ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

15.09.2015 Справа № 904/7355/13

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Білецької Л.М.- доповідача,

суддів: Верхогляд Т.А., Парусніков Ю.Б,

при секретарі судового засідання: Мацекос І.М.

За участю представників сторін:

від арбітражного керуючого: Семенюк В.В., довіреність від 17.10.14р. №1063;

інші учасники провадження у справі в судове засідання не з'явились.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС України у Дніпропетровській області на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 19.06.2015 року у справі №904/7355/13

за заявою товариства з обмеженою відповідальністю "МАЙСТЕР КАПІТАЛ МЕНЕДЖМЕНТ", м. Дніпропетровськ

до боржника товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "ПАПІР", м. Дніпропетровськ

про визнання банкрутом, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 19.06.2015 року у даній справі (суддя Примак С.А.) відмовлено у задоволенні заяви ТОВ "АЙДАР ГРУП" від 23.06.2014 року про заміну сторони на її правонаступника. Затверджено ліквідаційний баланс та звіт ліквідатора товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "ПАПІР". Ліквідовано юридичну особу - товариство з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "ПАПІР". Провадження у справі припинено.

Ухвала обґрунтована тим, що в ході здійснення ліквідаційної процедури встановлено, підтверджено та визнано кредиторську заборгованість боржника перед на загальну суму 22 822 540,90 грн., що залишились незадоволеними у зв'язку з відсутністю майна боржника. Також, підтверджено відсутність у боржника нерухомого майна, сільськогосподарської техніки, транспортних засобів, земельних ділянок, виконавчих проваджень. Оскільки за результатами ліквідаційного балансу у банкрута відсутнє майно, суд дійшов висновку про те, що слід ліквідувати юридичну особу банкрута.

Щодо заяви ТОВ "АЙДАР ГРУП" про заміну сторони на її правонаступника, то відмовляючи в її задоволенні суд зазначив, що заявником не надано неодноразово витребуваний оригінал договору №07/05/14 про відступлення права вимоги від 07.05.2014 року та оригінал Акту прийому-передачі документів від 07.05.2014 року, вимоги ухвал господарського суду не виконало.

Не погодившись з ухвалою господарського суду, до апеляційного господарського суду звернулась Податкова інспекція із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуваний судовий акт. В обґрунтування своєї правової позиції представник посилається на те, що:

- податковому органу не надано документи на проведення перевірки, яка є обов'язковою;

- винесена ухвала суду унеможливлює доведення Податковим органом обставин фіктивного підприємництва (недійсності установчих документів боржника, скасування державної реєстрації фіктивно створеного суб'єкта підприємницької діяльності), оскільки ліквідація юридичної особи банкрута є підставою для припинення будь-якого позовного провадження щодо юридичної особи - банкрута в судах.

05.08.2015 року та 14.09.2015 року від арбітражного керуючого надійшли відзиви на апеляційну скаргу, в яких зазначено, що доводи апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими, а ухвала господарського суду винесена у відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи.

15.09.2015 року в судовому засіданні прийнято ухвалу про припинення провадження у справі за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС України у Дніпропетровській області.

15.09.2015 року до Дніпропетровського апеляційного господарського суду надійшло електронне повідомлення б/н від б/д року від предстаника ПАТ «ВТБ Банк» про відкладення розгляду справи на іншу дату.

Апеляційний господарський суд відмовляє в задоволені клопотання представника ПАТ «ВТБ Банк» про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв'язку з тим, що розгляд справи може бути відкладений виключно із неможливістю вирішити спір по суті в даному судовому засіданні, а не у зв'язку з неявкою сторін.

Вислухавши пояснення представника арбітражного керуючого, розглянувши матеріали справи, перевіривши доводи і давши їм правову оцінку, апеляційний господарський суд встановив наступне.

Так, в вересні 2013 року до господарського суду Дніпропетровської області звернулось ТОВ «МАЙСТЕР КАПІТАЛ МЕНЕДЖМЕНТ» із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ «ВП «ПАПІР» (т.1 а.с.3-4).

Ухвалою господарського суду першої інстанції від 26.09.2013 року прийнято рішення про прийняття заяви ініціюючого кредитора до розгляду в підготовчому судовому засіданні (т.1 а.с.1).

10.10.2013 року порушено провадження у справі про банкротство ТОВ «ВП «ПАПІР» (т.1 а.с.41-44), про що розміщено оголошення в друкованому засобі масової інформації - газеті «Голос України» від 18.10.2013 року 3195(5695), (т.1 а.с.116).

За результатами попереднього судового засідання 04.02.2014 року затверджено реєстр вимог кредиторів боржника з вимогами наступних кредиторів (т.1 а.с.194-197):

- товариство з обмеженою відповідальністю "МАЙСТЕР КАПІТАЛ МЕНЕДЖМЕНТ" - у сумі 408 000,00 грн. - 4 черга задоволення; 5 735,00 грн. - 1 черга задоволення.

- товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровська паперова фабрика" з іноземними інвестиціями - у сумі 12 278 040,00 грн. - 4 черга задоволення; 1 147,00 грн. - 1 черга задоволення.

- публічне акціонерне товариство "ВТБ Банк" в особі відділення "Дніпропетровська регіональна дирекція" ПАТ "ВТБ Банк" - у сумі 10 086 425,75 грн. - 4 черга задоволення; 40 828,15 грн. - 6 черга задоволення; 2 365,00 грн. - 1 черга задоволення.

01.04.2014 року постановою господарського суду припинено процедуру розпорядження майном товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "ПАПІР" та повноваження розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Лихопьока Д.П.; визнано товариство з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "ПАПІР" банкрутом; відкрито ліквідаційну процедуру строком на один рік; ліквідатором боржника призначено арбітражного керуючого Лихопьока Д.П. (свідоцтво НОМЕР_1 від 04.02.2013 року (т.1 а.с.238-242), про що також розміщено повідомлення на сайті ВГС України за номером 2126 від 01.04.2014 року о 19 год.43 хв. (т.1 а.с.243-245).

23.06.2014 року до господарського суду звернулось ТОВ "АЙДАР ГРУП" із заявою, в якій, на підставі статті 22 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом просило», просило замінити кредитора боржника - ТОВ «Дніпропетровська паперова фабрика» на правонаступника - ТОВ "АЙДАР ГРУП" на підставі договору про відступлення права вимоги №07/05/14 від 07.05.2014 року (т.2 а.с.6-8).

Ухвалами від 25.06.2014 року, 15.07.2014 року, 29.07.2014 року, 20.08.2014 року, 26.09.2014 року, 07.11.2014 року, 11.12.2014 року, 09.02.2015 року, 19.02.2015 року, 15.04.2015 року23.04.2015 року, 08.06.2015 року суд неодноразово зобов'язував ТОВ "АЙДАР ГРУП" надати оригінал договору про відступлення права вимоги від 07.05.2014 року та оригінал акту прийому-передачі документів від 07.05.2014 року.

16.06.2014 року до суду звернувся ліквідатор боржника з клопотання про затвердження реєстру вимог кредиторів боржника станом на 12.06.2014 року, у зв'язку зі спливом двохмісячного строку встановленого для розгляду поточних кредиторських вимог у процедурі банкрутства (т.2 а.с.1-3).

15.07.2014 року затверджено реєстр вимог кредиторів боржника з вимогами наступних кредиторів (т.2 а.с.21-24):

- товариство з обмеженою відповідальністю "МАЙСТЕР КАПІТАЛ МЕНЕДЖМЕНТ" - у сумі 408 000,00 грн. - 4 черга задоволення; 5 735,00 грн. - 1 черга задоволення.

- товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровська паперова фабрика" з іноземними інвестиціями - у сумі 12 278 040,00 грн. - 4 черга задоволення; 1 147,00 грн. - 1 черга задоволення.

- публічне акціонерне товариство "ВТБ Банк" в особі відділення "Дніпропетровська регіональна дирекція" ПАТ "ВТБ Банк" - у сумі 10 086 425,75 грн. - 4 черга задоволення; 40 828,15 грн. - 6 черга задоволення; 2 365,00 грн. - 1 черга задоволення.

Провадження у справі неодноразово зупинялось та поновлялось (т.2 а.с.32-33, 42-43, 59-61, 24-25, 26-28, 129-131, 132-134, 154-157, 162, 184-185, 199-200, 220-222), у зв'язку з оскарженням ПАТ "ВТБ Банк" ухвали суду першої інстанції від 15.07.2014 року та постанови апеляційної інстанції від 15.07.2014 року та направленням матеріалів справи (шість раз) до касаційної інстанції.

Ухвалою касаційної інстанції від 21.05.2014 року в шосте відмолено кредиторів в прийняті касаційної скарги на вищезазначені судові акти (т.2 а.с.204-205).

Між тим 08.08.2014 року ліквідатор боржника подав на затвердження до господарського суду звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс з урахуванням уточнень від 23.04.2015 року вх.25218/15 (т.2 а.с.108-128, 191-194), який затверджений місцевим господарським судом ухвалою від 19.06.2015 року та яка є предметом апеляційного перегляду (т.2 а.с.238-241).

Перевіривши доводи сторін у справі і давши їм правову оцінку, проаналізувавши застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при винесені оскаржуваної ухвали, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що провадження за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська слід припинити з наступних підстав.

Конституція України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Вказана конституційна норма конкретизована законодавцем в ст.14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», згідно з якою учасники судового процесу та інші особи у випадках і порядку, встановлених процесуальним законом, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення. Тобто, реалізація конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення названим Законом ставиться в залежність від положень процесуального закону.

Таким чином, ГПК України повинен містити імперативні норми про те, в яких випадках особа має право оскаржити рішення суду в апеляційному чи касаційному порядку.

Господарські суди розглядають справи про банкрутство в порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (ч.2 ст.4-1 ГПК України).

Згідно ч.1 ст.2 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі-Закон) провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Нормами ст. 91 ГПК України передбачено, що сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили. Ухвали місцевого господарського суду оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішення господарського суду лише у випадках, передбачених статтею 106 цього кодексу.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.106 ГПК України окремо від рішення місцевого господарського суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали місцевого господарського суду у справах про банкрутство (неплатоспроможність) у випадках, передбачених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Провадження у справах про банкрутство здійснюється в порядку провадження, передбаченому ГПК України, з урахуванням особливостей, встановлених Законом про банкрутство, стаття 1 якого визначає сторін та учасників провадження у справі про банкрутство, якими є, зокрема, кредитори (представник комітету кредиторів).

Стаття 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» передбачає, що учасники у справі про банкрутство - сторони, забезпечені кредитори, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор), власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) суб'єкта підприємницької діяльності - боржника, а також у випадках, передбачених цим Законом, інші особи, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство.

Кредитор - юридична або фізична особа, а також органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника (майнового поручителя).

Відповідно до ст.23 Закону особа, яка має грошові вимоги до боржника, набуває статусу учасника провадження у справі про банкрутство, а саме кредитора, лише у разі подання у встановленому порядку заяви з грошовими вимогами до боржника. Тільки після цього така особа має процесуальне право на оскарження процесуальних документів у справі про банкрутство.

Як вбачається з матеріалів справи податковий орган не є стороною по справі в розумінні Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», оскільки в матеріалах справи відсутні докази звернення скаржника до боржника/арбітражного керуючого/суду із заявою про визнання грошових вимог або їх визнання в судовому порядку. Крім того, листом від 18.11.2013 року (т.2 а.с.234) Податкова інспекція повідомила ліквідатора про відсутність податкової заборгованості у боржника.

Щодо посилань скаржника на ухилення підприємства боржника від надання податковому органу документів бухгалтерської звітності для проведення документальної перевірки, докази проведення такої перевірки у матеріалах справи відсутні.

Так, відповідно до п.11.3 наказу Міністерства фінансів України від 09.12.2011 року №1588 "Про затвердження порядку обліку платників податків і зборів" у разі отримання документів згідно з пунктом 11.2 (до яких відноситься судове рішення про порушення провадження у справі про банкрутство) органом державної податкової служби приймається рішення про проведення документальної позапланової перевірки платника податків, який перебуває на обліку в такому органі. Призначається та розпочинається перевірка у такі строки: протягом місяця після одержання того документа, що надійшов до органу державної податкової служби першим.

Згідно з п.82.2 ст.82 Податкового кодексу тривалість перевірок, визначених у статті 78 цього Кодексу (крім перевірок, що проводяться за наявності обставин, визначених у підпункті 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, тривалість яких встановлена у статті 200 цього Кодексу), не повинна перевищувати 15 робочих днів для великих платників податків, щодо суб'єктів малого підприємництва - 5 робочих днів, інших платників податків - 10 робочих днів.

Підпункт 78.1.7 п.78.1. ст.78 Податкового Кодексу визначає, що документальна позапланова виїзна перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин: розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків. Про проведення документальної позапланової перевірки керівник органу державної податкової служби приймає рішення, яке оформлюється наказом (п. 78.4. ст. 78 Податкового Кодексу).

Податковою інспекцією не надано доказів прийняття податковим органом рішення про проведення документальної позапланової перевірки, отримання ліквідатором боржника (розписки про отримання копії наказу), оскільки саме після прийняття відповідного наказу керівником і вручення його боржнику починається документальна позапланова перевірка та з цього моменту податкова має право витребувати з посадових осіб (ліквідатора) боржника документи фінансово - господарської діяльності та бухгалтерського обліку ТОВ «ВП «ПАПІР» за період його діяльності.

Апеляційний господарський суд звертає увагу скаржника на те, що ні положення Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ні положення Податкового кодексу України не виключають можливості визнання підприємства банкрутом господарським судом або його ліквідації за рішенням суду, у зв'язку з необхідністю проведення позапланової документальної перевірки підприємства банкрута податковим органом.

Постановою пленуму ВГС України «Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України» від 17.05.2011 року №7 визначено, що з метою забезпечення однакового і правильного застосування законодавства про перегляд судових рішень в апеляційному порядку господарським судам України роз'яснено, що, у разі помилкового порушення апеляційного провадження, зокрема за апеляційною скаргою поданою особою, яка не мала права її подавати, господарський суд апеляційної інстанції припиняє таке провадження на підставі п.1 ч.1 ст.80 ГПК України.

Відповідно до абз.1, 3 п.4.1. постанови Пленуму ВГС України від 26.12.2011 року №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» перелік підстав припинення провадження у справі (стаття 80 ГПК) та залишення позову без розгляду (стаття 81 ГПК) є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Згідно з п.5 постанови Пленуму ВГС України від 17.05.2011 року №7 «Про деякі питання практики застосування розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України», якщо апеляційну скаргу подано, зокрема, особою, яка не має права її подавати, то у таких випадках апеляційний господарський суд повинен відмовити у прийнятті апеляційної скарги і винести з цього приводу відповідну ухвалу з посиланням на статті 91 або 106 Господарського процесуального кодексу України. У разі помилкового порушення апеляційного провадження в зазначених випадках суд апеляційної інстанції припиняє таке провадження на підставі пункту 1 частини першої статті 80, 106 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі вищевикладеного апеляційне провадження слід припинити з посиланням на п.1 ч.1 ст.80 ГПК України, так як Державна податкова інспекція у Ленінському районі м. Дніпропетровська на час винесення оскаржуваної ухвали не набула статусу кредитора боржника, у зв'язку з чим вона, відповідно, не є стороною у справі про банкрутство боржника, а оскаржувана ухвала у справі від 19.06.2015 року не стосується її прав та обов'язків, тому вона не має права апеляційного оскарження відповідно до положень ст.ст. 91, 106 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 80, 86, 91, 99 ГПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Провадження за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС України у Дніпропетровській області на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 19.06.2015 року у справі №904/7355/13 припинити.

Справу №904/7355/13 повернути до господарського суду Дніпропетровської баласті.

Головуючий суддя Л.М. Білецька

Суддя Т.А. Верхогляд

Суддя Ю.Б. Парусніков