ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

09.09.15р. Справа № 904/5694/15

За позовом Міського комунального підприємства "ДНІПРОПЕТРОВСЬКІ МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ"

до Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційне підприємство № 35" Дніпропетровської міської ради

про стягнення 43 874,63 грн. за спожиту теплову енергію

Суддя Юзіков С.Г.

Представники:

Позивача - Запороженко О.І., довіреність №1804 від 04.11.14р.

Відповідача - не з'явився (про час і місце засідання суду сповіщений належно)

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача 43 874,63 грн. за спожиту теплову енергію, з яких: 34 338,95 грн. - основного боргу, 4 214,57 грн. - пені, 237,36 грн. - 3 % річних, 5 08375 грн. - збитків від інфляції, мотивуючи порушенням Відповідачем договірних зобов'язань у частині оплати.

Відповідач явку повноважного представника у судове засідання не забезпечив, відзив на позов, документи витребувані судом чи докази відсутності боргу на час розгляду справи господарському суду не надав.

Розгляд справи відкладався.

Відповідач повідомлявся належним чином про слухання справи, про що свідчать наявні у матеріалах справи поштові повернення за № 49 2, № 49 0.

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Статтею 77 ГПК України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Оскільки явка у судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Справа, згідно зі ст. 75 ГПК України, розглядається за наявними у ній матеріалами.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника Позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

01.10.13р. сторонами укладено Договір про постачання теплової енергії № 060234 (далі Договір), за яким Позивач постачав через свої теплові магістралі теплову енергію до приміщень Відповідача відповідно до Додатку № 1 до договору, за адресою: м.Дніпропетровськ, пр. Героїв,4, пр. Героїв, 10, пр. Героїв, 12, пр. Героїв 18, Н.Перемоги, 118, за яку Відповідач повинен здійснити згідно з п. 7.3 Договору, передоплату власними платіжними дорученнями, а остато чну оплату здійснити впродовж 5 діб після одержання рахунку Енергопостачальної організації, яка зобов'язана направити його споживачу не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим (п. 7.4 Договору).

За даними Позивача, протягом опалювального періоду - жовтень 2014р. - квітень 2015р. Відповідач систематично порушував договірні зобов'язання щодо оплати за отриману теплову енергію, чим порушив п. 7.3 та 7.4 Догово ру. За період з 01.10.13р. по 31.05.15р. Відповідачеві до сплати за поставлену теплову енергію пре д'явлено грошові вимоги на суму 34 338,95грн. (з ПДВ). За спожиті послуги Відповідач не розрахувався, у зв'язку з чим, станом на 01.06.15р., у нього утворився борг у сумі 34 338,95 грн. (з ПДВ).

Обсяг відпущеної теплової енергії, згідно з п. 7.2 Договору, підтверджується ак тами на відпуск-отримання теплової енергії, який складається за кожний місяць поставки теплової енергії окремо, передані Позивачем Відповідачеві.

З посиланням на п. 8.2.3 Договору та Закон України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" за несвоєчасну оплату спо житої теплової енергії за період з 14.11.14р. до 18.06.15р., Відповідачеві нарахована пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожен день прострочення платежу - 4 217,57 грн.

Крім цього, з посиланням на ч. 2 ст. 625 ЦК України, на борг Відповідача за спожиту з 01.10.14р. по 01.05.15р. теплову енергію Позивачем нараховані 3 % річних - 237,36 грн. за період з 14.11.14р. до 18.06.15р. та 5 083,75 грн. збитків від інфляції за період з жовтня 2014р. по квітень 2015р.

Загальна сума боргу Відповідача становить 43 874,63 грн.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі Договору, є господарськими зобов'язаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до положень ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві, який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов'язання. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 216-217, 230-231 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання, шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач не надав суду доказів відсутності боргу чи контррозрахунку стягуваної суми.

Перевіривши розрахунки Позивача, господарський суд визнає їх обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Згідно зі ст. 49 ГПК України господарські витрати у справі слід покласти на Відповідача.

Керуючись ст. 33, 34, 44, 49, 75, 82-84, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційне підприємство № 35" Дніпропетровської міської ради (49100, м.Дніпропетровськ, пр. Героїв, 12, під.13, код 326 166 46) на користь Міського комунального підприємства "ДНІПРОПЕТРОВСЬКІ МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ" (49044, м.Дніпропетровськ, пр. К.Маркса, 37, код 320 827 70) 34 338,95 грн. - основного боргу, 4 214,57 грн. - пені, 237,36 грн. - 3 % річних, 5 08375 грн. - збитків від інфляції, 1 827,00 грн. - судового збору.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання його повного тексту.

Суддя С.Г. Юзіков

Рішення підписане__________________