ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
У Х В А Л А

"14" вересня 2015 р. Справа № 902/982/15

за позовом:Приватного підприємства "Фірма "Яско" (вул. Пушкіна, 10, офіс 49, м. Вінниця, 21050)

до:Комунального підприємства Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" (вул. 600-річчя, 13, м. Вінниця, 21100)

про стягнення 1 270 439,33 грн.

Суд:

Суддя Кожухар М.С.

Cекретар судового засідання Матущак О.В.

Представники :

позивача : ОСОБА_1 - за дорученням

відповідача : ОСОБА_2 - за дорученням

В С Т А Н О В И В :

Приватне підприємство "Фірма "Яско" звернулась до господарського суду Вінницької області з позовом про стягнення з Комунального підприємства Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" 1 270 439,33 грн. ( 858 192,10 грн. боргу за дизельне пальне, 21 291,78 грн. 3% річних, 390 955,45 грн. інфляційних нарахувань), у зв'язку з невиконанням умов договору поставки № 114 в від 31.10.2013 р.

Ухвалою від 16.07.2015 р. порушено провадження у даній справі з призначенням її до розгляду на 03.09.2015 р.

В судове засідання 03.09.2015 р. з'явились представники сторін, розпочато розгляд справи по суті, в ході якого оголошено перерву до 14.09.2015 р. для перевірки розрахунку ціни позову.

В судове засідання 14.09.2015 р. з'явились представники сторін.

В судовому засіданні представник позивача підтримала подану через канцелярію суду заяву №020-269 від 14.09.2015 р. (вх.№ 06-52/9090/15 від 14.09.2015 р.), якою позивач відмовляється від позову про стягнення 858 192,10 грн. боргу, 21 291,78 грн.3% річних, 390 955,45 грн. інфляційних нарахувань, тобто суми 1 270 439,33 грн., що є предметом позову, оскільки борг за дизельне пальне сплачений відповідачем 02.09.2015 р. та 10.09.2015 р., і просить суд стягнути з відповідача 25 408,78 грн. витрат по сплаті судового збору.

Представник відповідача не заперечив проти задоволення даної заяви.

Розглянувши заяву представника позивача, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.4 ст. 22 ГПК України, позивач вправі до прийняття рішення по справі відмовитись від позову.

Господарський суд не приймає відмови від позову, зменшення розміру позовних вимог, визнання позову відповідачем, лише у разі, якщо ці дії суперечать законодавству або порушують чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси (п. 6 ст. 22 ГПК України).

Відмова позивача від позову у даній справі не суперечить чинному законодавству, не порушує чиїх-небудь прав і охоронюваних законом інтересів, тому приймається судом відповідно до ст.ст. 22, 78 ГПК України.

За таких обставин, провадження у справі підлягає припиненню на підставі п. 4 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

В силу вимог ч. 2 ст. 80 ГПК України, у випадках припинення провадження у справі повторне звернення до господарського суду зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав не допускається.

При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 80 ГПК України, про припинення провадження у справі виноситься ухвала, в якій мають бути вирішені питання про розподіл між сторонами господарських витрат, про повернення судового збору з бюджету, а також можуть бути розв'язані питання про стягнення штрафів, передбачених у пунктах 4 і 5 частини другої статті 83 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст. 49 ГПК України, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

Пункт 4.7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" № 7 від 21.02.2013 року визначає, що частина друга статті 49 ГПК України виступає процесуальною санкцією, яка застосовується господарським судом незалежно від того, чи заявлялося відповідне клопотання заінтересованою стороною.

У такому застосуванні суду слід виходити з широкого розуміння даної норми, маючи на увазі, що передбачені нею наслідки можуть наставати і в разі неправомірної бездіяльності винної особи, яка не вжила заходів до поновлення порушених нею прав і законних інтересів іншої особи (зокрема, ухилялася від задоволення її заснованих на законі вимог), що змусило останню звернутися за судовим захистом. Так, якщо зменшення позивачем розміру позовних вимог пов'язане з частковим визнанням та задоволенням позову відповідачем після подання позову, то судовий збір у відповідній частині покладається на відповідача. Або у разі коли в позові відмовлено, але з обставин справи вбачається, що спір доведено до судового розгляду внаслідок ухилення відповідача від розгляду претензії позивача, якщо вона пред'являлася (статті 6 - 8 ГПК), то судовий збір також покладається на відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем сплачена сума боргу за дизельне пальне після звернення позивача до суду.

Отже, витрати позивача на сплату судового збору у повному обсязі підлягають віднесенню на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.22, ст. 44, ч.2 ст. 49, ст. 78, п. 4 ч.1 ст. 80, ст.ст. 86, 115, 116 ГПК України, -

У Х В А Л И В :

1. Прийняти відмову позивача від позову та припинити провадження у справі.

2. Стягнути з Комунального підприємства Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" (вул. 600-річчя, 13, м. Вінниця, 21100, п/р 4511 в АБ "Терра Банк" МФО 380601, код ЗКПО 33126849) на користь Приватного підприємства "Фірма "Яско" (вул. Пушкіна, 10, офіс 49, м. Вінниця, 21050, р/р 4 в АБ "Укргазбанк" м.Київ, МФО 320478, код ЗКПО 23057072) 25 408,78 грн. (двадцять п'ять тисяч чотириста вісім гривень 78 коп.) у відшкодування витрат на сплату судового збору.

3. Видати наказ.

Суддя Кожухар М.С.

віддрук. прим.:

1 - до справи