РІШЕННЯ

17 вересня 2015 року Справа № 913/608/15

Провадження № 29/913/608/15

за позовом Дочірнього підприємства «Санаторій Ялинка» Закритого акціонерного товариства лікувально оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця», сел. Дачне Харківської області

до відповідача ОСОБА_1 обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, м. Сєвєродонецьк Луганської області

про стягнення 342 930 грн 00 коп.

Суддя Якушенко Р.Є.,

секретар судового засідання Антонова І.В.,

у засіданні брали участь:

від позивача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії МК№ 103323, виданий Солоницівським ВМ Дергачівського РВ УМВС України в Харківській області 044.10.1996, головний лікар;

від відповідача - ОСОБА_3, начальник юридичного відділлу виконавчої дирекції ОСОБА_1 обласного відділення Фонду за додвіреністю № 08-09-207/СД від 06.03.2015.

Відповідно до статей 44, 811 Господарського процесуального кодексу України до початку розгляду справи не заявлено вимоги про фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суть спору: Дочірнє підприємство «Санаторій Ялинка» Закритого акціонерного товариства лікувально оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» (далі ДП «Санаторій Ялинка» ЗАТ ЛОЗП України «Укрпрофоздоровниця», позивач у справі) звернулося до господарського суду Луганської області з позовом від 05.08.2015 № 397 до ОСОБА_1 обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (далі ЛОВ ФСС з ТВП, відповідача у справі) про стягнення з останнього заборгованості 342 930 грн 00 коп. за договором № 33/1 про закупівлю послуг за державні кошти від 24.04.2014.

Позивач, посилаючись на норми статті 193 Господарського кодексу України (далі ГК України) та статті 527 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), обґрунтовує позовні вимоги не належним виконанням відповідачем умов укладеного сторонами у справі договору № 33/1 про закупівлю послуг за державні кошти від 24.04.2014.

Луганське обласне відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (далі ЛОВ ФСС з ТВП) відповідач у справі, відзив на позов не подав, але в судовому засіданні письмово пояснив, що заборгованість за договором № 33/1 про закупівлю послуг за державні кошти від 24.04.2014 в сумі 342 930 грн 00 коп. підтверджена матеріалами справи.

При зясуванні фактичних обставин, дослідженням наданих позивачем у справі доказів, заслухавши присутніх у судовому засіданні представників сторін у справі, суд

В С Т А Н О В И В:

Між сторонами за позовом 24.04.2014 укладено договір № 33/1 про закупівлю послуг за державні кошти (далі - договір), відповідно до умов пунктів 1.1-1.2 якого позивач у справі як Виконавець зобовязався надати протягом строку дії цього договору якісні послуги лікувальних закладів путівки на дитяче оздоровлення санаторного типу зі здійснення навчального процесу, у кількості 700 шт. за ціною 4 830 грн 00 коп. за одну путівку, а відповідач у справі як Замовник, у свою чергу зобовязався прийняти та оплатити їх вартість (а.с.10-13).

Пунктом 4.1 договору передбачено, що розрахунки проводяться шляхом оплати Замовником вартості послуг Виконавця в безготівковій формі після отримання документів, зазначених у пункті 5.2 цього договору.

Згідно пункту 5.2 договору Виконавець за власний рахунок відправляє Замовнику путівки не пізніше ніж за 15 календарних днів до початку строку їх дії. Одночасно Виконавець направляє Замовнику рахунок на оплату вартості послуг та накладну.

Строк дії договору визначений у пункті 10.1 договору з 24.04.2014 по 31.12.2014.

07.05.2014 сторони підписали додаткову угоду № 38 до вказаного договору, якою внесли зміни до пункту 1.2 договору, згідно з якими послуги за цим договором надаються Виконавцем, позивачем у справі, на підставі путівок на дитяче оздоровлення санаторного типу у кількості 590 шт. за ціною 4 380 грн 00 коп. за одну путівку, всього на суму 2 849 700 грн 00 коп. (а.с.14).

Факт наявності наданих позивачем послуг згідно умов договору підтверджується:

- актом № 1 здачі приймання надання послуг від 20.07.2014, згідно якого проведено оздоровлення дітей по дитячим оздоровчим путівкам санаторного типу в II заїзді з 28.06.2014 по 18.07.2014 44 путівки на загальну суму 212 520 грн 00 коп. без ПДВ. Сторони претензій не мають (а.с.15);

- актом № 2 здачі приймання надання послуг від 19.08.2014, згідно якого проведено оздоровлення дітей по дитячим оздоровчим путівкам санаторного типу в III заїзді з 20.07.2014 по 09.08.2014 27 путівки на загальну суму 130 410 грн 00 коп. без ПДВ. Сторони претензій не мають (а.с.16).

Таким чином, у період з 28.06.2014 по 09.08.2014 відповідачем фактично використано 71 путівку на дитяче оздоровлення на загальну суму 342 930 грн 00 коп.

Поряд з цим контрольно ревізійним відділом ВД ХОВ ФСС з ТВП проведено перевірку, про що складено та підписано Акт № 79 перевірки коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності цільового призначення, в якому станом на 14.10.2014 підтверджено, що загальна вартість фактично наданих послуг Виконавцем, позивачем у справі, становить 342 930 грн 00 коп. (I заїзд 2014 року 44 путівки придбані за повну вартість 4 830,00 грн, II заїзд 2014 року 27 путівок придбаних за повну вартість 4 830,00 грн) (а.с.17-19).

Станом по теперішній час відповідач в порушення умов пункту 5.2 договору № 33/1 про закупівлю послуг за державні кошти не перерахував грошові кошти в сумі 342 930 грн 00 коп.

Позивач надсилав листи з проханням вирішити питання щодо сплати недоотриманих грошових коштів за надані послуги згідно умов договору:

- 21.01.2015 за № 15 на адресу Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (а.с.20);

- 24.02.2015 за № 77 на адресу Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності виконуючого обовязки та ОСОБА_1 обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (а.с.21).

Відповіді на листи не отримано, борг відповідачем не перераховано, що і стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

Під час розгляду справи позивач підтримав позовні вимоги та надав письмові пояснення стосовно внесених змін до обсягів послуг, а саме кількості путівок, що були використані відповідачем.

На підставі додаткової угоди № 38 від 07.05.2014 сума договору була зменшена на 110 путівок, а саме заїзд15.05.2014 04.06.2014 не відбулося.

II заїзд 28.06.2014 18.07.2014 відбувся, але замість 110 очікуваних дітей до санаторію приїхало 44 дитини, що підтверджується Актом № 1 здачі приймання наданих послуг. Доля невикористаних путівок залишилася невизначено.

III заїзд 20.07.2014 09.08.2014 також відбувся і також замість 110 дітей до санаторію приїхало 27 дітей, що підтверджується Актом № 2 здачі приймання наданих послуг

Відповідач під час судового розгляду справи вимог позивача не спростував, докази часткової або повної сплати суми позову не надав, але письмово пояснив, що сума 342 930 грн 00 коп. підтверджена матеріалами справи.

Встановивши фактичні обставини, оцінивши подані позивачем у справі докази, вислухав у судовому засіданні представників сторін у справі, суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на наступне.

Правовідносини між сторонами за позовом виникли із договору № 33/1 про закупівлю послуг за державні кошти від 24.04.2014, який за своєю правовою природою є договором про надання послуг, до якого застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України (далі ЦК України) з урахуванням особливостей передбачених господарським кодексом України (далі ГК України).

Відповідно до статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі статтями 525, 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимогам цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобовязання не допускається.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обовязковим до виконання.

У відповідності з правилами статей 43, 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

На підставі статті 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Фактичні обставини свідчать, що позивач виконав свої зобовязання за договором № 33/1 про закупівлю послуг за державні кошти від 24.04.2014, відповідачем використано у 2014 році 71 путівку на дитяче оздоровлення на загальну суму 342 930 грн 00 коп., що підтверджується актами № 1 від 20.07.2014 та № 2 від 19.08.2014 (а.с.15,16).

Вказана сума складає вартість фактично наданих послуг позивачем відповідачу, що зафіксовано також в акті № 79 перевірки використання коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності цільового призначення Дитячим оздоровчим закладом «Ялинка» на базі Дочірнього підприємства санаторій «Ялинка» Приватного акціонерного товариства лікувально оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» по договору з ОСОБА_1 обласним відділенням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 14.10.2014 (а.с.17-19).

Відповідач заявлені позивачем вимоги не спростував, не надав доказів перерахування позивачу грошових коштів і на дату прийняття цього рішення.

Отже, суд визнає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України при задоволенні позову судові витрати покладаються на відповідача у справі.

Проте, позивач подав до суду лист № 400від 12.08.2015, в якому, посилаючись на статтю 22 ГПК України, відмовляється від стягнення сплаченого судового збору в сумі 6 858 грн 60 коп. з відповідача у справі.

Вказаний лист не відповідає вимогам статті 22 ГПК України, але суд розцінює його як волевиявлення позивача про віднесення понесених ним судових витрат на нього.

Отже, витрати позивача зі сплати судового збору в сумі 6 858 грн 60 коп. покладаються на нього.

Керуючись статтями 43, 22, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, м. Сєвєродонецьк Луганської області, проспект Радянський, буд.17, ідентифікаційний код 21785643 на користь Дочірнього підприємства «Санаторій Ялинка» Закритого акціонерного товариства лікувально оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця», сел. Дачне Харківської області, вул. Курортна, буд.1, ідентифікаційний код 02649650 заборгованість в сумі 342 930 грн 00 коп., видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

3. Витрати зі сплати судового збору покласти на позивача.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його підписання, якщо не було подано апеляційну скаргу. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено і підписано 22.09.2015.

Суддя Р.Є. Якушенко