РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.09.2015Справа №910/18548/15

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., при секретарі судового засідання Мельник Ю.О., розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Приватного акціонерного товариства "Просто-страхування"

до Публічного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Гарант-Авто"

про стягнення 10 279, 50 грн.

за участю представників:

від позивача:Брусника А.М.- представник за довіреністю б/н від 24.12.2014 р.
від відповідача:не з'явився
ВСТАНОВИВ:

До господарського суду м. Києва звернулось Приватне акціонерне товариство "Просто-страхування" з позовом до Публічного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Гарант-Авто" про стягнення страхового відшкодування в розмірі 10 279, 50 грн. за договором майнового страхування.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 30.12.2013 р. в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого у позивача автомобіля "Ауді", державний реєстраційний номер НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_2, автомобіля "Мерседес", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля "Тойота", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4, внаслідок чого було пошкоджено транспортний засіб "Ауді", державний реєстраційний номер НОМЕР_3, що був застрахований у Приватного акціонерного товариства "Просто-страхування".

13.01.2014 р. та 20.01.2014 р. позивачем здійснено страхове відшкодування у загальній сумі 10 279, 50 грн. на користь СТО страхувальника.

Постановою Подільського районного суду міста Києва від 22.01.2014 р. у справі № 758/27/14-п ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні вказаного ДТП, притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Цивільно-правова відповідальність особи, якій належить автомобіля "Мерседес", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, застрахована відповідно до Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у Публічного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Гарант-Авто" (Поліс № АС/8669567).

Посилаючись на ст. 27 Закону України "Про страхування", позивач вважає, що до Приватного акціонерного товариства "Просто-страхування" перейшло право на отримання від відповідача компенсації шкоди, завданої внаслідок ДТП, яка мала місце 30.12.2013 р. в м. Києві.

У позові Приватне акціонерне товариство "Просто-страхування" просить суд стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Гарант-Авто" суму страхового відшкодування у розмірі 10 279, 50 грн.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, належним чином був повідомлений про час та місце судового засідання. Позиція відповідача з приводу заявленого позову суду невідома.

Згідно зі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до договору добровільного страхування наземного транспорту № 1222033 серії АТКД від 18.12.2012 р., укладеного між ПрАТ "Просто-страхування" та Посольством Республіки Польща в України, застраховано майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме - автомобіля "Ауді", державний реєстраційний номер НОМЕР_3.

30.12.2013 р. в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого у позивача автомобіля "Ауді", державний реєстраційний номер НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_2, автомобіля "Мерседес", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля "Тойота", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4, внаслідок чого було пошкоджено застрахований транспортний засіб "Ауді", державний реєстраційний номер НОМЕР_3.

Постановою Подільського районного суду міста Києва від 22.01.2014 р. у справі № 758/27/14-п в редакції постанови цього суду від 11.04.2014 р., ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні вказаного ДТП, притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до звіту з визначення вартості матеріального збитку № 11522/92959 від 03.01.2014 р. розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Ауді", державний реєстраційний номер НОМЕР_3, внаслідок ДТП, склав 10 618,76 грн., а рахунків-фактури СТО № 34010804 від 08.01.2014 р., № 34011608 від 16.01.2014 р. - 10 297,50 грн.

На підставі заяви страхувальника від 02.01.2014 р., рахунків-фактури СТО № 34010804 від 08.01.2014 р., № 34011608 від 16.01.2014 р., страхового акту № 92959 від 09.01.2014 р., додаткового страхового акту від 16.01.2014 р. ПрАТ "Просто-страхування" перерахувало на користь страхувальника суму страхового відшкодування у розмірі 10 297,50 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 1061 від 13.01.2014 р., № 2079 від 20.01.2014 р.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно з ч. 1 статті 16 Закону України "Про страхування" за договором страхування страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Статтею 3 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно зі ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до ч. 1 статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність особи, якій належить автомобіль "Мерседес", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , застрахована у Публічного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Гарант-Авто" згідно Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/8669567 (ліміт відповідальності - 50 000,00 грн., франшиза - 0,00 грн.).

Таким чином, у зв'язку з виплатою страхового відшкодування страхувальнику, позивач набув право вимоги на страхове відшкодування до винної у ДТП особи відповідно до положень ст. 27 Закону України "Про страхування".

17.03.2015 р. позивач звертався до відповідача, як страховика винної особи в ДТП, що сталась 30.12.2013 р. із вимогою про досудове врегулювання спору та відшкодування шкоди у сумі 10 297,50 грн., завданої внаслідок ДТП. Вказана вимога була залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Згідно зі ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" від дня страхового випадку внаслідок заміни кредитора у зобов'язанні з відшкодування шкоди до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат й у межах загального строку позовної давності, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані страхувальнику збитки.

За цими нормами страхувальник, який отримав майнову шкоду в деліктному правовідношенні набув право вимоги відшкодування до заподіювача й строк такої вимоги почав спливати у момент заподіяння шкоди, але у зв'язку з погашенням шкоди коштами страхового відшкодування до страховика переходить право вимоги (права кредитора, яким у деліктному зобов'язанні є потерпілий) до заподіювача у тій же сумі та із залишком строку позовної давності, оскільки відповідно до статті 262 ЦК України заміна сторін у зобов'язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності.

Як зазначив Верховний Суд України у постанові від 25.12.2013 р. по справі № 6-112цс13, у спірному зобов'язанні відбулася заміна кредитора - страхувальник передав страховикові, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. При цьому строк позовної давності у страховому зобов'язанні є загальним (три роки) та його перебіг починається від дня настання страхового випадку.

Отже, від дня страхового випадку внаслідок заміни кредитора у зобов'язанні з відшкодування шкоди до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування у межах загального строку позовної давності та у межах фактичних витрат незалежно від коефіціенту зносу, ПДВ, оцінки транспортного засобу, право вимоги переходить до особи, яка відповідальна за завдані страхувальнику збитки.

За таких обставин до позивача (нового кредитора) - ПрАТ "Просто-страхування" перейшло право вимоги на страхове відшкодування від ПАТ "Українська страхова компанія "Гарант-Авто" за договором майнового страхування у сумі 10 279, 50 грн. (у фактично перерахованій сумі).

Полісом № АС/8669567, яким застрахована цивільно - правова відповідальність винної особи, передбачено, що ліміт відповідальності страховика перед страхувальником становить 50 000,00 грн., а франшиза 0,00 грн.

Отже, відповідальність ПрАТ "Просто-страхування" в даному випадку обмежується сумою в 50 000,00 грн. та франшизою - 0,00 грн.

Таким чином, сума страхового відшкодування, що підлягає виплаті відповідачем, становить 10 279, 50 грн.

З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що наявність заборгованості відповідача перед позивачем зі сплати страхового відшкодування підтверджується матеріалами справи, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства "Просто-страхування" до Публічного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Гарант-Авто" про стягнення 10 279, 50 грн. задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Гарант-Авто" (01042, м. Київ, провул. Новопечерський, буд. 19/3, ідентифікаційний код 16467237) на користь Приватного акціонерного товариства "Просто-страхування" (04050, м. Київ, вул. Герцена, буд. 10, ідентифікаційний код 24745673) страхове відшкодування в сумі 10 279 (десять тисяч двісті сімдесят дев'ять) грн. 50 коп.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Гарант-Авто" (01042, м. Київ, провул. Новопечерський, буд. 19/3, ідентифікаційний код 16467237) на користь Приватного акціонерного товариства "Просто-страхування" (04050, м. Київ, вул. Герцена, буд. 10, ідентифікаційний код 24745673) витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини в судовому засіданні 14 вересня 2015 року.

Повний текст рішення підписаний 21 вересня 2015 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня підписання повного тексту рішення.

Суддя К.І. Головіна