ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2015 року Справа № 05-5-43/1913-49/272-2012

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді:Панової І.Ю.,
суддів:Білошкап О.В., Погребняка В.Я.,
розглянувши касаційну скаргуДержавної податкової інспекції у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві
на ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 23.03.2015 року
у справі№ 05-5-43/1913-49/272-2012 господарського суду м. Києва
за заявоюТовариства з обмеженою відповідальністю "Фактор Ексім"
про банкрутство,

за участю представників сторін: від Товариства з обмеженою відповідальністю "Фактор Нафтогаз" - Кизенко Д.О. дов. № 771/12 від 28.12.2012 року, Глєбова А.М. дов. № 136/06 від 05.06.2015 року,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду м. Києва від 19.01.2015 року у справі № 05-5-43/1913-49/272-2012 (суддя - Івченко А.М.) заяву Державної податкової інспекції у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві про визнання кредитором Товариства з обмеженою відповідальністю "Фактор Ексім" (далі - ТОВ "Фактор Ексім") на суму 2 693 943,00 грн., у справі № 05-5-43/1913-49/272-2012 було залишено без розгляду.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.03.2015 року у справі № 05-5-43/1913-49/272-2012 (головуючий суддя - Доманська М.Л., суддя - Шипко В.В., суддя - Пантелієнко В.О.) апеляційну скаргу ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві на ухвалу господарського суду м. Києва від 19.01.2015 року у справі № 05-5-43/1913-49/272-2012 повернуто скаржнику без розгляду.

Не погоджуючись з ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.03.2015 року у справі № 05-5-43/1913-49/272-2012, ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою в якій просить скасувати ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 23.03.2015 року у справі № 05-5-43/1913-49/272-2012, справу направити до суду апеляційної інстанції для розгляду по суті.

В обґрунтування доводів касаційної скарги ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права.

Присутні в судовому засіданні 15.09.2015 року, представники Товариства з обмеженою відповідальністю "Фактор Нафтогаз" проти задоволення касаційної скарги заперечували, оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції просили залишити без змін.

Колегія суддів Вищого господарського суду України, розглянувши наявні матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, дослідивши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Ст. 129 Конституції України встановлено основні засади судочинства, якими, зокрема, є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 42 Господарського процесуального кодексу України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 ГПК України, до апеляційної скарги додаються, зокрема, докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Підстави для повернення апеляційної скарги без розгляду вичерпно врегульовано ст. 97 ГПК України. Зокрема, згідно п. 2 ст. 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано доказів надсилання її копії іншій стороні (сторонам).

Згідно з ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" сторонами у справі про банкрутство є кредитори (представник комітету кредиторів), боржник (банкрут). Учасники провадження у справі про банкрутство - сторони, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор), власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, а також у випадках, передбачених цим Законом, інші особи, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство, Фонд державного майна України, державний орган з питань банкрутства, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа акціонерів або учасників товариств з обмеженою чи додатковою відповідальністю.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, заявником було надано докази направлення копії апеляційної скарги лише банкруту та ліквідатору Єрохіну О.П., однак докази направлення кредиторам банкрута, які визнані у встановленому законом порядку, заявником апеляційної скарги не надано.

При цьому, ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві у своїй касаційній скарзі, підтверджує факт не направлення усім учасникам провадження у справі про банкрутство копії апеляційної скарги та зазначає, що оскільки в апеляційному порядку оскаржувалась винесена на стадії ліквідаційної процедури ухвала суду першої інстанції про розгляд грошових вимог виключно кредитора, тому копію апеляційної скарги ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві повинен був надіслати тільки боржнику (ліквідатору), однак такі доводи заявника є необґрунтованими та такими, що не відповідають вимогам процесуального закону.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано доказів її копії іншій стороні (сторонам).

Виходячи з викладених норм законодавства та встановлених обставин справи, суд апеляційної інстанції дійшов правомірних висновків щодо повернення без розгляду апеляційної скарги на ухвалу господарського суду м. Києва від 19.01.2015 року у справі № 05-5-43/1913-49/272-2012.

Відповідно до ст. 1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право, зокрема, залишити рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення, залишити в силі одне із раніше прийнятих рішень або постанов.

На підставі викладеного, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що відповідно до вимог ст. 43 ГПК України ухвала суду апеляційної інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи, прийнята з дотриманням норм процесуального права, у зв'язку з чим підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись статтями 1117, 1119 - 11113 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві залишити без задоволення.

Ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 23.03.2015 року у справі № 05-5-43/1913-49/272-2012 залишити без змін.

Головуючий: Панова І.Ю.
Судді: Білошкап О.В.
Погребняк В.Я.