвання, договір вважається пролонгованим на той самий строк і на тих самих умовах.(п. 10.09 договору).

Згідно п. 1.2 предметом даного договору є м'ясо птиці (надалі іменується товар), що поставляється у кількості, по найменуваннях і цінах, зазначених у товарно-транспортних або видаткових накладних, що виписуються на кожну партію окремо.

У відповідності до п. 6.2 договору вся тара є зворотною та підлягає поверненню.

В період дії договору від 17.04.2012 № 12-68/КБ-Ю позивачем було поставлено відповідачеві 18043 ящики товару. В свою чергу відповідачем було повернуто позивачеві зворотну тару у кількості 16952 ящик. Таким чином на момент подачі позовної заяви відповідач не повернув позивачеві зворотну тару у кількості 1091 ящик, що підтверджується видатковими накладними та актами прийому-передачі тари, долученими позивачем до матеріалів справи.

Оцінивши зміст зазначеної угоди, з якої виникли цивільні права та обов'язки сторін, суд дійшов висновку, що укладений правочин за своїм змістом та правовою природою є договором поставки, який підпадає під правове регулювання норм ст. 712 Цивільного кодексу України та ст.ст. 264-271 Господарського кодексу України. В частині, що не суперечить договору, до вказаного правочину також застосовуються норми Цивільного кодексу України, які регулюють правила купівлі-продажу (ст.ст. 655-697 Цивільного кодексу України).

Стаття 193 Господарського кодексу України передбачає, суб'єкти господарювання та учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Аналогічне положення закріплено в ст. 526 Цивільного кодексу України. Так, зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно умовам договору та вимогами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а у разі відсутності таких умов і вимог згідно звичаїв ділового обігу або іншим вимогам, які звичайно ставляться.

Частина 1 ст. 530 Цивільного кодексу України встановлює, якщо в зобов'язанні встановлений строк (дата) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк(дату).

Стаття 629 Цивільного кодексу України зазначає те, що договір є обов'язковим

Як визначено положеннями ст. 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до умов укладеного договору.

При цьому, приписи ч.7 ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов'язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст. 629 Цивільного кодексу України щодо обов'язковості договору для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з п. 6.4 договору покупець зобов»язаний повернути постачальнику зворотну тару або її вартість, в разі її втрати чи пошкодження, при отримання наступної партії товару, але в будь-якому випадку не пізніше 20 календарних днів з моменту отримання партії товару, в якій було поставлено відповідну тару, яка підлягає поіерненню.

Відповідно до п. 6.12 договору у разі направлення постачальником покупцю письмової вимоги про повернення зворотної тари, останній зобовязаний повернути всю кількість зворотної тари або її вартість, виходячи з розміру, передбаченого п. 6.13 цього договору, постачальнику не пізніше 3 (трьох) робочих днів з моменту направлення постачальником покупцю такої вимоги.

У відповідності п 6.13 договору передбачено, що у разі повернення в зазначений термін зворотної тари, повернення не всієї кількості зворотної тари або при поверненні пошкодженої тари, така тара вважається реалізованою покупцю із розрахунку 80,00 грн (вісімдесят гривень 00 коп.), в т.ч. ПДВ (20%). Листом від 14.08.2014 № 643 позивачем було направлено вимогу до відповідача з вимогою повернути зворотну тару.

Судом встановлено, що відповідач, в порушення умов договору, не повернув зворотну тару позивачеві у кількості 1091 ящик на суму 87280,00 грн. За неповернення зворотної тари позивачеві відповідачем було перераховано на розрахунковий рахунок позивача 24000,00 грн.

Таким чином, оскільки відповідач не повернув позивачу тару та не перерахував кошти за неї, остання вважається реалізованою відповідачу покупцем по ціні 80,00 грн. за ящик.

За несвоєчасне виконання умов договору щодо повернення тари, позивач на підставі п. 6.13 договору просить стягнути з відповідача вартість тари у розмірі 63 280,00 грн.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення суми заборгованості у розмірі 63280,00 грн підлягають задоволенню.

За несвоєчасне виконання грошових зобов'язань, позивач на підставі п. 7.2.6 договору просить стягнути з відповідача штраф у розмірі 189840,00 грн.

Відповідно до п. 7.2.6 договору за прострочення повернення зворотної тари та/або її оплати до 15 днів від строку вказаного в п.п. 6.4, 6.12 даного договору, сплачує постачальнику штраф у розмірі 150% вартості неповернутої тари визначеної відповідно до п. 6.13 цього договору, а більше 30 300% (з урахуванням раніше утриманого штрафу) вартості неповернутої тари,, визначеної відповідно до п. 6.13 цього договору.

Відповідно до статті 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Аналогічні положення закріплені і в ст.ст. 216, 217 Господарського кодексу України. При цьому, несвоєчасне виконання грошових зобовязань є належною підставою у розумінні ст. 218 Господарського кодексу України для застосування заходів господарсько-правової відповідальності.

Як встановлено ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Згідно ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобовязання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобовязання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

У відповідності до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Перевіривши розрахунок штрафу позивача (63280*300%=189840,00 грн.), суд визнає його арифметично вірним.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач обставин, викладених позивачем, належними засобами доказування не спростував, доказів на спростування факту порушення ним договірних зобовязань, суду не надав.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Судові витрати, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (86420, АДРЕСА_3, код НОМЕР_1 з будь якого рахунку виявленого державним виконавцем під час виконавчого провадження) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Курганський бройлер» (64252, Харківська область, Балаклійський район, с. Пятигірське, вул. Першотравнева, 1, код 30773272) суму основного боргу у розмірі 63280 (шістдесят три тисячі двісті вісімдесят) грн 00 коп., штраф у розмірі 189840 (сто вісімдесят девять тисяч вісімсот сорок) грн 00 коп., судовий збір у розмірі 5062 (пять тисяч шістсот дві) грн 40 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня складення повного рішення та може бути оскаржене в порядку та у строки, визначені Господарським процесуальним кодексом України.

Суддя Д.М. Огороднік

Дата складення повного рішення 14.09.2015.