РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.09.2015Справа №910/11167/15

За позовом Київської міської ради
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Бригантина"
третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)
третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - МПВКП "Самсон"
третя особа-3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Комунальне підприємство по утриманню зелених насаджень Шевченківського району м. Києва
за участю прокуратури міста Києва
про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки

Головучий суддяСтасюк С.В.
СуддяАндреїшина І.О.
СуддяМорозов С.М.
Представники сторін:

від позивача Власенко І.І. (дов. № 225-КР-2305 від 26.06.2015 року)
від відповідача Опаріна А.Л. (дов. б/н від 21.05.2015 року)
від третьої особи-1Кохан А.С. (дов. № 09703-13248 від 26.11.2014 року)
від третьої особи-2не з'явився
від третьої особи-3не з'явився
від прокуратуриОдуденко А.В. (посвідчення № 006616)

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 03 вересня 2015 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Київська міська рада (надалі по тексту - позивач) звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Бригантина" (надалі по тексту - відповідач) про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки.

В обґрунтування заявлених позовних вимог Київська міська рада зазначає, що Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) було здійснено перевірку та складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 07.07.2014 року № 908/07 в якому зазначається, що земельна ділянка за адресою: вул. Нижній Вал, 17 у Подільському районі міста Києва огороджена парканом висотою близько 3 метрів, на території ведуться роботи по завершенню будівництва 5-поверхової споруди. Рішень щодо передачі земельної ділянки у власність чи користування Київська міська рада не приймала, а отже, документи, що посвідчують право власності чи користування відсутні.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.05.2015 року порушено провадження у справі № 910/11167/15, залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та призначено справу до розгляду на 28.05.2015 року.

28.05.2015 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.05.2015 року розгляд справи було відкладено на 18.06.2015 року, у зв'язку з залученням до участі у справі у якості третьої особи-2 без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - МПВКП "Самсон", неявкою третьої особи та необхідністю подання додаткових доказів у справі.

29.05.2015 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від третьої особи-1 надійшли письмові пояснення по справі. У поданих поясненнях зазначено, що відповідно до вимог чинного законодавства обов'язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку, а відсутність таких документів може свідчити про самовільне зайняття земельної ділянки. Оскільки земельна ділянка за адресою вул. Нижній Вал, 17 у Подільському районі м. Києва не була відведена у відповідності до чинного законодавства для будівництва об'єктів нерухомого майна, таке майно підлягає знесенню.

16.06.2015 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання в якому останній зазначив про необхідність надання позивачем доказів на підтвердження наявності у представника позивача права підписання позовної заяви, а також доказів надіслання відповідачеві та третій особі копій позовної заяви і додатків до неї. Відповідач зазначає, що відсутні підстави вважати, що позовну заяву підписано уповноваженою на те особою.

Слід зазначити, що твердження відповідача про відсутність у представника позивача права на підписання позовної заяви, спростовуються наявною в матеріалах справи довіреністю № 225-СК-2 від 05.01.2015 року.

Представник позивача у судовому засіданні 18.06.2015 року надав документи на виконання вимог ухвали суду.

У судовому засіданні 18.06.2015 року представник відповідача надав документи на виконання вимог ухвали суду та відзив на позовну заяву. У поданому відзиві відповідач зазначив, що Київською міською радою до позовної заяви додано акт обстеження земельної ділянки, який складається для розгляду Київською міською радою питань про поновлення договорів оренди земельних ділянок. При цьому, акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства, який би відповідав пунктам 6.1., 6.2. Порядку здійснення самоврядного контролю за використанням і охороною земель у місті Києві в матеріалах справи відсутній.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.06.2015 року розгляд справи було відкладено на 09.07.2015 року, у зв'язку з неявкою третьої особи-2, залученням до участі у справі у якості третьої особи-3 без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Комунальне підприємство по утриманню зелених насаджень Шевченківського району м. Києва, витребуванням у Державної реєстраційної служби України належним чином засвідчених копій витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з інформацією щодо власників земельних ділянок, що розташовані за адресою м. Київ, вул. Нижній Вал, 17 кадастровий № 8 000 000 000:85:641:006 та необхідністю подання додаткових доказів у справі.

У судовому засіданні 09.07.2015 року представник третьої особи-1 надав додаткові документи по справі.

Представник відповідача у судовому засіданні 09.07.2015 року надав додаткові пояснення по справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.07.2015 року суддя Стасюк С.В. вирішив розгляд справи здійснювати колегіально у складі трьох суддів.

10.07.2015 року після проведення автоматизованого розподілу справи № 910/11167/15, вказана справа була передана на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Стасюк С.В., суддя Андреїшина І.О., суддя Маринченко Я.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.07.2015 року колегія суддів у складі: головуючий суддя Стасюк С.В., суддя Андреїшина І.О., суддя Маринченко Я.В. прийняла справу № 910/11167/15 до свого провадження, розгляд справи призначено на 06.08.2015 року та витребувано у Державної реєстраційної служби України (02660, м. Київ, вул. Марини Раскової, 15) належним чином засвідченні копії витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об'єкту будівництва, яке розташоване за адресою м. Київ, вул. Нижній Вал, 17.

03.08.2015 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від третьої особи-3 надійшли пояснення по справі. У поданих поясненнях представник Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Шевченківського району м. Києва зазначив, що на баланс, а також у власність і користування земельних ділянок, що розташовані за адресою м. Київ, вул. Нижній Вал, 17 з кадастровим № 8 000 000 000:85:641:006 третій особі-3 не передавалося.

04.08.2015 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від прокуратури міста Києва надійшло повідомлення про вступ у справу.

04.08.2015 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про зміну предмету спору у відповідності до якої позивач просить суд зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Фірма "Бригантина" звільнити земельну ділянку орієнтовною площею 0,1 га по вул. Нижній Вал, 17 у Подільському районі м. Києва (код ділянки: 85:641:006, 85:641:007, 85:641:002, 91:099:027) та повернути її Київській міській раді, привівши її у придатний для використання стан шляхом звільнення її від будівель та споруд.

05.08.2015 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про забезпечення позову. Відповідно до поданої заяви позивач просив заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "Фірма "Бригантина" та органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, в тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії щодо реєстрації прав власності та інших речових прав, а також будь-які дії щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, внесення до статутних капіталів юридичних осіб, передачі в іпотеку та будь-якого іншого обтяження наступного нерухомого майна, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Фірма "Бригантина", а саме: нежитлові приміщення, загальною площею 5009,7 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Нижній Вал, 15.

Розглянувши подану позивачем заяву щодо заходів забезпечення позову, суд її відхиляє, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 66 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити, передбачених статтею 67 цього Кодексу, заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Таким чином, вжиття заходів до забезпечення позову є правом суду.

Згідно з частиною 1 статті 67 Господарського процесуального кодексу України, позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачеві вчиняти певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду.

Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 року «Про деякі питання практики застосування заходів щодо забезпечення позову» особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви (пункт 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування заходів щодо забезпечення позову").

Позивач свою заяву про вжиття заходів до забезпечення позову обґрунтував тим, що предметом даної справи є звільнення земельної ділянки шляхом знесення будівель та споруд. Невжиття заходів до забезпечення позову може ускладнити/унеможливити виконання рішення суду в разі перепродажу майна, яке знаходиться на спірній земельній ділянці.

При цьому, доказів того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду у випадку задоволення позову, позивач суду не надав, а також нічим не підтвердив, що відповідачем вчиняються дії щодо відчуження майна, яке знаходиться на спірній земельній ділянці.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про забезпечення позову шляхом заборони відповідачеві та іншим особам вчиняти певні дії.

05.08.2015 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшли письмові пояснення по справі. У поданих поясненнях відповідач зазначає, що право власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Бригантина" на нежитлову будівлю, загальною площею 207,7 кв.м., що знаходиться за адресою вул. Нижній Вал, буд. 15 в м. Києві визнано рішенням Господарського суду міста Києва від 03.12.2008 року у справі № 31/358 та в законному порядку зареєстровано, а належних та допустимих доказів скасування (позбавлення) відповідача права власності на зазначену будівлю Київською міською радою не надано. Таким чином, відсутні правові підстави для визнання спірної земельної ділянки самовільно зайнятою та зобов'язання відповідача повернути позивачу спірну земельну ділянку привівши її у придатний для використання стан шляхом звільнення її від будівель та споруд. Відповідачем надано реєстраційне посвідчення № 023628, яке видане Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна та посвідчує, що нежитлова будівля загальною площею 207,7 кв.м., розташована в м. Києві по вул. Нижній Вал, 15 зареєстрована за Товариством з обмеженою відповідальністю "Фірма "Бригантина" на праві власності на підставі рішення Господарського суду м. Києва від 03.12.2008 року.

У судовому засіданні 06.08.2015 року представники позивача, прокуратури, третьої особи-1 підтримали подану заяву про зміну предмету спору та забезпечення позову.

Представник відповідача у судовому засіданні не заперечив проти заяви про зміну предмету спору та заперечив проти поданої заяви про забезпечення позову.

Подана позивачем заява про зміну предмету спору приймається судом до розгляду, позовні вимоги розглядаються з урахуванням заяви поданої 04.08.2015 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.08.2015 року розгляд справи було відкладено на 27.08.2015 року, у зв'язку з неявкою учасників судового процесу та необхідністю подання додаткових доказів у справі.

17.08.2015 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Державної реєстраційної служби України надійшло повідомлення по справі.

26.08.2015 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання по справі.

26.08.2015 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від прокуратури міста Києва надійшли додаткові документи по справі.

26.08.2015 року у зв'язку з перебуванням судді Маринченка Я.В. у відпустці, було проведено повторний автоматизований розподіл судової справи № 910/11167/15 між суддями, в результаті якого вказана справа була передана на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Стасюк С.В., суддя Андреїшина І.О., суддя Морозов С.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.08.2015 року колегія суддів у складі: головуючий суддя Стасюк С.В., суддя Андреїшина І.О., суддя Морозов С.М. прийняла справу № 910/11167/15 до провадження, розгляд справи призначено на 03.09.2015 року.

Представник позивача, прокуратури та третьої особи-1 у судовому засіданні 03.09.2015 року підтримали позовні вимоги у повному обсязі, надавши пояснення по суті спору.

Представник відповідача у судовому засіданні 03.09.2015 року проти позову заперечив, надав пояснення по суті спору.

У судове засідання представники третьої особи-2 та третьої особи-3 не з'явилися, про причини неявки суду невідомо, про час та дату судового засідання повідомлені належним чином.

Розглянувши подані сторонами матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд -

ВСТАНОВИВ:

Розпорядженням Київської міської державної адміністрації № 1351 від 26.06.1998 року затверджено проект відведення земельної ділянки Товариству з обмеженою відповідальністю "Фірма "Бригантина" для експлуатації та обслуговування павільйону за адресою: м. Київ, вул. Нижній Вал, 17 та надано Товариству з обмеженою відповідальністю "Фірма "Бригантина" у тимчасове довгострокове користування на умовах оренди строком на 15 років земельну ділянку площею 0,04 га для експлуатації та обслуговування павільйону за адресою: м. Київ, вул. Нижній Вал, 17, за рахунок земель міської забудови.

28.12.1998 року між Київською міською державною адміністрацією та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фірма "Бригантина" укладено Договір на право тимчасового довгострокового користування землею на умовах оренди (далі - Договір).

Відповідно до пункту 1.1. Договору Київська міська державна адміністрація на підставі розпорядження від 26.06.1998 року № 1351 надає, а Товариство з обмеженою відповідальністю "Фірма "Бригантина" приймає в тимчасове користування земельну ділянку загальною площею 0,0350 га, в тому числі: землі громадської забудови - 0,0350 га згідно з планом землекористування.

Згідно з пунктом 1.2. Договору земельна ділянка надається в тимчасове довгострокове користування на умовах оренди строком на 15 (п'ятнадцять ) років для експлуатації та обслуговування павільйону на вул. Нижній Вал, 17 у Подільському районі.

Пунктом 1.2. Договору сторони погодили, що плата за землю вноситься землекористувачем згідно з Законом України «Про плату за землю» у вигляді орендної плати у розмірі двох відсотків від грошової оцінки земельної ділянки, що орендується.

Повноваження щодо здійснення самоврядного контролю за додержанням земельного законодавства, використанням та охороною земель в м. Києві відповідно до рішення Київської міської ради від 29.09.2003 року № 16/890 «Про Порядок здійснення самоврядного контролю за використанням і охороною земель у м. Києві» покладено на Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) було здійснено перевірку та складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 07.07.2014 року № 908/07 в якому зазначається, що земельна ділянка за адресою: вул. Нижній Вал, 17 у Подільському районі міста Києва огороджена парканом висотою близько 3 метрів, на території ведуться роботи по завершенню будівництва 5-поверхової споруди.

Позивач зазначає, що спеціалістами Департаменту було обстежено зовнішні межі земельної ділянки на вул. Нижній Вал, 17 у Подільському районі міста Києва та виявлено їх невідповідність межам визначеним Договором на право тимчасового користування землею.

Територія, яка фактично огороджена єдиним парканом разом із земельною ділянкою на вул. Нижній Вал, 17 у Подільському районі міста Києва (код ділянки 85:641:006) за даними міського земельного кадастру обліковуються за наступними землекористувачами:

- код ділянки 85:641:007 - МПВКП "Самсон";

- код ділянки 85:641:002 - землі не надані у власність чи користування;

- код ділянки 91:099:027 - Комунальне підприємство по утриманню зелених насаджень Шевченківського району м. Києва.

Рішень щодо передачі зазначених земельних ділянок у власність чи користування Київська міська рада не приймала, а отже документи, що посвідчують право власності чи користування у позивача відсутні, у зв'язку з чим земельна ділянка 0,1 га підлягає звільненню.

У поданому відзиві відповідач зазначає, що акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства, який би відповідав пунктам 6.1., 6.2. Порядку здійснення самоврядного контролю за використанням і охороною земель у місті Києві в матеріалах справи відсутній. Таким чином, відсутні правові підстави для визнання спірної земельної ділянки самовільно зайнятою та зобов'язання відповідача повернути позивачу спірну земельну ділянку, привівши її у придатний для використання стан шляхом звільнення її від будівель та споруд.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача з урахуванням заяви про зміну предмета позову не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень частини 1 статті 182 Цивільного кодексу України, право власності на нерухоме майно виникає в особи з моменту його державної реєстрації.

Відповідно до частини 2 статті 331 Цивільного кодексу України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно з частиною 2 статті 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до частини 3 статті 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.12.2008 року № 31/358 встановлено наступне.

Відповідно до Розпоряджень Представника Президента України № 751 від 30.08.1993 року та № 188 від 11.03.1994 року було надано дозвіл Товариству з обмеженою відповідальністю "Фірма "Бригантина" на спорудження нежитлової будівлі за адресою місто Київ, вул. Нижній Вал, 17 для організації підприємництва швидкого харчування з метою покращення благоустрою Подільського району.

Відповідачем за власний кошт було споруджено нежитлову будівлю господарським шляхом.

28 грудня 1998 року між Київською міською державною адміністрацією та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фірма "Бригантина" було укладено Договір оренди відповідно до якого Товариству з обмеженою відповідальністю "Фірма "Бригантина" передано в тимчасове користування земельну ділянку загальною площею 0,0350 га строком на 15 років для обслуговування та експлуатації не житлової будівлі за адресою: місто Київ, вул. Нижній вал, 17.

Розпорядженням № 827 від 12.07.2002 року, спірній нежитловій будівлі було присвоєно нову поштову адресу - вул. Нижній вал, 15.

20.04.2007 року позивач отримав Дозвіл Подільської районної у м. Києві держадміністрації на розміщення об'єктів торгівлі № 0134-ВД/2007 за адресою місто Київ, вул. Нижній Вал, 15.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.12.2008 року № 31/358 визнано за Товариством з обмеженою відповідальністю "Фірма "Бригантина" право власності на нежитлову будівлю, загальною площею 207,7 кв.м., що знаходиться за адресою вул. Нижній Вал, будинок 15 в м. Києві.

Згідно з пунктом 2.6. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 року № 18 не потребують доказування преюдиціальні факти, тобто встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) у процесі розгляду іншої справи, в якій беруть участь ті самі сторони, в тому числі і в тих випадках, коли в іншому спорі сторони мали інший процесуальний статус (наприклад, позивач у даній справі був відповідачем в іншій, а відповідач у даній справі - позивачем в іншій).

Таким чином, факти, встановлені у рішенні Господарського суду міста Києва від 03.12.2008 року № 31/358 в силу вимог частини 2 статті 35 Господарського процесуального кодексу України мають преюдиційне значення для даної справи та не підлягають доведенню.

Відповідачем надано реєстраційне посвідчення № 023628, яке видане Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна та посвідчує, що нежитлова будівля загальною площею 207,7 кв.м., розташована в м. Києві по вул. Нижній Вал, 15 зареєстрована за Товариством з обмеженою відповідальністю "Фірма "Бригантина" на праві власності на підставі рішення Господарського суду м. Києва від 03.12.2008 року.

За таких обставин, відповідач у встановленому законом порядку набув та зареєстрував право власності на нежитлову будівлю загальною площею 207,7 кв.м., що розташована у м. Києві по вул. Нижній Вал, 15, відтак, позовні вимоги про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом звільнення від будівель та споруд, що знаходяться на ній спрямовано на порушення права власності відповідача на нерухоме майно - нежитлову будівлю загальною площею 207,7 кв.м.

Крім того, з витягу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що власниками нерухомого майна, а саме нежитлової будівлі за адресою: м. Київ, вул. Нижній Вал, будинок 15, літера "Е" є не відповідач, а Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕФ.Дизайн" (5199/10000 частки) та Мале приватне виробничо-комерційне підприємство "Самсон" (4801/10000 частки).

Відповідно до статті 377 Цивільного кодексу України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв'язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об'єкти (крім багатоквартирних будинків).

Стаття 42 Земельного кодексу України встановлює, що земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками.

У разі приватизації громадянами багатоквартирного жилого будинку відповідна земельна ділянка може передаватися безоплатно у власність або надаватись у користування об'єднанню власників.

Порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками.

Розміри та конфігурація земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначаються на підставі відповідної землевпорядної документації.

Стаття 9 Земельного кодексу України визначає, що до повноважень Київської міської ради у галузі земельних відносин на її території належить прийняття рішення щодо звільнення самовільно зайнятих земельних ділянок; здійснення контролю за використанням і охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства.

Глава 32 Земельного кодексу України розрізняє поняття державного та самоврядного контролю за використанням та охороною земель. Так, відповідно до статті 188 Земельного кодексу України Державний контроль за використанням та охороною земель здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, а за додержанням вимог законодавства про охорону земель - центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Порядок здійснення державного контролю за використанням та охороною земель встановлюється законом.

Згідно зі статтею 189 Земельного кодексу України самоврядний контроль за використанням та охороною земель здійснюється сільськими, селищними, міськими, районними та обласними радами.

Рішенням Київської міської ради від 25.09.2003 року № 16/890 було затверджено Порядок здійснення самоврядного контролю за використанням і охороною земель у м. Києві.

Відповідно до пункту 1.1. Порядок здійснення самоврядного контролю за використанням і охороною земель у м. Києві (далі - Порядок) розроблено з врахуванням особливостей функціонування міста Києва як столиці України та з метою запобігання порушенням земельного законодавства в м. Києві, своєчасного їх виявлення та усунення, удосконалення процедури здійснення самоврядного контролю за використанням і охороною земель.

Таким чином, позивачем не доведено, що в межах даного спору Київська міська рада виступає як орган, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

В якості обґрунтування позовних вимог позивач посилається на акт обстеження земельної ділянки від 07.07.2014 року № 908/07, складений Департаментом земельних ресурсів КМДА.

У вищевказаному акті зазначено, що здійснено обстеження земельної ділянки 8 000 000 000:85:641:006, яка відведена Товариству з обмеженою відповідальністю "Фірма "Бригантина". Обстеження проведено відповідно до Порядку здійснення самоврядного контролю за використанням і охороною земель у м. Києві.

В акті відсутні відомості про присутність представника відповідача при обстеженні земельної ділянки.

З вказаного акту обстеження вбачається, що обстеження проведено 07.07.2014 року на підставі плану проведення перевірок ІІІ квартал 2014 року, направлення № 1027 від 03.07.2014 року.

В результаті обстеження посадова особа Департаменту земельних ресурсів дійшла висновку, що на земельній ділянці на площі приблизно 0,1 га ведуться роботи по завершенню будівництва 5-поверхової споруди. Вбачаються ознаки самовільного зайняття земельної ділянки орієнтовною площею 0,1 га.

Відповідно до пункту 2.6. Порядку здійснення самоврядного контролю за використанням і охороною земель у м. Києві Департамент земельних ресурсів має право здійснювати планові та позапланові перевірки. Про проведення планової перевірки особу повідомляють за 10 днів до такої перевірки. У разі неможливості своєчасного повідомлення юридичних чи фізичних осіб про проведення позапланової перевірки (обмежений термін на її проведення тощо) вона проводиться без попереднього повідомлення у випадку отримання доручення органів прокуратури.

Як вбачається з матеріалів справи, перевірка була проведена без повідомлення відповідача.

Водночас, позивачем не зазначено, які обставини перешкодили Департаменту земельних ресурсів своєчасно повідомити про проведення перевірки.

Відповідно до підпунктів 5, 3.1. пункту 3 Порядку здійснення самоврядного контролю за використанням і охороною земель у м. Києві Головне управління (в подальшому перейменовано в Департамент земельних ресурсів) при здійсненні самоврядного контролю за використанням і охороною земель у місті Києві відповідно до покладених на нього завдань збирає матеріали для підготовки висновку про самовільне зайняття земельних ділянок фізичними чи юридичними особами, готує висновок про самовільне зайняття земельних ділянок і передає його до Київської міської ради для прийняття рішення про їх звільнення.

Відповідно до підпунктів 9, 3.1. пункту 3 Порядку здійснення самоврядного контролю за використанням і охороною земель у м. Києві Головне управління проводить обстеження земельних ділянок щодо їх використання землекористувачами та складає відповідні акти обстеження земельних ділянок для розгляду Київською міською радою питань про поновлення договорів оренди земельних ділянок.

Згідно пункту 6.1. вказаного Порядку Головне управління після виявлення порушень земельного законодавства складає акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства та дає вказівку про необхідність усунення порушень земельного законодавства.

Акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства та вказівка про необхідність усунення порушень земельного законодавства складаються у двох примірниках, один з яких видається особі, яка вчинила порушення земельного законодавства, або направляється їй поштою.

Відповідно до пункту 6.2. Порядку в акті перевірки дотримання вимог земельного законодавства зазначаються:

- номер акту перевірки;

- прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи або найменування юридичної особи, щодо яких проводиться перевірка, та їх адреси або місцезнаходження;

- прізвище, ім'я, по батькові та посада працівника Головного управління, який здійснює перевірку;

- дата та підстави проведення перевірки дотримання вимог земельного законодавства;

- дані про земельну ділянку (місце розташування, розмір, цільове призначення, наявність документів, що посвідчують право власності або право користування земельною ділянкою, та інші дані);

- виявлені порушення земельного законодавства;

- пояснення фізичної, юридичної особи з приводу виявлених порушень земельного законодавства.

До позовної заяви додано акт обстеження земельної ділянки, який відповідно до підпунктів 9, 3.1. пункту 3 Порядку здійснення самоврядного контролю за використанням і охороною земель у м. Києві складається для розгляду Київською міською радою питань про поновлення договорів оренди земельних ділянок. При цьому, акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства, який би відповідав пунктам 6.1, 6.2. Порядку здійснення самоврядного контролю за використанням і охороною земель у м. Києві, позивачем до матеріалів справи не надано.

Розділ 7 вказаного Порядку встановлює наступне:

7.1.Після складання акта перевірки дотримання вимог земельного законодавства та видачі фізичним чи юридичним особам вказівки про необхідність усунення порушень земельного законодавства Головне управління вносить інформацію про виявлені порушення до бази даних земельного кадастру.

7.2.Головне управління здійснює контроль за усуненням порушень земельного законодавства шляхом проведення позапланових перевірок.

7.3.Після проведення позапланової перевірки посадова особа Головного управління складає акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства в порядку, передбаченому пунктом 6 цього Порядку.

7.4.У разі якщо раніше виявлені порушення земельного законодавства не усунуто в 10-денний термін, Головне управління про такі порушення повідомляє відповідні органи виконавчої влади та управління, органи місцевого самоврядування та/або їх виконавчі органи та направляє їм копії матеріалів перевірки для вжиття заходів згідно з законодавством.

Позивачем не доведено виконання викладених вище вимог Порядку здійснення самоврядного контролю за використанням і охороною земель у м. Києві, акт обстеження не містить жодної вказівки про необхідність усунення порушення, не встановлює порядку його усунення.

Відповідно до Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельної ділянки - це будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Відповідач надав до матеріалів справи реєстраційне посвідчення № 023628, яке видане Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна та посвідчує, що нежитлова будівля загальною площею 207,7 кв.м., розташована в м. Києві по вул. Нижній Вал, 15 зареєстрована за Товариством з обмеженою відповідальністю "Фірма "Бригантина" на праві власності на підставі рішення Господарського суду м. Києва від 03.12.2008 року, а отже такі дії не можуть вважатись самовільним зайняттям земельної ділянки.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню.

Судовий збір відповідно до положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладається на позивача.

Керуючись статтями 4, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У позові Київської міської ради відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 08.09.2015 року

Головучий суддяСтасюк С.В.
СуддяАндреїшина І.О.
СуддяМорозов С.М.