ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" вересня 2015 р.Справа № 916/636/15-г
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Сидоренка М.В.,

суддів: Аленіна О.Ю., Жекова В.І.,

при секретарі судового засідання Герасименко Ю.С.

за участю представників сторін:

від прокуратури - Закернична І.П.

від Одеської міської ради - Моджук І.О.

від товариства з обмеженою відповідальністю "І.Т.М" - не з'явився

від Департаменту комунальної власності Одеської міської ради - Шкрібляк М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "І.Т.М"

на рішення господарського суду Одеської області від 15.04.2015 р.

у справі № 916/636/15-г

за позовом: прокурора Суворовського району м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю "І.Т.М"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Департаменту комунальної власності Одеської міської ради

про внесення змін до договору оренди,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Одеської області від 15.04.2015 р. (суддя Волков Р.В.) позов прокурора Суворовського району м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради (далі також - Позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "І.Т.М" (далі також - ТОВ "І.Т.М", Товариство, Відповідач, Скаржник), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (далі також - Департамент, Третя особа) про внесення змін до договору оренди землі задоволено повністю: внесено зміни до договору оренди землі від 04.06.2008 р. (далі також - Договір), зареєстрованого у Одеській регіональній філії ДП "ДЗК" 01.04.2009 р. за № 24, яким Одеською міською радою передано ЗАТ "І.Т.М" (нині Товариство з обмеженою відповідальністю "І.Т.М"), (код 31506221), земельну ділянку площею 2921 кв. м, що розташована за адресою м. Одеса, вул. Новомосковська дорога, 9 терміном на 5 років в частині нормативної грошової оцінки земельної ділянки та орендної плати, а саме новій редакції викладені п. п. 2.3 та 4.1 Договору:

- п. 2.3 „Нормативна грошова оцінка земельної ділянки, площею 2921 кв. м становить 2263161,59 грн. згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 126/С від 18.11.2013 р., складеного управлінням Держземагентства у м. Одесі Одеської області";

- п. 4.1 „Оренда плата за земельну ділянку, площею 2921 кв. м, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Новомосковська дорога, 9, розрахована у розмірі 5 % від нормативної грошової оцінки цієї земельної ділянки та складає 113158,08 грн. на рік. Орендна плата вноситься Орендарем у грошовій безготівковій формі".

Вказане рішення мотивоване тим, що нормами чинного законодавства передбачена можливість зміни умов договору за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у випадках, встановлених договором або законом; сторонами в Договорі оренди передбачена можливість збільшення розміру орендної плати (пункт 4.4. Договору), а орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності є регульованою ціною, тому законодавча зміна граничного розміру цієї плати є підставою для перегляду розміру орендної плати, встановленої умовами договору.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ТОВ "І.Т.М" подало апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове про відмову у задоволенні позову. Свої вимоги Скаржник обґрунтовує тим, що вказане рішення є незаконним та необґрунтованим. При цьому Скаржник зазначив, що Позивачем не надано доказів набуття чинності рішеннями Одеської міської ради від 28.12.2010 р. № 41-VI „Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м. Одеси", від 20.09.2011 р. № 1268-VІ „Про внесення змін до рішення Одеської міської ради від 28.12.2010 року № 41-VI „Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м. Одеси", від 20.09.2011 р. № 1267-VІ „Про затвердження фіксованих відсотків при визначенні ставок орендної плати за земельні ділянки в м. Одесі".

У судових засіданнях 29.07.2015 р. та 14.09.2015 р. представники прокуратури, Позивача та Третьої особи просили залишити оскаржуване рішення без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Представник Відповідача у жодне з судових засідань не з'явився, хоча про час і місце проведення судових засідань був повідомлений судом належним чином. Про причини своєї неявки зазначена особа апеляційну інстанцію не повідомила, її явка обов'язковою не визнавалась, а відтак, судова колегія приходить до висновку, що обставини, які б перешкоджали розгляду апеляційної скарги в даному судовому засіданні відсутні, права Відповідача, який не з'явився, не порушені, оскільки останній з власної ініціативи вирішив не скористатись своїм правом щодо прийняття участі в розгляді апеляційної скарги.

Крім того, у судовому засіданні 14.09.2015 р. представником Позивача заявлено клопотання про приєднання до матеріалів справи доказів опублікування рішень Одеської міськради від 28.12.2010 р. № 41- VI, від 20.09.2011 р. № 1267-VI та від 20.09.2011 р. № 1268-VI, яке (клопотання) задоволено судовою колегією, оскільки вказані докази фактично не можна віднести саме до нових доказів у даній справі з підстав того, що відомості про публікацію рішень Одеської міськради знаходяться у відкритому доступі.

Заслухавши пояснення представників сторін, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, дослідивши обставини та матеріали справи, в тому числі наявні в них докази, відповідність викладених у оскаржуваному судовому рішенні висновків цим обставинам і доказам, а також перевіривши додержання та правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального і матеріального права, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до приписів ст. 101 ГПК України апеляційна інстанція не зв'язана доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі, а, згідно до приписів ст. ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна належними і допустимим доказами довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог чи заперечень.

Як вбачається із матеріалів справи, 04 червня 2008 року між Одеською міською радою (орендодавець) та закритим акціонерним товариством "І.Т.М" (орендар), правонаступником якого є Відповідач, було укладено договір оренди землі (далі також - Договір), за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає у строкове, платне володіння, користування земельну ділянку, площею 2921 кв. м, що знаходиться за адресою: м. Одеса, Новомосковська дорога, 9, згідно з планом земельної ділянки, який є невід'ємною частиною договору, для експлуатації та обслуговування складських будівель.

Згідно п. 2.3 Договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 79153,49 грн. з урахуванням індексації за 2007 рік.

Відповідно до п. 4.1 Договору орендна плата за земельну ділянку площею 2921 кв. м розрахована у розмірі 8 % від нормативної грошової оцінки цієї земельної ділянки та складає 6332,28 грн. на рік.

Розмір орендної плати встановлюється за домовленістю сторін у відповідності до розрахунку розміру орендної плати та може збільшуватися Одеською міською радою в межах, передбачених законодавством, в залежності від збільшення ринкової вартості земельної ділянки, яка знаходиться у користуванні (п. 4.2 Договору).

Пунктом 4.4 Договору сторони узгодили, що у випадках зміни розміру земельного податку, відповідно до чинного законодавства України, коригування „Грошової оцінки земель м. Одеси", яка затверджується рішеннями Одеської міської ради, зміни функціонального призначення будівлі або її частини - розмір орендної плати змінюється орендодавцем.

Договір укладено терміном на 5 років, але не пізніше організації промвузлового проїзду для експлуатації та обслуговування складських будівель (п. 3.1. Договору).

Вказаний Договір 04.06.2008 р. посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю. та зареєстровано в реєстрі за № 2233, а 01.04.2009 р. - зареєстровано в Одеській регіональній філії ДП „Центр ДЗК", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за № 24.

Законом України від 03.06.2008 р. № 309-V1 „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" внесено зміни до ст. 21 Закону України „Про оренду землі" та визначено, що річна орендна плата за земельні ділянки, які перебувають у державній або комунальній власності, надходить до відповідних бюджетів, розподіляється і використовується відповідно до закону і не може бути меншою встановлених розмірів земельного податку, у зв'язку з чим рядом рішень Одеської міської ради введено в дію нову нормативну грошову оцінку земель міста Одеси для розрахунку річної орендної плати.

Так, рішенням Одеської міської ради від 28.12.2010 р. № 41-V1 „Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Одеси" введена в дію нова нормативно грошова оцінка земель міста Одеси для розрахунку річної орендної плати (далі також - Рішення-1).

Рішенням Одеської міської ради від 20.09.2011 р. № 1268-V1 „Про внесення змін до рішення Одеської міської ради від 28.12.2010 р. № 41- V 1 „Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Одеси" п. 3 Рішення-1 викладено в наступній редакції: „ввести в дію затверджену пунктом 1 цього рішення нормативну грошову оцінку земель міста Одеси для розрахунку річної плати з 20.09.2011 року".

20.09.2011 р. Одеською міською радою прийнято рішення № 1267-V1 „Про затвердження фіксованих відсотків при визначенні ставок орендної плати за земельні ділянки в м. Одесі", згідно якого затверджено фіксовані відсотки при визначені орендної плати за землі міста Одеси відповідно до технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м. Одеси, затвердженої рішенням Одеської міської ради від 28. 12.2010 р. № 41-VI; вирішено ввести в дію затверджені пунктом 1 цього рішення фіксовані відсотки орендної плати за землі міста Одеси з 20.09.2011 р.; Одеському міському управлінню земельних ресурсів Одеської міської ради доручено вжити заходи щодо внесення відповідних змін в договори оренди земельних ділянок.

Департаментом комунальної власності, який уповноважений від імені Одеської міської ради вчиняти дії, пов'язані з підготовкою внесення змін до договорів оренди земельних ділянок у межах міста Одеси, 03.02.2014 р. (вих. № 01-13/671) направлено на адресу Відповідача пропозицію про внесення змін до Договору оренди землі разом із розрахунком від 14.01.2014 р. розміру орендної плати за вищевказану земельну ділянку, що становить 113158,08 грн.

Зазначена пропозиція отримана представником Відповідача 14.02.2014 р., але у встановлений законодавством термін відповіді ним не надано, у зв'язку з чим заступник прокурора Суворовського району м. Одеси і звернувся до господарського суду Одеської області в інтересах держави в особі Одеської міської ради з даним позовом до ТОВ "І.Т.М".

Згідно ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Тобто договір - це домовленість, що свідчить про волевиявлення сторін та узгодження їхніх дій. Він є інститутом добровільного виконання зобов'язань для отримання результату, задля якого його укладено, і якого намагаються досягти сторони шляхом вчинення певних дій.

Зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Отже, уклавши вказаний вище Договір, сторони досягли домовленості щодо всіх його умов, тому між сторонами за Договором виникли правовідносини щодо користування зазначеною у ньому земельною ділянкою, які регулюються умовами Договору та нормами чинного законодавства.

Так, статтею 632 ЦК України передбачено застосування у встановлених законом випадках цін (тарифів, ставок, тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади, або органами місцевого самоврядування. При цьому зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст. 288 Податкового кодексу України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки та не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 21 Закону України „Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою, а ст. 23 Закону встановлює, що орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін.

Статтею 654 ЦК України передбачено, що заміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. Тобто правочин, що спрямований на зміну або розірвання договору, здійснюється в такій самій формі, що і сам договір, а отже у вигляді додаткової угоди до договору або угоди про розірвання.

Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду (ч. ч. 2, 3 ст. 188 ГК України).

Відповідно до ст. 30 Закону України „Про оренду землі" зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін, а у разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Аналогічна норма міститься в ч. 1 ст. 188 ГК України.

Згідно ч. 3 ст. 762 ЦК України, договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміни розміру плати за користування майном.

Для визначення розміру земельного податку, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок (ст. 5 Закону України „Про оцінку земель"). Також ст. ст. 20, 23 цього Закону встановлено, що дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Так, згідно витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки м. Одеси від 18.11.2013 р. № 126/С, який розроблено Управлінням Держземагентства у м. Одесі Одеської області, нормативно грошова оцінка земельної ділянки, що розташована за вищевказаною адресою, площею 2921 кв. м, землекористувачем якої є Відповідач, - становить 2263161,59 грн.

Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом немайнового чи майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 14 Конституції України, ч. 1 ст. 148 Господарського кодексу України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави та об'єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

Місцеве самоврядування є правом територіальної громади самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України (ст. 140 Конституції України), а згідно ст. 1 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні" Одеська міська рада є представницьким виборним органом місцевого самоврядування.

У пункті 12 прикінцевих положень Земельного кодексу України зазначено, що до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради.

У даному випадку органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, є Одеська міська рада, оскільки згідно з п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України „Про місцеве самоврядування" до виключної компетенції сільських, селищних та міських рад відноситься вирішення питань регулювання земельних відносин.

Таким чином, відмова Товариства від внесення змін до договору оренди в частині розміру орендної плати землі завдає шкоди комунальній власності територіальної громади м. Одеси, власником і розпорядником якої є Одеська міська рада.

Крім того, як вище згадувалось, пунктом п. 4.4 Договору передбачено, що його умови щодо розміру орендної плати можуть бути змінені орендодавцем у випадках зміни розміру земельного податку, відповідно до чинного законодавства України, коригування „Грошової оцінки земель м. Одеси", яка затверджується рішеннями Одеської міської ради, зміни функціонального призначення будівлі або її частини.

З вищенаведеного слідує, що зміна розміру орендної плати у зазначених випадках може бути змінена орендодавцем. Але це не є обов'язком Одеської міської ради, а є лише правом Позивача на зміну умов Договору щодо зміни розміру орендної плати у зв'язку із виникненням певних обставин.

Нормами чинного законодавства передбачена можливість зміни умов договору за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у випадках, встановлених договором або законом. Оскільки сторонами в Договорі оренди передбачена можливість збільшення розміру орендної плати (пункт 4.4. Договору), а орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності є регульованою ціною, тому законодавча зміна граничного розміру цієї плати є підставою для перегляду розміру орендної плати, встановленої умовами договору.

З огляду на вищевикладене, місцевий господарський суд дійшов цілком обґрунтованого висновку про те, що позовні вимоги заступника прокурора Суворовського району м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради про внесення змін до договору оренди землі підлягають задоволенню у повному обсязі.

Доводи Скаржника щодо того, що Позивачем не надано доказів набуття чинності вищезгаданими рішеннями Одеської міської ради не приймаються до уваги колегією суддів з огляду на те, що, як вище згадувалось, представником Позивача надано докази опублікування рішень Одеської міськради від 28.12.2010 р. № 41- VI, від 20.09.2011 р. № 1267-VI та від 20.09.2011 р. № 1268-VI.

Частиною 5 статті 59 Закону України „Про місцеве самоврядування" визначено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування нормативно-правового характеру набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення, якщо органом чи посадовою особою не встановлено пізніший строк введення цих актів у дію.

Статтею 144 Конституції України передбачено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території. Аналогічне положення містить ч. 1 ст. 73 Закону України „Про місцеве самоврядування".

Матеріали справи будь-яких доказів оскарження наведених рішень не містять, а отже, вони (рішення) є чинними та обов'язковими для виконання.

З огляду на вищевикладене, підстави для задоволення зазначеної апеляційної скарги відсутні, а оскаржене рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 99, 101-103, 105 ГПК України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И В :

Рішення господарського суду Одеської області від 15.04.2015 р. залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Повний текст постанови складено та підписано 14.09.2015 р.

Головуючий суддя М.В. Сидоренко

Суддя О.Ю. Аленін

Суддя В.І. Жеков