ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" вересня 2015 р. Справа № 911/1226/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УМП ТРЕЙД"

до відповідача Дочірнього підприємства "РІТЕЙЛ ВЕСТ"

третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю "Буревісник майбутнього"

про стягнення 35 341,45грн

Суддя А.Р. Ейвазова

Представники:

від позивача - Шкаровська О.В. (довіреність б/н від 01.09.2015);

від відповідача - Петелько К.О. (довіреність б/н від 30.03.2015);

від третьої особи - не з'явився

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою відповідальністю "УМП ТРЕЙД" (далі - ТОВ "УМП ТРЕЙД") звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Дочірнього підприємства "РІТЕЙЛ ВЕСТ" (далі - ДП "РІТЕЙЛ ВЕСТ") про стягнення 35341,45грн основної заборгованості.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на те, що відповідачем порушено зобов'язання за договором поставки № РВ025599АГ від 28.05.2014 в частині оплати за товару у встановлений договором строк (а.с.3-4).

Відповідач у справі - ДП "РІТЕЙЛ ВЕСТ" у відзиві просить відмовити у задоволенні позовних вимог, вказуючи на що, згідно договору №31082 від 31.08.2014 про відступлення права вимоги, який укладено сторонами та ТОВ "Буревісник майбутнього", права вимоги виконання зобов'язання з оплати поставленого товару передано ТОВ "Буревісник майбутнього" (а.с.80-81).

Ухвалою господарського суду Київської області від 07.04.2015 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача залучено - Товариство з обмеженою відповідальністю "Буревісник майбутнього" (далі - ТОВ "Буревісник майбутнього") (а.с.103-104).

Третя особа - ТОВ "Буревісник майбутнього" просить суд відмовити у задоволенні заявлених вимог у повному обсязі, вказуючи на те, що позивачу не належить право вимагати виконання відповідних зобов'язань, оскільки таке право ним відповідно до договору від 31.08.2014 №31082 про відступлення права вимоги передано ТОВ "Буревісник майбутнього" (а.с.164-166).

Ухвалою господарського суду Київської області від 02.06.2014 провадження у даній справі зупинялось до розгляду господарським судом Київської області справи №911/2244/15 та набрання законної сили судовим актом, прийнятим за результатами розгляд відповідної справи (а.с.194-195).

Рішенням господарського суду Київської області від 06.08.2015 у справі №911/2244/15 у позові ТОВ "УМП ТРЕЙД" до ДП "РІТЕЙЛ ВЕСТ", ТОВ "Буревісник майбутнього" про визнання недійсним договору від 31.08.2014 №31082 про відступлення права вимоги відмовлено.

Ухвалою господарського суду Київської області від 08.09.2015 провадження у даній справі поновлено; розгляд справи призначено на 15.09.2015.

У судовому засіданні 15.09.2015 представником відповідача заявлено усне клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку з неявкою третьої особи та необхідністю надати відзив на додаткові пояснення позивача.

Судом відмовлено у задоволенні відповідного клопотання з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1,3 ст. 69 ГПК України, спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви; у виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

Ухвалою господарського суду Київської області від 19.05.2015 судом продовжено строк розгляду вказаної справи на 15 днів до 09.06.2015. На момент зупинення провадження у справі, залишок строку склав 7 днів і, з урахування поновлення провадження у справі 08.09.2015, такий строк закінчується 15.09.2015, що не дозволяє відкласти розгляд справи на інший день. В судовому засіданні представнику відповідача надано для ознайомлення відповідні пояснення позивача.

Крім того, як вбачається з відомостей з офіційного веб-сайту УДППЗ «Укрпошта» третя особа отримала 12.09.2015 рекоендоване відправлення №915, у якому направлялась копія ухвали про поновлення провадження у даній справі та призначення її до розгляду. Отже, третя особа знала про розгляд справи 15.09.2015, між тим, свого представника в судове засідання не направила і клопотань про відкладення розгляду справи не заявляла.

Представник позивача позовні вимоги в судовому засіданні підтримав у повному обсязі, представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

28.05.2014 між позивачем та відповідачем у справі - ТОВ "УМП ТРЕЙД" (далі - постачальник) та ДП "РІТЕЙЛ ВЕСТ" (далі - покупець) укладено договір поставки №РВ025599 АГ (а.с.8-10, зворот, далі - договір).

Укладений сторонами договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань в силу ст. ст. 173, 174, ч. 1 ст. 175 ГК України.

За умовами договору, постачальник зобов'язується поставити товар, а покупець зобов'язується прийняти товар і оплатити його вартість за цінами, зазначеними у накладній, та які не можуть перевищувати цін, узгоджених у специфікаціях (п.1.1 договору).

Відповідно до п. 2.1 договору, товар поставляється постачальником у відповідності з замовленнями покупця по асортименту, кількості та цінами у строк визначений у замовлені.

Згідно п. 5.1 договору, перехід права власності від постачальника до покупця здійснюється в момент приймання-передачі товару на складі покупця.

Договором передбачено, що покупець оплачує товар, що поставляється за цінами, погодженими сторонами у специфікації та підтвердженими у накладних; ціна на товар у специфікації вказується в гривнях; ціна повинна відповідати законодавству України та включати на більше двох знаків після коми (ціна без ПДВ та з ПДВ) (п. 7.1 договору).

Відповідно до п. 7.8 договору, загальна сума договору складається з суми накладних, по яким була здійснена поставка товару.

Сторонами узгоджено, що оплата за товар здійснюється в національній валюті України в безготівковому порядку шляхом перерахування коштів на банківський рахунок постачальника через 9 днів з моменту приймання-передачі товару та підписання сторонами накладної про прийняття товару. При цьому, сторони домовились про те, що покупець здійснює оплату поставленого товару тільки у випадку, якщо сума за розрахунковий період буде складати не менше 500,00грн з кожного магазину (п.7.9 договору).

Згідно п. 10.1 договору, вказаний договір набирає силу з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2017.

Як встановлено під час розгляду справи, на виконання умов договору у період з 01.08.2014 по 13.08.2014 позивачем передано відповідачу товар за видатковими накладними на загальну суму 35 339,10грн (а.с.31-64).

При цьому, сторонами підписано акт звірки взаєморозрахунків від 03.11.2014, відповідно до якого заборгованість відповідача перед позивачем становить 45 341,26грн (а.с.11).

28.01.2015 відповідачем платіжним доручення №100687849 перераховано позивачу 10 000грн.

Звертаючись до суду з даним позовом позивач просить суд стягнути з відповідача 35 341,45грн за поставлений та неоплачений товар, який переданий за видатковими накладними, долученими до справи (а.с.31-64).

Предметом спору у даній справі є наявність у відповідача обов'язку оплатити поставлений товар.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, що визначено ст. 175 ГК України.

Згідно до ч.1 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Так, в силу ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст. 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Правило, визначене відповідною нормою, також викладене у ст. 712 ЦК України, відповідно до якої за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Заперечуючи проти позовних вимог у даній справі. відповідач посилається на те, що у позивача відсутнє право вимагати оплати переданого товару, скільки позивачем відступлено таке право ТОВ "Буревісник майбутнього" відповідно до договору №310082 від 31.08.2014 про відступлення права вимоги (а.с.97-98) (далі - договір про відступлення права вимоги), що укладений між позивачем, третьою особою та відповідачем.

Досліджуючи відповідні обставини, судом встановлено наступне.

Відповідно до п.1.1 договору про відступлення права вимоги, який укладено сторонами та третьою особою, первісний кредитор (ТОВ "УМП ТРЕЙД") передає новому кредитору (ТОВ "Буревісник майбутнього"), а новий кредитор приймає право вимоги, що належить первісному кредитору, і стає кредитором за договором поставки №РВ025599 АГ від 28.05.2014 (основний договір), укладеним між первісним кредитором та ДП "РІТЕЙЛ ВЕСТ".

Відповідно до п. 1.2 договору про відступлення права вимоги, новий кредитор одержує право замість первісного кредитора вимагати від боржника (ДП «РІТЕЙЛ ВЕСТ» належного виконання своїх зобов'язань за основним договором, а саме сплати коштів за поставлений товар в сумі 45 341,45грн з ПДВ.

Первісний кредитор зобов'язується передати новому кредитору по акту приймання-передачі оригінали всіх документів, які засвідчують права, що передаються за цим договором, а саме, але не обмежуючись: договір поставки №РВ025599 АГ від 28.05.2014; акт звірки взаєморозрахунків між первісним кредитором та боржником; реєстр документів, підтверджуючих суму заборгованості, підписаних боржником та первісним кредитором (товарні або товарно-транспортні накладні, акти прийому-передачі тощо); інформацію, яка є важливою для здійснення прав за основним договором, у термін до 31.08.2015.

Згідно п. 4.1 договору про відступлення права вимоги, вказаний договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за цим договором.

Разом з тим, відповідачем та третьою особою не доведено, що у відповідності з договором про відступлення права вимоги до третьої особи від позивача перейшло право вимагати оплати саме того товару, передача якого відповідачу підтверджується долученими позивачем видатковими накладними.

Відповідно до ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Отже, правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні за загальним правилом є реальним, оскільки, за ним первісний кредитор не зобов'язується передати у якійсь певній момент, відмінний від моменту підписання договору, відповідне право, а таке право передає з укладанням договору.

Згідно ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

У договорі про відступлення права вимоги сторонами погоджено обов'язок щодо передачі таких документів у термін до 31.08.2015. При цьому, визначено, що передається право вимагати від ДП «РІТЕЙЛ ВЕСТ» виконання зобов'язання з оплати коштів за поставлений товар у сумі 45 341,45грн.

Між тим, зважаючи на те, що за договором поставки №РЦ 025599АГ, який регулює відносини його сторін - ДП «РІТЕЙЛ ВЕСТ» та ТОВ «УМП ТРЕЙД» щодо поставок товару протягом тривалого часу (договір діє до 31.12.2017), у ДП «РІТЕЙЛ ВЕСТ» виникає не одне зобов'язання з оплати, а множинність таких зобов'язань, які мають свій обсяг та строк виконання (визначаються обсягом партії поставки та моментом передачі товару певної партії у власність - оплата партії поставки здійснюється протягом 9 днів з дня передачі /п.7.9 договору поставки/), фактично до конкретизації (індивідуалізації), зокрема, шляхом передачі первісним кредитором новому кредитору документів, які підтверджують право, не можна вважати право у певних зобов'язаннях, які мають свій строк і виникли у зв'язку з фактом укладення такого договору та передачею на його виконання певної партії товару, таким, що перейшло до ТОВ «Буревісник майбутнього» з моменту підписання сторонами оспорюваного договору. Зазначене обумовлено реальністю, а не консенсуальністю правочину щодо заміни кредитора у зобов'язанні, яким за своєю правовою природою є договір про відступлення права вимоги.

Фактично договір про відступлення права вимоги визначає обов'язок позивача у строк, визначений оспорюваним договором, передати ТОВ «Буревісник майбутнього» документи, які підтверджують наявність прав, що передаються. При цьому, не можна вважати узгодженим сторонами того, які саме права - у зобов'язаннях з оплати яких партій товару (у якому позивач є кредитором, а ДП «РІТЕЙЛ ВЕСТ» - боржником), будуть передані ТОВ «Буревісник майбутнього» і які на даний час лише визначені певною сумою у спірному договорі. Так, положеннями ст.514 ЦК України надається передавати права не лише у обсязі і на умовах, які існують на момент переходу відповідних прав, а у іншому обсязі та умовах.

Так, у межах відповідної суми позивач може передати, а відповідач - ТОВ «Буревісник майбутнього» набути прав кредитора у зобов'язаннях з оплати будь-якої партії товару, яка вже передана ДП «РІТЕЙЛ ВЕСТ» або буде передана йому позивачем відповідно до зазначеного договору поставки (до настання обставин, які є підставою для припинення зобов'язання з оплати, зокрема, - виконання зобов'язання з оплати певної партії товару).

Крім того, слід зазначити, що наявність заборгованості у відповідному розмірі у відповідача перед позивачем за договором №УМ-0000027 підтверджується і актом від 03.11.2014 звірки взаєморозрахунків станом на 30.09.2014 - пізніше дати укладення договору про відступлення права вимоги (а.с.11). Отже, такі зобов'язання існували і після укладення договору про відступлення права вимоги.

Під час розгляду справи сторонами та третьою особою не надано суду доказів передачі документів на виконання п.2.1 договору, у т.ч. реєстру документів, підтверджуючих суму заборгованості (товарно-транспортних накладних, актів прийому-передачі тощо). За таких обставин, суд вважає недоведеним факт передачі прав вимоги позивачем третій особі у зобов'язанні за договором поставки №РВ025599 АГ - оплатити товар, переданий за долученими до матеріалів справи видатковими накладними.

За таких обставин, позивач є особою, який належить суб'єктивне матеріальне право, на захист якого подано позов, - отримати від відповідача оплату.

Як встановлено під час розгляду спору у даній справ, відповідач, в порушення своїх зобов'язань, не розрахувався за частину товару у строк, що встановлений п. 7.9 договору, - 9 днів з моменту приймання-передачі товару.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Отже, враховуючи, що відповідач, в порушення своїх зобов'язань за договором, не сплатив у встановлений договором строк частину поставленої позивачем продукції, заявлені вимоги підлягають задоволенню, однак, не у повному обсязі.

Так, відповідно до ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Так, загальна вартість товару, поставленого за наданими позивачем накладними (а.с.31-64), складає 35 339,10грн, а не 35 341,45грн як заявлено позивачем.

Таким чином, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у розмірі 35 339,10грн; в частині стягнення 2,35грн основного боргу суд відмовляє.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судові витрати, понесені позивачем у зв'язку з оплатою позову судовим збором, підлягають частковому відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме у розмірі 1826,88грн.

Керуючись ст. ст. 49, 82-84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства "РІТЕЙЛ ВЕСТ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УМП ТРЕЙД" 35 339,10грн основного боргу, а також 1826,88грн в рахунок відшкодування витрат, понесених на оплату позову судовим збором.

3. В частині стягнення 2,35грн основного боргу відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 21.09.2015.

Суддя Ейвазова А.Р.