ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.15 Справа№ 914/2214/15

Господарський суд Львівської області у складі судді: Бортник О.Ю. при секретарі судових засідань ОСОБА_1 розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом Державної фітосанітарної інспекції Львівської області, м. Львів,

до відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю (надалі - ТзОВ) «Компанія управління проектами «Акрополь», м. Львів,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Державної ветеринарної та фітосанітарної служби України, м. Київ,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю (надалі ТзОВ) «Національна компанія «Укрексперт», м. Київ,

про виселення з приміщення

За участю представників:

від позивача - ОСОБА_3, ОСОБА_4 - представники, ОСОБА_5 начальник інспекції,

від відповідача ОСОБА_6 - представник,

від Державної ветеринарної та фітосанітарної служби України ОСОБА_7 представник,

від ТзОВ «Національна компанія «Укрексперт» - не зявився.

Суть спору: Державна фітосанітарна інспекція Львівської області, м. Львів, звернулась до господарського суду Львівської області з позовом про виселення ТзОВ «Компанія управління проектами «Акрополь», м. Львів, з нежитлових приміщень другого поверху загальною площею 104 кв. м, за адресою: м. Львів, вул. Вітовського, 18, за номерами 25, 26, 27, 28, 29, 30 згідно поверхового плану. Ухвалою господарського суду Львівської області від 10.07.2015 р. залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, Державну ветеринарну та фітосанітарну службу України, м. Київ, а також в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ТзОВ «Національна компанія «Укрексперт», м. Київ. Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідач знаходиться у спірних приміщеннях на підставі Договору піднайму від 01.01.2014 р., укладеного з ТзОВ «Національна компанія «Укрексперт». Приміщення передано відповідачу у піднайм орендарем (третя особа у справі) на підставі договору оренди нерухомого майна від 30 грудня 2003 р. ОСОБА_8 оренди припинив свою дію 28.02.2014 р. З цього числа відповідно до приписів ст. 774 ЦК України припинив свою дію й договір піднайму. Позивач також посилається як на підставу своїх позовних вимог на норми ст. 785 ЦК України.

Позивач у додаткових поясненнях у справі від 10.08.2015 р. повідомляє суд, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22.02.2012 р. № 125, наказу Державної ветеринарної та фітосанітарної служби України № 281 від 29.08.2012 р., приписів ст. 137 ГК України спірні нежитлові приміщення, в яких перебуває відповідач, закріплені за позивачем на праві оперативного управління. Позивач несе витрати з утримання цих приміщень, які відповідачем йому не відшкодовуються.

Державна ветеринарна та фітосанітарна служба України у своїх поясненнях підтримує позовні вимоги позивача у повному обсязі та перелічує нормативні акти і правові підстави, відповідно до яких спірне майно передане позивачу на праві оперативного управління.

Відповідач у відзиві зазначає, що позовні вимоги є безпідставними та просить у задоволенні позову відмовити. При цьому відповідач посилається на те, що згідно з Додатком № 1 від 09.04.2004 р. до Договору оренди державного нерухомого майна від 30.12.2003 р. дію договору оренди встановлено до 01.03.2014 р. Додатком № 2, укладеним 27 жовтня 2014 р., сторони домовились про продовження дії договору оренди від 30.12.2004 р. до 01.03.2019 р. ОСОБА_8 піднайму від 01.01.2014 р. недійсним не визнано. Рішення господарського суду м. Києва у справі № 914/2574/14 переглядається за нововиявленими обставинами. Речові права позивача на спірне нерухоме майно не зареєстровані. Майно зареєстроване на праві власності за Львівською обласною радою. Відповідачем також подано клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи у справі, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору у справі, на стороні відповідача Державного підприємства «Конструкторський технологічний інститут «Львівхарчопроект» (орендодавця спірного майна). Ухвалою суду від 11.08.2015 р. у задоволенні цього клопотання відмовлено.

Позивач у додаткових поясненнях від 10.09.2015 р. посилається на те, що договір піднайму є нікчемним відповідно до норм ст.ст. 215, 220 ЦК України. Сторонами не дотримано вимоги Закону щодо нотаріального посвідчення договору найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), укладеного на строк три роки і більше. Крім цього, позивач вказує, що рішенням господарського суду м. Києва від 10.12.2010 р. у справі № 3/242-3/338, яке набрало законної сили, скасовано підстави видачі 06.07.2009 р. Свідоцтва про право власності Львівської обласної ради на спірне майно

Відповідачем 15.09.2015 р. подано суду повторне клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору у справі, на стороні відповідача Державного підприємства «Конструкторський технологічний інститут «Львівхарчопроект», на балансі якого знаходяться приміщення.

Розгляд справи відкладався з підстав, наведених у наявних в матеріалах справи ухвалах суду. Ухвалою суду від 11.08.2015 р. продовжено строк вирішення справи за клопотанням позивача.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив таке.

30 грудня 2003 року між Державним проектно-конструкторським технологічним підприємством «Львівхарчопроект» (орендодавець) та ТзОВ «Національна компанія «Укрексперт» (орендар) укладено договір оренди нерухомого майна - нежитлових приміщень. На виконання умов цього Договору орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування строком на пять років - нежитлові приміщення другого поверху загальною площею 182,7 кв. м, розташоване за адресою: м. Львів вул. Вітовського, 18, за номерами 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31 згідно поверхового плану (п.п. 1.1, 10.1. договору). Вказане підтверджується актом приймання-передачі нерухомого державного майна від 01 березня 2004 р., який підписано сторонами договору та скріплено їхніми печатками. 09.04.2004 року сторонами підписано додаток до цього договору, яким викладено у новій редакції, зокрема п. 10.1. Договору. Сторони погодили у Додатку № 1, що договір діє з моменту підписання акту прийому-передачі приміщення та укладається терміном на 10 років.

На підставі дозволу Державного проектно-конструкторського технологічного підприємства «Львівхарчопроект» вих. № 47 від 22.03.204 р. ТзОВ «Національна компанія «Укрексперт» 01 січня 2014 р. укладено з відповідачем ОСОБА_8 піднайму приміщень за номерами 25, 26, 27, 28, 29, 30 загальною площею 104 кв. м, які розташовані у будівлі за № 18 по вул. Вітовського у м. Львові. Термін дії договору піднайму з 01.01.2014 р. до 31.12.2017 р.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 19.11.2014 р. у справі № 914/2574/14, яке набрало законної сили, припинено провадження в частині вимог ДП ПКТІ «Лівівхарчопроект», задоволено позов Державної фітосанітарної інспекції Львівської області: виселено ТзОВ «Національна компанія «Укрексперт», м. Київ (наймодавця за договором піднайму) з нежитлових приміщень другого поверху загальною площею 182,7 кв. м, розміщених за адресою: м. Львів вул. Вітовського, 18, за номерами 20,21,22,23,24,25,26,27,28,29,30,31 (згідно поверхового плану). Вказаним рішенням встановлено, що ОСОБА_8 оренди від 30 грудня 2003 року припинив свою дію 28.02.2014 року. Як вбачається з акту державного виконавця від травня 2015 р., при примусовому виконанні вищезгаданого рішення Господарського суду м. Києва ним встановлено, що у приміщеннях згідно поверхового плану 25 30 будівлі № 18 по вул. Вітовського у м. Львові перебуває не ТзОВ «Національна компанія «Укрексперт», м. Київ, на підставі Договору оренди, а відповідач у справі на підставі договору піднайму від 01.01.2014 р.

Враховуючи наведене, Державною фітосанітарною інспекцією Львівської області 08.06.2015р. скеровано лист відповідачу, яким повідомлено про припинення договору оренди нерухомого майна від 30 грудня 2003 року між ДП ПКТІ «Львівхарчопроект» та ТзОВ «НК «Укрексперт», а відтак і договору піднайму від 01.01.2014р. та надано 10 днів для звільнення займаного приміщення .

Повідомлення отримано відповідачем 10.06.2015р., однак вимога про звільнення приміщення в зазначені строки не виконана.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у справі докази, вивчивши матеріали справи, господарський суд Львівської області дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Частиною 1 статті 763 Цивільного кодексу України встановлено, що договір найму укладається на строк, встановлений договором. ОСОБА_8 оренди укладено сторонами, з врахуванням Додатку № 1 від 09 квітня 2004 р., строком на 10 років з дати підписання 01.03.2004 р. акту приймання-передачі, тобто з 01.03.2004 до 01.03.2014р. Рішенням господарського суду м. Києва від 19.11.2014 р. у справі № 914/2574/14, яке набрало законної сили, встановлено, що ОСОБА_8 оренди від 30 грудня 2003 року припинив свою дію 28.02.2014 року. Відповідно до норм частини 3 ст. 35 ГПК України вказана обставина не доказується знову при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Участь у справі № 914/2574/14 брали Державна фітосанітарна інспекція Львівської області, м. Львів, та ТзОВ «Національна компанія «Укрексперт», м. Київ.

Відповідно до статті 774 ЦК України передання наймачем речі у користування іншій особі (піднайм) можливе лише за згодою наймодавця, якщо інше не встановлено договором або законом. Строк договору піднайму не може перевищувати строку договору найму. До договору піднайму застосовуються положення про договір найму. Відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" строк надання майна у суборенду не може перевищувати терміну дії договору оренди.

Таким чином, договір піднайму від 01.01.2014р., укладений між ТзОВ «НК «Укрексперт» та відповідачем, теж припинив свою дію разом з припиненням основного договору 28.02.2014 р.

Частиною 1 статті 785 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено у договорі.

Враховуючи, що договір оренди від 30 грудня 2003 р. припинився, а також те, що піднаймач не звільнив орендовані приміщення, суд дійшов висновку, що у відповідача відсутні правові підстави для перебування у приміщеннях загально площею 104,0 м кв. за номерами 25,26,27,28,29,30 згідно поверхового плану за адресою м. Львів вул. Вітовського, 18. Такі висновки суду відповідають висновкам Вищого господарського суду України, викладеним у його постанові від 31.05.2007 р. у справі № 2/226.

Доводи відповідача про те, що він перебуває у спірних приміщеннях на законних підставах, встановлених договором піднайму від 01 січня 2014 р., який у встановленому законом порядку недійсним не визнаний, необґрунтовані. Так, відповідно до статті 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Стаття 215 ЦК України визначає, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Правочин, зокрема має вчинятися у формі, встановленій законом. Згідно з нормами статті 793 ЦК України, договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) укладається у письмовій формі. ОСОБА_8 найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) строком на три роки і більше підлягає нотаріальному посвідченню. Як вбачається з договору піднайму від 01.01.2014р., за яким ТзОВ «Національна компанія «Укрексперт» передано приміщення в піднайм відповідачу на підставі договору оренди нерухомого майна 30 грудня 2003 року, спірне приміщення передано у піднайм на строк з 01.01.2014р. до 31.12.2017р., тобто понад 3 роки. Цей ОСОБА_8 піднайму укладено 01.01.2014 р. у простій письмовій формі. Проте згідно з ст. 219 ЦК України у разі недодержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення одностороннього правочину такий правочин є нікчемним. Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Пунктом 4 постанови пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 N 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» передбачено, що судам відповідно до статті 215 ЦК необхідно розмежовувати види недійсності правочинів: нікчемні правочини - якщо їх недійсність встановлена законом (частина перша статті 219, частина перша статті 220, частина перша статті 224 тощо), та оспорювані - якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом (частина друга статті 222, частина друга статті 223, частина перша статті 225 ЦК тощо). Нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом. Оспорюваний правочин може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду.

Частина 4 пункту 5 постанови передбачає, що якщо позивач посилається на нікчемність правочину для обґрунтування іншої заявленої вимоги, суд не вправі посилатися на відсутність судового рішення про встановлення нікчемності правочину, а повинен дати оцінку таким доводам позивача.

Крім цього, відповідно до п. 2.9. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29 травня 2013 року N 12 у разі, якщо внаслідок внесення змін до договору така його істотна умова як строк його дії сторонами визначено більше, ніж три роки (а саме, якщо додатковою угодою відповідним чином змінюється пункт договору, який передбачав менш ніж трирічний строк), то, за загальним правилом, передбаченим статтею 654 ЦК України, відповідна додаткова угода чи договір у редакції такої угоди підлягають нотаріальному посвідченню, якщо інше не встановлено договором. Додаток № 2 до договору оренди нерухомого майна від 30 грудня 2003 р. укладено сторонами 27 жовтня 2014 р., тобто уже після припинення дії самого договору, у простій письмовій формі. Цим додатком сторонами змінено строк дії договору на термін понад 3 роки, а саме до 01.03.2019 р. Відповідно, доводи відповідача у цій частині, з огляду на усе вищевикладене, теж не беруться судом до уваги, як необґрунтовані та безпідставні.

Доводи відповідача про те, що права та охоронювані законом інтереси позивача не порушені, оскільки він є неналежним позивачем та у нього не виникло жодних майнових прав на спірні приміщення, так як ці права відповідно до вимог закону не пройшли державної реєстрації, спростовуються таким. Відповідно до наказу № 567 Міністерства аграрної політики України від 11.08.2009 р. та акту приймання-передачі частини приміщення від 15.09.2009 р. нежитлові приміщення другого поверху будівлі (загальною площею 406,4 кв. м), за адресою: м. Львів, вул. Вітовського, 18, передані безоплатно з балансу Державного проектно-конструкторського технологічного підприємства «Львівхарчопроект» на баланс Державної інспекції з карантину рослин у Львівській області на праві оперативного управління. Постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2012 р. № 125 з Додатками 1 та 2 утворено як юридичну особу публічного права Державну фітосанітарну інспекцію Львівській області шляхом злиття Державної інспекції з карантину рослин по Львівській області та Державної інспекції захисту рослин Львівської області. Державною ветеринарною та фітосанітарною службою України 04.07.2012 р. прийнято наказ за № 211 Про передачу цілісних майнових комплексів підприємств, установ та організацій до сфери управління Державної ветеринарної служби. Цим наказом на виконання, у тому числі й розпорядження Кабінету Міністрів України від 20.06.2012 р. № 380-р «Про передачу цілісних майнових комплексів підприємств, установ та організацій до сфери управління Державної ветеринарної та фітосанітарної служби», створено комісії з питань передачі цілісних майнових комплексів. Голові комісій наказано забезпечити їх приймання-передачу в установленому законодавством порядку. Згідно з актом приймання-передачі від 21.08.2012 р., складеним на виконання вищезгаданого наказу № 211, з балансу Державної інспекції з карантину рослин по Львівській області до сфери управління Державної ветеринарної та фітосанітарної служби України передано й приміщення 2 поверху загальною площею 406,4 м кв. будівлі за адресою м. Львів, вул. Вітовського, 18. Наказом Державної ветеринарної та фітосанітарної служби України № 281 від 29.08.2012 р. закріплено за підприємствами, установами та організаціями на праві оперативного управління та відповідно до актів приймання-передачі майно цілісних майнових комплексів підприємств, установ та організацій згідно з Додатком 1. Відповідно до згаданого Додатку 1 за підприємствами, установами та організаціями закріплено у тому числі й майно Державної інспекції з карантину рослин по Львівській області. 27.12.2012 р. на виконання, у тому числі й вищезгаданого розпорядження Кабінету Міністрів України від 20.06.2012 р. № 380-р, головою Державної ветеринарної та фітосанітарної служби України затверджено Передавальний акт балансових рахунків, матеріальних цінностей та активів Державної інспекції з карантину рослин по Львівській області з додатком № 1. Цей акт складено про те, що правонаступництво щодо всього майна, а також документи довготривалого зберігання, усіх прав та обовязків Державної інспекції з карантину рослин по Львівській області, яка мала на балансі спірне майно на праві оперативного управління, після її реорганізації шляхом злиття переходить до Державної фітосанітарної інспекції Львівській області, у тому числі й щодо приміщення другого поверху площею 406,4 м кв. будинку 18 по вул. Вітовського у м. Львові. Відповідно до п. 1 Положення про Державну фітосанітарну інспекцію Львівської області, зареєстрованого 21.12.2012 р., вона є правонаступником майна, прав та обовязків Державної інспекції з карантину рослин по Львівській області та Державної інспекції захисту рослин Львівської області. Право державної власності на приміщення 2, 3 поверху у будинку № 18 по вул. Д. Вітовського у м. Львові відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно СТА 658791, індексний номер 43698831 зареєстровано за державою в особі Державної ветеринарної та фітосанітарної служби України 11.09.2015 р. Рішенням господарського суду м. Києва від 19.11.2014 р. у справі № 914/2574/14, яке набрало законної сили, визнано законними та обґрунтованими позовні вимоги Державної фітосанітарної інспекції Львівської області про виселення, у тому числі й з спірних приміщень, орендаря, з яким відповідачем укладено договір піднайму, котрим відповідач обґрунтовує свої заперечення на позов. Згідно з ч. 1 ст. 2 закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державна реєстрація права державної власності на приміщення 2 поверху у будинку № 18 по вул. Д. Вітовського у м. Львові шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно здійснена. Крім цього, відсутність державної реєстрації права жодним чином не підтверджує законність та правомірність використання спірного майна відповідачем, не спростовує та не ставить під сумнів право позивача на володіння та користування майном, переданим йому власником цього майна або уповноваженим ним органом. Більше того, у матеріалах справи відсутні та самим відповідачем суду не подані докази реєстрації його речових прав (права користування) на спірне майно.

Подане повторно відповідачем клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Державного підприємства «Проектно-конструкторський технологічний інститут «Львівхарчопроект» задоволенню не підлягає, виходячи з такого. У листі Фонду державного майна України від 14.08.2015 р. № 10-15-14527 йдеться про відомості, надані Фонду ще Міністерством аграрної політики України. Тоді як судом на підставі належних доказів встановлено, що право власності на спірні приміщення 2 поверху, в яких перебуває відповідач, на день вирішення справи зареєстроване за державою в особі Державної ветеринарної та фітосанітарної служби України, якою їх у законний спосіб передано позивачу у справі. У згаданому листі Фонд також зазначає, що Міністерством подано відомості стосовно будівлі за № 18 по вул. Д. Вітовського не в повному обсязі, зокрема ці відомості не оновлювались у встановленому законом порядку. Первинні докази, на підставі яких спірні приміщення перебувають станом на вересень 2015 р. на балансі Державного підприємства «Проектно-конструкторський технологічний інститут «Львівхарчопроект» у матеріалах справи відсутні та особами, які беруть участь у справі, суду не подані.

Судові витрати у справі на підставі ст. 49 ГПК України слід покласти на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 4, 32, 33, 34, 36, 38, 43, 49, 82, 82-1, 84, 85, 116 ГПК України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

Виселити ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Компанія управління проектами Акрополь» (79011, м. Львів, вул. Вітовського, 18, ) з нежитлових приміщень другого поверху загальною площею 104 м кв., за адресою: м. Львів вул. Вітовського, 18, за номерами 25, 26, 27, 28, 29, 30 згідно поверхового плану.

Стягнути з ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Компанія управління проектами Акрополь» (79011, м. Львів, вул. Вітовського, 18, ) на користь Державної фітосанітарної інспекції Львівської області (79058, м. Львів вул. Замарстинівська, будинок 49, ) 1218 грн. судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

2. Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 85 ГПК України.

3. Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку, встановленому розділом ХІІ ГПК України.

Повне рішення складено 18.09.2015 р.

Суддя Бортник О.Ю.