КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" вересня 2015 р. Справа№ 4/673

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Калатай Н.Ф.

суддів: Ропій Л.М.

Рябухи В.І.

при секретарі Царук І. О.

За участю представників:

від позивача: Сокур С. О. - представник за довіреністю № 17/12/1 від 17.12.2014

Чалий О. О. - представник за довіреністю № 02 від 09.02.2015

від відповідача: Середюк Б. Л. - представник за довіреністю № 09/05-184 від 17.07.2015

від третьої особи 1: Уланівський С. Є. - представник за довіреністю Д 003/2015 від 12.01.2015

від третьої особи 2: Матвєєв О. М. - представник за довіреністю НАМ 997708 від 27.03.2015

від прокуратури: Пантюхов О. В. - прокурор відділу за посвідченням № 032439 від 11.03.2015

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу заступника військового прокурора Центрального регіону України

на рішення Господарського суду міста Києва від 30.06.2015

у справі № 4/673 (суддя Борисенко І. І.)

за позовом Державного підприємства «Українська авіаційна транспортна компанія»

до Публічного акціонерного банку «Енергобанк»

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача

1. Державний концерн «Укроборонпром»

2. Арбітражний керуючий Швачка Сергій Васильович

про стягнення 36 892 700,88 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позов, з урахуванням доповнень та уточнень до позовної заяви (а.с. 5-9 т. 2), заявлено про стягнення з відповідача грошових коштів в сумі 36 892 700,88 грн., які в період з квітня по серпень 2009 року відповідачем було списано з депозитного рахунку позивача № 01, відкритого за укладеним між сторонами договором банківського вкладу № 06/17 від 07.12.2006.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 30.06.2015, повний текст якого складений 10.07.2015, у справі № 4/673 у позові відмовлено повністю.

Рішення суду першої інстанції ґрунтується на тому, що позивачем належним чином не доведено факт безпідставного списання відповідачем коштів у заявленій до стягнення сумі, що позивач помилково вважає, що при списанні грошових коштів Банк порушив вимоги ст.ст. 27, 32 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», оскільки положення цих статей стосуються випадку, коли відбувається відступлення обтяжувачу права задоволення обтяженням вимоги, однак в даному випадку відбулось списання грошових коштів на підставі відповідних пунктів договорів застави, кредитних договорів, положень ст. 26 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», глави 6 Постанови НБУ від 21.01.2004, № 22 «Про затвердження Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті».

Не погоджуючись з вказаним рішенням, заступник військового прокурора Центрального регіону України звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 30.06.2015 по справі № 4/673 повністю і прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В апеляційній скарзі заступник військового прокурора Центрального регіону України послався на те, що при винесенні вказаного рішення суд першої інстанції порушив та неправильно застосував норма матеріального права, порушив норми процесуального права, що признало до прийняття неправильного рішення, висновки суду не відповідають обставинам справи.

В обґрунтування заявленої апеляційної скарги заступник військового прокурора Центрального регіону України послався на те, що судом першої інстанції при прийнятті рішення не враховано той факт, що умовами всіх договорів застави майнових прав передбачено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється шляхом укладення договору уступки права вимоги за договором банківського вкладу та списання грошових коштів з депозитного рахунку позивача, однак вказані договору уступки права вимоги сторонами не укладались, що свідчить про неправомірність списання відповідачем спірних грошових коштів з депозитного рахунку позивача.

Ухвалою від 19.08.2015 колегії суддів Київського апеляційного господарського суду в складі: головуючий суддя - Калатай Н.Ф., судді Ропій Л. М., Рябуха В. І. апеляційну скаргу заступника військового прокурора Центрального регіону України прийнято до розгляду та порушене апеляційне провадження.

Під час розгляду справи представники позивача, прокуратури, третьої особи 1 та третьої особи 2 апеляційну скаргу підтримали у повному обсязі, представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечив, просив залишити її без задоволення, а оспорюване рішення суду першої інстанції - без змін.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, третіх осіб та прокуратури, з урахуванням правил ст. ст. 99, 101 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення господарського суду у повному обсязі, колегія суддів встановила таке.

07.12.2006 Акціонерний банк «Енергобанк», правонаступником якого є відповідач, як Банк та Державне підприємство Міністерства оборони України «Українська авіаційна транспортна компанія», правонаступником якого є позивач, як Вкладник уклали договір банківського вкладу (депозиту) № 06/17 (далі Договір банківського вкладу) (а.с.9-10 т.1), за умовами якого відповідач взяв на себе зобов'язання, прийнявши від позивача грошові кошти (вклад), виплачувати йому суму депозиту та проценти на неї на умовах та в порядку, встановлених Договором банківського вкладу.

Як слідує з матеріалів справи, на виконання умов Договору банківського вкладу відповідач відкрив позивачу депозитний рахунок № 01, з якого 20.05.2009 відповідач самостійно без відповідних розпоряджень позивача провів операції по списанню грошових коштів:

- згідно платіжного документу № 719584 від 20.05.2009 списав 800 000 грн. на рахунок №37396912 в АБ «Енергобанк» в рахунок погашення заборгованості згідно з кредитним договором № 20702-в від 02.02.2007 та договором застави майнових прав №20702-В/З від 02.02.2007;

- згідно платіжного документу № 719466 від 20.05.2009 списав 2 552 551,73 грн. на рахунок №37397911 в АБ «Енергобанк» в рахунок погашення заборгованості, процентів та пені згідно з кредитним договором №703-01 від 26.03.2007 та договором застави майнових прав №703-01/1-3 від 26.03.2006;

- згідно платіжного документу №719583 від 20.05.2009 списав 2 600 000 грн. на рахунок №37396912 в АБ «Енергобанк» в рахунок погашення заборгованості, процентів та пені згідно з кредитним договором № 20816 від 31.03.2008 та договором застави майнових прав від 31.03.2008;

- згідно платіжного документу №719444 від 20.05.2009 списав 5 252 752,04 грн. на рахунок № 37397911 в АБ «Енергобанк» в рахунок погашення заборгованості, процентів та пені згідно з кредитним договором №612-13 від 29.12.2006 та договором застави майнових прав № 612-13/1-3/3 від 12.08.2008;

- згідно платіжного документу № 719496 від 20.05.2009 списав 12 147 466,75 грн. на рахунок № 37397911 в АБ «Енергобанк» в рахунок на погашення заборгованості, процентів та пені згідно з кредитним договором № 804-28 від 29.12.2006 та договором застави майнових прав №804-28/3 від 29.12.2006;

- згідно платіжного документу №719507 від 20.05.2009 списав 13 539 930,36 грн. на рахунок №37397911 в АБ «Енергобанк» в рахунок погашення заборгованості, процентів та пені згідно з кредитним договором №704-24 від 03.04.2007 та договором застави майнових прав №704-24/1-3 від 03.04.2007.

Отже, матеріалами справи підтверджується, що відповідачем 20.05.2009 з рахунку позивача № 01 самостійно проведено операції по списанню грошових коштів на загальну суму 36 892 700,88 грн.

Вказані обставини сторонами не заперечуються та підтверджуються наявною в матеріалах справи випискою по особовому рахунку позивача № 01 за період з 07.12.2006 по 27.10.2009 (а.с. 211-213 т. 1).

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач просить стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 36 892 700,88 грн., посилаючись на те, що відповідач не мав правових підстав для їх списання.

Суд першої інстанції відмовив у задоволенні позовних вимог позивача, з чим колегія суддів погоджується з огляду на таке.

03.04.2007 Акціонерний банк «Енергобанк», правонаступником якого є відповідач, як Банк та Державне підприємство Міністерства оборони України «Українська авіаційна транспортна компанія», правонаступником якого є позивач, як Позичальник уклали договір про відкриття кредитної лінії № 704-24 (а.с.48-54 т.2) (далі Кредитний договір 1) (тут і далі в редакції Додаткової угоди від 31.05.2007 до Кредитного договору 1 із змінами, внесеними договорами внесення змін до Додаткової угоди від 31.05.2007 до Кредитного договору 1 від 20.11.2007 та від 20.03.2008), за умовами якого відповідач надає позивачу овердрафтний кредит в межах ліміту, встановленому згідно п. 1.1. цього договору в будь-який час протягом терміну його дії у разі виникнення у нього дебетового сальдо шляхом проведення платежів на суму, яка перевищує залишок коштів на поточному рахунку № 03 в АБ «Енергобанк» МФО 300272 (п. 3.1), а позивач зобов'язується забезпечити своєчасне повернення кредиту та відсотків за користування кредитом. А також своєчасно сплатити комісії (п.п.5.2, 5.3).

Згідно з п. 1.1 Кредитного договору 1 Банк встановлює Позичальнику відновлюваний ліміт овердрафтного кредитування в сумі 13 000 000,00 грн. для здійснення поточної фінансово-господарської діяльності із строком користування з 20.11.2007 по 30.11.2007.

Водночас пунктом 6.1 Кредитного договору 1 сторони домовились, що у випадку відсутності заперечень сторін, строк користування овердрафтним кредитом, що зазначений у п. 1.1 цього договору, продовжується на наступний календарний місяць, однак не пізніше ніж 21.03.2009.

Факт надання відповідачем позивачу кредиту за Кредитним договором 2 сторонами не заперечується і підтверджується наявними в матеріалах справи відповідними виписками з банківського рахунку.

03.04.2007 Акціонерний банк «Енергобанк», правонаступником якого є відповідач, як Заставодержатель та Державне підприємство Міністерства оборони України «Українська авіаційна транспортна компанія», правонаступником якого є позивач, як Заставодавець уклали договір застави майнових прав № 704-24/1-З (а.с.55-56 т.2) (далі Договір застави 1) (тут і далі із змінами, внесеними додатковою угодою від 20.11.2007 до Договору застави 1), за умовами якого для своєчасного виконання зобов'язань за Кредитним договором 1 позивач передає відповідачу майнові права за Договором банківського вкладу в частині суми 13 000 000,00 грн.

Згідно з п. 3.4 Кредитного договору 1, при настанні строків платежів згідно п. 1.1, 3.4 цього договору, позивач доручає відповідачу здійснити списання всієї суми заборгованості, яка виникла на день списання з його поточного рахунку (№ 03 в АБ «Енергобанк»), а також всіх рахунків, що будуть відкриті після підписання цього договору в рахунок погашення заборгованості за цим договором.

Черговість направлення коштів для погашення простроченої заборгованості за кредитом та відсотками за його користування визначається відповідачем самостійно (п.3.5 Кредитного договору 1).

Згідно з п. 2.1 Договору застави 1, відповідач набуває право звернути стягнення та реалізувати предмет застави, якщо у момент настання стоку виконання позивачем зобов'язань за Кредитним договором 1 вони не будуть виконані повністю, а саме: при повному або частковому неповерненні у встановлені відповідно до умов Кредитного договору 1 суми кредиту.

Водночас пунктом 2.3 Договору застави 1 сторони домовились, що у разі, якщо строк виконання зобов'язань позивача за Кредитним договором 1 настав, а позивач протягом 10 календарних днів не повертає кошти, позивач доручає відповідачу самостійно задовольнити свої вимоги шляхом списання коштів з депозитного рахунку в АБ «Енергобанк», а також всіх рахунків, що будуть відкриті після підписання цього договору в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором 1.

Враховуючи, що у п. 6.1 Кредитного договору 1 сторони домовились, що строк користування овердрафтним кредитом, що зазначений у п. 1.1 цього договору, закінчується 21.03.2009, позивач мав повернути відповідачу надані йому відповідачем за умовами Кредитного договору 1 грошові кошти в строк, не пізніше 01.04.2009.

Договірні зобов'язання, взяті на себе за умовами Кредитного договору 1 та Договору застави 1, позивач не виконав, з огляду на що відповідач 20.05.2009, на підставі п. 3.4 Кредитного договору 1 та п.п. 2.1, 2.3 Договору застави 1, списав з депозитного рахунку № 01 грошові кошти в сумі 13 539 960,36 грн.

29.12.2006 Акціонерний банк «Енергобанк», правонаступником якого є відповідач, як Банк та Державне підприємство Міністерства оборони України «Українська авіаційна транспортна компанія», правонаступником якого є позивач, як Позичальник уклали договір про відкриття кредитної лінії № 612-13 (а.с.57-62 т.2) (далі Кредитний договір 2) (тут і далі в редакції із змінами, внесеними додатковими угодами від 29.10.2007, від 11.04.2008, від 27.10.2008, від 12.01.2009, від 21.01.2009 до Кредитного договору 2), за умовами якого відповідач відкриває позивачу відкличну відновлювальну кредитну лінію з лімітом кредитування 5 058 487,33 грн. терміном дії з 29.12.2006 по 26.10.2009 для здійснення поточної фінансово-господарської діяльності (п.1.1 Кредитного договору 2), а позивач зобов'язується забезпечити своєчасне повернення кредиту та відсотків за користування кредитом. А також своєчасно сплатити комісії (п.п.5.2, 5.3).

Факт надання відповідачем позивачу кредиту за Кредитним договором 2 сторонами не заперечується і підтверджується наявними в матеріалах справи відповідними виписками з банківського рахунку.

12.08.2008 Акціонерний банк «Енергобанк», правонаступником якого є відповідач, як Заставодержатель та Державне підприємство Міністерства оборони України «Українська авіаційна транспортна компанія», правонаступником якого є позивач, як Заставодавець уклали договір застави майнових прав № 612-13/1-З/3 (а.с.66-67 т.2) (далі Договір застави 2) (тут і далі із змінами, внесеними додатковими угодами від 27.10.2008 та від 21.01.2009 до Договору застави 2), згідно з яким в забезпечення виконання зобов'язань, вказаних у п. 1.1 цього договору, позивач на умовах, передбачених цим договором, передає в заставу відповідачу майнові права за Договором банківського вкладу в частині 5 801 877,08 грн.

Згідно з п. 1.1 Договору застави 2, застава за цим договором забезпечує вимоги відповідача, що випливають з Кредитного договору 2.

Згідно з п. 3.7 Кредитного договору 2, при настанні строків платежів згідно п. 1.1, 3.3, 3.4 цього договору, позивач доручає відповідачу здійснити списання всієї суми заборгованості, яка виникла на день списання з його поточного рахунку № 01 в АБ «Енергобанк», а також всіх рахунків, що будуть відкриті після підписання цього договору в рахунок погашення заборгованості за цим договором.

Черговість направлення коштів для погашення простроченої заборгованості за кредитом та відсотками за його користування визначається відповідачем самостійно (п.3.9 Кредитного договору 2).

Згідно з п. 2.2 Договору застави 2, відповідач набуває права стягнення заборгованості за рахунок предмета застави у випадку, якщо кошти, зазначені в Кредитному договорі 2, комісійна винагорода, пеня, штрафні санкції, які були забезпечені заставо., не будуть повернуті в строк, передбачений Кредитним договором 2 або достроково у випадку порушення позивачем умов цього договору або Кредитного договору 2.

Згідно з 3.3 Договору застави 2 відповідач набуває право звернути стягнення на предмет застави, якщо позивач не виконає своїх зобов'язань або вони не будуть виконані повністю за Кредитним договором 2, а саме, якщо позивач не поверне відповідачу кредитні кошти у повному обсязі та/або при несплаті або частковій несплаті в строк сум комісійної винагороди, відсотків або пені.

Водночас пунктом 3.1 Договору застави 2 сторони домовились, що у разі невиконання позивачем зобов'язань за цим договором та Кредитним договором, він доручає відповідачу списати грошові кошти в рахунок погашення заборгованості з депозитного рахунку, відкритого в АБ «Енергобанк» на підставі Договору банківського вкладу, поточного рахунку, а також всіх рахунків, що будуть відкриті після підписання цього договору.

Матеріалами справи підтверджується і сторонами не заперечується, що договірні зобов'язання, взяті на себе за умовами Кредитного договору 2 та Договору застави 2, позивач не виконав, з огляду на що відповідач 20.05.2009, на підставі п. 3.7 Кредитного договору 2 та п. 3.1 Договору застави 2, списав з депозитного рахунку № 01 грошові кошти в сумі 2 252 752,04 грн.

26.03.2007 Акціонерний банк «Енергобанк», правонаступником якого є відповідач, як Банк та Державне підприємство Міністерства оборони України «Українська авіаційна транспортна компанія», правонаступником якого є позивач, як Позичальник уклали договір про відкриття кредитної лінії № 703-01 (а.с.68-75 т.2) (далі Кредитний договір 3) (тут і далі в редакції із змінами, внесеними додатковими договорами від 24.03.2008, від 04.04.2008, від 31.10.2008, від 21.01.2009 до Кредитного договору 3), за умовами якого відповідач відкриває позивачу відкличну відновлювальну кредитну лінію з лімітом кредитування 3 529 000,00 грн. терміном дії з 26.03.2007 по 26.10.2009 для здійснення поточної фінансово-господарської діяльності (п.1.1 Кредитного договору 3), а позивач зобов'язується забезпечити своєчасне повернення кредиту та відсотків за користування кредитом. А також своєчасно сплатити комісії (п.п.5.2, 5.3).

Факт надання відповідачем позивачу кредиту за Кредитним договором 3 сторонами не заперечується і підтверджується наявними в матеріалах справи відповідними виписками з банківського рахунку.

26.03.2007 Акціонерний банк «Енергобанк», правонаступником якого є відповідач, як Заставодержатель та Державне підприємство Міністерства оборони України «Українська авіаційна транспортна компанія», правонаступником якого є позивач, як Заставодавець уклали договір застави майнових прав № 703-01/1-З (а.с.79-82 т.2) (далі Договір застави 3) (тут і далі із змінами, внесеними додатковими угодами від 31.10.2008 та від 21.01.2009 до Договору застави 3), згідно з яким в забезпечення виконання зобов'язань, вказаних у п. 1.1 цього договору, позивач на умовах, передбачених цим договором, передає в заставу відповідачу майнові права за Договором банківського вкладу в частині суми 4 047 617,97 грн.

Згідно з п. 1.1 Договору застави 3, застава за цим договором забезпечує вимоги відповідача, що випливають з Кредитного договору 3.

Згідно з п. 3.7 Кредитного договору 3, при настанні строків платежів згідно п. 1.1, 3.3, 3.4 цього договору, позивач доручає відповідачу здійснити списання всієї суми заборгованості, яка виникла на день списання, з його поточного рахунку № 01 в АБ «Енергобанк», а також всіх рахунків, що будуть відкриті після підписання цього договору в рахунок погашення заборгованості за цим договором.

Черговість направлення коштів для погашення простроченої заборгованості за кредитом та відсотками за його користування визначається відповідачем самостійно (п.3.9 Кредитного договору 3).

Згідно з п. 2.1 Договору застави 3 відповідач набуває право звернути стягнення та реалізувати предмет застави, якщо у момент настання строку виконання позивачем зобов'язань за Кредитним договором 3 вони не будуть виконані повністю, а саме: при повному або частковому неповерненні у встановлені відповідно до умов Кредитного договору 3 строки суми кредиту.

Водночас пунктом 2.3 Договору застави 3 передбачено, що у разі, якщо строк виконання зобов'язань позивача за Кредитним договором 3 настав, а позивач протягом десяти календарних днів не повертає кошти, позивач доручає відповідачу самостійно задовольнити свої вимоги шляхом списання коштів з депозитного рахунку в АБ «Енергобанк» № 01/980, а також всіх рахунків, що будуть відкриті після підписання цього договору в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором 3.

Матеріалами справи підтверджується і сторонами не заперечується, що договірні зобов'язання, взяті на себе за умовами Кредитного договору 3, позивач не виконав, з огляду на що відповідач 20.05.2009, на підставі п. 3.7 Кредитного договору 3 та п. 2.3 Договору застави 3 списав з депозитного рахунку № 01 грошові кошти в сумі 2 552 551,73 грн.

29.12.2006 Акціонерний банк «Енергобанк», правонаступником якого є відповідач, як Банк та Державне підприємство Міністерства оборони України «Українська авіаційна транспортна компанія», правонаступником якого є позивач, як Позичальник уклали договір про відкриття кредитної лінії № 804-28 (а.с.83-88 т.2) (далі Кредитний договір 4) (тут і далі в редакції із змінами, внесеними додатковими договорами від 31.10.2008, від 21.01.2009 до Кредитного договору 4), за умовами якого відповідач відкриває позивачу відкличну відновлювальну мультивалютну кредитну лінію з лімітом кредитування в еквіваленті 13 098 000 грн. для здійснення поточної фінансово-господарської діяльності (п.1.1 Кредитного договору 4), а позивач зобов'язується забезпечити своєчасне повернення кредиту та відсотків за користування кредитом. А також своєчасно сплатити комісії (п.п.5.2, 5.3).

Факт надання відповідачем позивачу кредиту за Кредитним договором 3 сторонами не заперечується та підтверджується наявними в матеріалах справи відповідними виписками з банківського рахунку.

29.12.2006 Акціонерний банк «Енергобанк», правонаступником якого є відповідач, як Заставодержатель та Державне підприємство Міністерства оборони України «Українська авіаційна транспортна компанія», правонаступником якого є позивач, як Заставодавець уклали договір застави майнових прав № 804-28/3 (а.с.93-96 т.2) (далі Договір застави 4) (тут і далі із змінами, внесеними додатковими угодами від 31.10.2008 та від 21.01.2009 до Договору застави 4), згідно з яким в забезпечення виконання зобов'язань, вказаних у п. 1.1 цього договору, позивач на умовах, передбачених цим договором, передає в заставу відповідачу майнові права за Договором банківського вкладу в частині суми 13 977 012,11 грн.

Згідно з п. 1.1 Договору застави 2, застава за цим договором забезпечує вимоги відповідача, що випливають з Кредитного договору 4.

Згідно з п. 3.7 Кредитного договору 4, при настанні строків платежів згідно п. 1.1, 3.3, 3.4 цього договору, позивач доручає відповідачу здійснити списання всієї суми заборгованості, яка виникла на день списання, з його поточного рахунку № 01 в АБ «Енергобанк», а також всіх рахунків, що будуть відкриті після підписання цього договору в рахунок погашення заборгованості за цим договором.

Черговість направлення коштів для погашення простроченої заборгованості за кредитом та відсотками за його користування визначається відповідачем самостійно (п.3.9 Кредитного договору 4).

Згідно з п. 2.2 Договору застави 4, відповідач набуває права стягнення заборгованості за рахунок предмета застави у випадку, якщо кошти, зазначені в Кредитному договорі 4, комісійна винагорода, пеня, штрафні санкції, які були забезпечені заставою, не будуть повернуті в строк, передбачений Кредитним договором 4 або достроково у випадку порушення позивачем умов цього договору або Кредитного договору 4.

Згідно з 3.3 Договору застави 4 відповідач набуває право звернути стягнення на предмет застави, якщо позивач не виконає своїх зобов'язань або вони не будуть виконані повністю за Кредитним договором 4, а саме, якщо позивач не поверне відповідачу кредитні кошти у повному обсязі та/або при несплаті або частковій несплаті в строк сум комісійної винагороди, відсотків або пені.

Водночас пунктом 3.1 Договору застави 4 передбачено, що у разі невиконання позивачем зобов'язань за цим договором та Кредитним договором 4, він доручає відповідачу списати грошові кошти в рахунок погашення заборгованості з депозитного рахунку, відкритого в АБ «Енергобанк» на підставі Договору банківського вкладу, згідно з п. 1.2 цього договору, поточного рахунку, а також всіх рахунків, що будуть відкриті після підписання цього договору.

Матеріалами справи підтверджується і сторонами не заперечується, що договірні зобов'язання, взяті на себе за умовами Кредитного договору 4 та Договору застави 4, позивач не виконав, з огляду на що відповідач 20.05.2009, на підставі п. 3.7 Кредитного договору 4 та п. 3.1 Договору застави 4, списав з депозитного рахунку № 01 грошові кошти в сумі 12 147 466,75 грн.

02.02.2007 Акціонерний банк «Енергобанк», правонаступником якого є відповідач, як Заставодержатель та Державне підприємство Міністерства оборони України «Українська авіаційна транспортна компанія», правонаступником якого є позивач, як Заставодавець уклали договір застави майнових прав № 20702-В/3 (а.с. 20, 20 зворот т. 1), в п. 1.1 якого погодили, що застава за цим договором забезпечує вимоги відповідача, які випливають з договору про надання споживчого кредиту № 20702-В від 02.02.2007 зі всіма змінами та доповненнями до нього, що укладений між відповідачем та Григоренко Наталією Сергіївною, за умовами якого відповідач відкрив Григоренко Н. С. відновлювальну відкличну кредитну лінію в сумі 155 000 доларів США .

Відповідно до п. 1.2 договору застави майнових прав № 20702-В/3 позивач передав у заставу відповідача майнові права за Договором банківського вкладу в частині в сумі 800 000 грн.

Відповідно до п. 2.3. договору застави майнових прав № 20702-В/3, в разі, якщо строк виконання зобов'язань Григоренко Н. С. за кредитним договором настав, а Григоренко Н. С. протягом десяти календарних днів не повертає кошти, позивач доручає відповідачу самостійно задовольнити свої вимоги шляхом списання коштів з депозитного рахунку позивача в АБ «Енергобанк», а також всіх рахунків, що будуть відкриті після підписання цього договору в рахунок погашення заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії.

Відповідно до договору про відкриття кредитної лінії № 20702-В від 02.02.2007 та додаткових угод до нього (а.с. 21-24 т. 1), Григоренко Н. С. була зобов'язана повністю погасити свою заборгованість перед відповідачем у строк до 27.02.2009, однак з розрахунку відповідача (а.с.25 т.1) слідує, що станом на 19.05.2009 заборгованість перед відповідачем за вказаним договором становила 1 043 030,47 грн.

31.03.2008 Акціонерний банк «Енергобанк», правонаступником якого є відповідач, як Заставодержатель та Державне підприємство Міністерства оборони України «Українська авіаційна транспортна компанія», правонаступником якого є позивач, як Заставодавець уклали договір застави майнових прав (а.с.26, 26 зворот т.1), в п. 1.1 якого погодили, що застава за цим договором забезпечує вимоги відповідача, які випливають з договору про надання споживчого кредиту № 20816 від 31.03.2008 (а.с.27 т.1), що укладений між відповідачем та Шпаруком Андрієм Савичем, за умовами якого відповідач надав Шпаруку А. С. кредит в сумі 6 000 000 грн.

Відповідно до п. 1.2 договору застави майнових прав від 31.03.2008 позивач передав у заставу відповідача майнові права за Договором банківського вкладу в частині суми 2 600 000 грн.

Відповідно до п. 3.1. договору застави майнових прав від 31.03.2008, у разі невиконання Шпаруком А. С. зобов'язань за кредитним договором, позивач доручає відповідачу самостійно списати грошові кошти в рахунок погашення заборгованості з депозитного рахунку, що відкритий в АБ «Енергобанк», на підставі Договору вкладу, згідно п. 1.2 цього договору, а також всіх рахунків, що будуть відкриті після підписання цього договору.

З розрахунку відповідача (а.с. 28 т.1) слідує, що станом на 19.05.2009 Шпарук Андрій Савич мав заборгованість по договору про відкриття кредитної лінії № 20816 від 31.03.2008 перед відповідачем в сумі 6 636 697,07 грн.

Зважаючи на наявність простроченої більше, ніж на 3 місяці заборгованості, на засіданні кредитного комітету відповідача від 19.05.2009 було прийнято рішення № 62 (а.с.29 т.1) частково списати за рахунок застави майнових прав, а саме депозитного вкладу позивача за Договором банківського вкладу:

- за кредитним договором Григоренко Н. С. № 20702-В від 02.02.2007 - прострочені відсотки, відсотки, кредит, пеню;

- за кредитним договором Шпарука А. С. №20816 від 31.03.2008 - прострочені відсотки, відсотки, кредит, пеню;

На підставі зазначеного рішення, з депозитного рахунку позивача 20.05.2009 відповідачем було списано 800 000 грн. за кредитним договором Григоренко Н. С. № 20702-В від 02.02.2007 та 2 600 000 грн. - за кредитним договором Шпарука А. С.

Згідно з ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (ч.2 ст.11 ЦК України).

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами (ч. 2 ст. 1066 ЦК України).

Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд (ч. 3 ст. 1066 ЦК України).

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження.

Водночас частина 2 ст. 1071 ЦК України встановлює, що грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Отже, укладаючи кредитні договори та договори застави, сторони були вільними в укладені договору та визначенні (погодженні) його умов, проте, підписавши вказані договори, сторони взяли на себе зобов'язання виконувати їх умови.

При цьому, законодавство не забороняє учасникам господарських правовідносин проводити списання банками коштів з рахунку клієнт без подання останнім відповідного платіжного доручення.

Так, пункт 1.38 статті 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» встановлює, що списання договірне - списання банком з рахунка клієнта коштів без подання клієнтом платіжного доручення, що здійснюється банком у порядку, передбаченому в договорі, укладеному між ним і клієнтом.

Згідно з положеннями Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою НБУ № 22 від 21.01.2004, договірне списання - це списання банком з рахунку клієнта коштів без подання клієнтом платіжного доручення, що здійснюється банком у порядку, передбаченому в договорі, укладеному між ним і клієнтом.

Відповідно до п. 26.1, 26.2 ст. 26 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» платник при укладенні договорів із банком має право передбачити договірне списання грошей із своїх рахунків на користь банку платника та/або третіх осіб.

Умови договору на договірне списання повинні передбачати обсяг інформації, достатній для належного виконання такого списання банком, що обслуговує платника (обставини, за яких банк має здійснити (здійснювати) договірне списання; найменування отримувача та банку отримувача; реквізити рахунка, з якого має здійснюватися договірне списання; реквізити договору між платником та отримувачем (за наявності договору), що передбачає право отримувача на договірне списання; перелік документів, що мають бути представлені отримувачем в обслуговуючий платника банк (якщо платник та отримувач домовились про надання цих документів до банку платника) тощо).

Отже, з огляду на наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що грошові кошти в сумі 36 892 700,88 грн. були списані відповідачем на підставі всіх вище перелічених кредитних договорів та договорів застави в порядку договірного списання, що відповідає приписам чинного законодавства, та правомірно відмовив позивачу у задоволенні позову.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга заступника військового прокурора Центрального регіону України задоволенню не підлягає, рішення Господарського суду міста Києва від 30.06.2015 у справі № 4/673 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи, підстав для його скасування не вбачається.

Посилання відповідача на те, що грошові кошти, які були списані з депозитного рахунку не були направлені на погашення заборгованості по кредитному договору № 20702-в від 02.02.2007 та кредитному договору № 20816 від 31.03.2008 спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, а саме виписками по особовим рахункам (а.с. 101-111, 117-122 т. 2).

Щодо посилань позивача на те, що під час списання грошових коштів відповідачем порушено вимоги Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», а саме не вчинено встановлених ст. 27 вказаного Закону дій - направлення, письмового повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов'язання, слід зазначити, що договірне списання - режим списання грошових коштів, врегульований спеціальними нормами чинного законодавства, тому обмеження, встановлені статтею 27 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», до правовідносин, які виникають під час договірного списання, не можуть застосовуватись.

До того ж, положення вказаної статті застосовуються, якщо інше не встановлено Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» (ч. 1 ст. 27).

Відповідно, до взаємовідносин сторін, що виникають при договірному списанні, безпідставними є застосування положень ст. 32 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», якою встановлений порядок реалізації права грошової вимоги, яке є предметом забезпечувального обтяження, шляхом відступлення обтяжувачу відповідного права.

Водночас згідно з приписами ч. 2 ст. 33 вказаного Закону, яка встановлює порядок реалізації прав за забезпечувальними обтяженнями, предметом яких є гроші або цінні папери, у разі якщо предметом забезпечувального обтяження є гроші, задоволення забезпеченої обтяженням вимоги обтяжувача здійснюється шляхом переказу йому грошової суми, достатньої для повного задоволення цієї вимоги. Такий переказ може здійснюватися банком у порядку договірного списання. Якщо на момент звернення стягнення грошові кошти, які є предметом забезпечувального обтяження, знаходяться у володінні обтяжувача і їх сума перевищує розмір забезпеченої обтяженням вимоги, обтяжувач зобов'язаний повернути надлишок боржнику.

У всіх кредитних договорах і договорах застави, досліджених судом під час вирішення спору по суті, сторони передбачили право відповідача здійснити за певних умов договірне списання грошових коштів з депозитного рахунку, відкритого згідно з Договором банківського вкладу.

Той факт, що вказані договори містять також умови, згідно з якими відповідач має право, у випадку порушення строків виконання позивачем своїх договірних зобов'язань, звернути стягнення на предмет застави шляхом уступки позивачем відповідачу вимоги, що випливає із заставленого права, і що в такому випадку відповідач набуває право переводу на нього заставленого права в момент виникнення права звернення стягнення на предмет застави, для чого необхідно укласти договір уступки права вимоги, на що посилаються позивач та заступник військового прокурора Центрального регіону України, не є підставою стверджувати про незаконність дій відповідача з договірного списання грошових коштів позивача з депозитного рахунку за певних, визначених договором, умов, оскільки право відповідача на здійснення вказаних дій узгоджено сторонами в укладених у встановленому законом порядку кредитних договорах та договорах застави.

Щодо заяви відповідача про застосування строку позовної давності слід зазначити таке.

Відповідно до п. 2.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» від 29.05.2013 № 10 перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність сплила і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Враховуючи, що у позові судом відмовляється з підстав його необґрунтованості за результатами розгляду справи по суті, посилання відповідача на пропуск позивачем строку позовної давності при зверненні до суду з доповненнями та уточненнями до позовної заяви колегією суддів до уваги не приймаються, докази на підтвердження вказаних обставин не досліджуються і судом не оцінюються.

Щодо витрат по сплаті судового збору слід зазначити таке.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній на дату звернення з апеляційною скаргою, встановлені ставки судового збору в таких розмірах:

- за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат;

- за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру 1 розмір мінімальної заробітної плати;

- за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду 50 відсотків ставки, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, а у разі подання позовної заяви майнового характеру - 50 відсотків ставки, обчисленої виходячи з оспорюваної суми;

- за подання апеляційної скарги на ухвалу суду 0,5 розміру мінімальної заробітної плати.

З урахуванням зазначених приписів закону, розміру мінімальної заробітної плати та того, що предметом розгляду у даній справі є майнова вимога, відповідно до підпункту 4 п. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при зверненні до суду з апеляційної скаргою судовий збір мав бути сплачений в сумі 36 540 грн.

Відповідно до п. 4.6 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України», приймаючи рішення зі справи, провадження в якій порушено за заявою прокурора, господарський суд у разі повного або часткового задоволення позову (скарги) стягує судовий збір з відповідача (повністю або пропорційно задоволеним вимогам), якщо він не звільнений від сплати судового збору; у разі ж повної або часткової відмови в позові судовий збір стягується з визначеного прокурором позивача (так само повністю або пропорційно задоволеним вимогам), за винятком випадків, коли останнього звільнено від сплати судового збору та коли позивачем у справі є сам прокурор. Стягнення відповідних сум судового збору здійснюється в доход державного бюджету України у розмірі, визначеному згідно з частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір", виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня того календарного року, в якому відповідна заява або скарга подавалася до суду.

Відповідно до приписів ст. 49 ГПК України всі судові витрати по справі, в тому числі і за подачу апеляційної скарги, покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу заступника військового прокурора Центрального регіону України на рішення Господарського суду міста Києва від 30.06.2015 у справі № 4/673 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 30.06.2015 у справі № 4/673 залишити без змін.

3. Стягнути з Державного підприємства «Українська авіаційна транспортна компанія» (04050, м. Київ, вул. Мельникова, 24, корп. 3, ідентифікаційний код 24964464) в доход Державного бюджету України витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги в сумі 36 540 (тридцять шість тисяч п'ятсот сорок) грн.

4. Видачу наказу на виконання цієї постанови доручити Господарському суду міста Києва.

5.Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи № 4/673.

Повний текст постанови складено: 14.09.2015

Головуючий суддя Н.Ф. Калатай

Судді Л.М. Ропій

В.І. Рябуха