РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.09.2015Справа №910/19143/15

За позовом: приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ПЗУ УКРАЇНА";

до: публічного акціонерного товариства "НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ОРАНТА";

про: стягнення 46.014,28 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники:

позивача: не з'явилися;

відповідача: не з'явилися.

С У Т Ь С П О Р У:

Приватне акціонерне товариство "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ПЗУ УКРАЇНА" звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до публічного акціонерного товариства "НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ОРАНТА" про стягнення з останнього страхового відшкодування в сумі 46.014,28 грн.

Позивач свої вимоги мотивує тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було заподіяно пошкодження транспортному засобу, який є предметом договору добровільного страхування, укладеного між позивачем і страхувальником.

Позивач на підставі правил, встановлених ст. 27 ЗУ "Про страхування" та ст. 993 ЦК України, звернувся до відповідача, як до особи, у якої застраховано цивільно-правову відповідальність винної у скоєнні ДТП особи, із вимогою про виплату страхового відшкодування. Проте, вказана вимога залишена відповідачем без виконання, що й призвело до звернення позивача до господарського суду за захистом свого порушеного права та охоронюваного законом інтересу шляхом стягнення з відповідача суми страхового відшкодування в сумі 46.014,28 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 27.07.2015 позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 910/19143/15.

Відповідач, скориставшись своїм правом, наданим ст. 59 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відзив, яким позов відхилив повністю, з огляду на те, що всупереч вимогам пп. 37.1.4 п. 37.1 ст. 37 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" потерпілою особою заяви про страхове відшкодування у зв'язку з настанням страхового випадку до відкритого акціонерного товариства "НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ОРАНТА" подано не було. Крім того, у вказаному відзиві представник відповідача просив суд розглядати справу без його участі.

До господарського суду надійшло клопотання представника позивача про розгляд справи без участі останнього.

В судовому засіданні 14.09.2015 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні докази у матеріалах даної справи, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між приватним акціонерним товариством "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ПЗУ УКРАЇНА", як страховиком, (далі - позивач) та гр. Довганюк О.М. (далі - страхувальник) укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів від 05.04.2013 серії АМ № 055310 (далі - Договір добровільного страхування).

Відповідно до предмету Договору добровільного страхування позивач застрахував майнові інтереси страхувальника, які пов'язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме "MITSUBISHI PAJERO" із державним номерним знаком ВН 0711 СА (далі - застрахований ТЗ).

02.10.2013 на подвір'ї будинку № 1 по вул. Парковій у селі Щербанівське, вознесенського району Миколаївської області відбулася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю застрахованого ТЗ та транспортного засобу "КАМАЗ" із державним номерним знаком 38935 ОВ, яким керував гр. Соловчук Р.І.

Постановою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області у справі № 473/4613/13-п встановлено, що ДТП трапилось внаслідок порушень Правил подорожнього руху України водієм гр. Соловчуком Р.І. (далі - винна особа) у зв'язку з чим, вказану фізичну особу притягнуто до адміністративної відповідальності, на підставі ст. 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом стягнення штрафу в сумі 340,00 грн.

Внаслідок зазначеного вище ДТП застрахований ТЗ отримав механічні пошкодження.

Виходячи з приписів ст. 20 Закону України "Про страхування" страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк, а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 Цивільного кодексу України).

Згідно рахунку-фактури від 07.10.2013, виставленого товариством з обмеженою відповідальністю "АДІС-АВТО", загальна вартість відновлюваного ремонту застрахованого ТЗ складає 46.894,95 грн.

За замовленням позивача, фізичною особою-підприємцем Хоменко В.В., якій діє на підставі сертифіката суб'єкта оціночної діяльності № 9801/10, складено звіт з оцінки вартості матеріального збитку від 07.10.2013 № 3585/13, згідно з яким вартість відновлюваного ремонту, застрахованого ТЗ з складає 48.946,52 грн.

Позивач на підставі Договору добровільного страхування, заяви страхувальника, страхових актів від 16.10.2013 № UA015/L01/01, від 25.11.2013 № UA015/L01/02 рахунку-фактури від 07.10.2013, звіту від 07.10.2013 № 3585/13 та акту виконаних робіт від 18.11.2013 № РС-55452, здійснив виплату страхового відшкодування в сумі 39.972,92 грн, що підтверджується платіжними дорученнями від 06.12.2013 № 18403 та від 25.10.2013 № 17178, засвідчені копії яких наявні в матеріалах справи. Решту суми страхового відшкодування в розмірі 6.041,36 грн позивачем зараховано шляхом проведення взаємозаліку на недоотриману страхову премію.

За правилами, встановленими ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України, позивач є саме тією особою, до якої перейшло право вимоги страхового відшкодування, виплаченого страхувальникові на підставі Договору добровільного страхування.

Згідно інформації, наданої Моторним (транспортним) страховим бюро України, транспортний засіб - "КАМАЗ" із державним номерним знаком 38935 ОВ, яким керувала винна особа, станом на момент настання ДТП, забезпечено публічним акціонерним товариством "НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ОРАНТА", як страховиком обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, (далі - відповідач), що підтверджується страховим полісом серії АС № 1309171 (далі - Договір обов'язкового страхування). Відповідно до Договору обов'язкового страхування, ліміт за шкоду заподіяну майну становить 50.000,00 грн., а франшиза - 510,00 грн.

Так, позивач, з метою реалізації свого права, забезпеченого ст. 27 ЗУ "Про страхування" та ст. 993 ЦК України, звернувся до відповідача із претензією від 08.07.2015 про відшкодування страхової виплати.

У відповідності до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

За змістом ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" строк виконання грошового зобов'язання страховика за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів по виплаті особі, яка має право на отримання страхового відшкодування, такого відшкодування становить 90 днів з моменту отримання відповідної заяви.

Спір між сторонами судового процесу виник внаслідок порушення відповідачем його грошового зобов'язання за Договором обов'язкового страхування, відповідач на вказану вище претензію позивача відповіді не надав, вимоги викладені в ній не задовольнив. Наведена обставина призвела до звернення позивача до господарського суду за захистом свого порушеного права та охоронюваного законом інтересу шляхом стягнення з відповідача страхового відшкодування в сумі 46.014,28 грн.

Посилання відповідача на приписи підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", згідно з яким неподання потерпілою особою заяви про страхове відшкодування впродовж одного року з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди є підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування за цим Законом, суд вважає безпідставним, оскільки право потерпілої особи на звернення до суду за захистом порушеного права або охоронюваного законом інтересу не може бути обмежене законом та іншими нормативно-правовими актами

Крім того, право відмови у виплаті страхового відшкодування потерпілій особі може бути застосоване лише у разі неподання останнім заяви про страхове відшкодування безпосередньо до відповідача а не у разі звернення страховика потерпілої особи до відповідача в порядку регресу.

Обов'язок доказування відповідно до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

За результатами оцінки доказів, наявних в матеріалах справи, та виходячи з викладених вище фактичних обставин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, з урахуванням такого.

Відповідно до п. 12.1. ст. 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Оскільки полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів передбачена франшиза у розмірі 510,00 грн., то розмір, який підлягає сплаті відповідачем становить 45.504,28 грн. (46.014,28 грн - 510,00 грн = 45.504,28 грн).

Отже, враховуючи вказані норми права та встановлені обставини, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача суми страхового відшкодування, виплаченої позивачем страхувальникові за Договором добровільного страхування, підлягає задоволенню в розмірі 45.504,28 грн., з урахуванням зменшення на розмір франшизи, встановленої у Полісі серії АС № 1309171, тобто частково.

Враховуючи, що спір виник в результаті неправильних дій відповідача, тому суд, керуючись ч. 2 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладає витрати по сплаті судового збору на публічне акціонерне товариство "НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ОРАНТА".

Керуючись статтями 33, 34, 43, 44, 49, статтями 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з публічного акціонерного товариства національна акціонерна страхова компанія "ОРАНТА" (02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, буд. 7-Д; ідентифікаційний код 00034186, з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду) на користь приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ПЗУ УКРАЇНА" (04053, м. Київ, вул. Артема, буд. 40; ідентифікаційний код 20782312, на будь-який його рахунок, виявлений державним виконавцем під час виконання рішення суду) страхове відшкодування в сумі 45.504 (сорок п'ять тисяч п'ятсот чотири) грн 28 коп.; витрати по сплаті судового збору в сумі 1.827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) 00 коп.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 21 вересня 2015 року

Cуддя С.В. Балац