ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

14 вересня 2015 року Справа № 910/5523/15-г
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Є.Борденюк - головуючого (доповідача), І.Вовка, С.Могил,
розглянувши матеріали касаційної скарги Публічного акціонерного товариства "Центренерго"
на постановувід 07.07.2015
Київського апеляційного господарського суду
у справі№ 910/5523/15-г
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича організація "Харків"
доПублічного акціонерного товариства "Центренерго"
простягнення 516 817,42 грн
за зустрічним позовомПублічного акціонерного товариства "Центренерго"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича організація "Харків"
простягнення 25 967,12 грн
В С Т А Н О В И В:

Подана касаційна скарга не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 111 Господарського процесуального кодексу України, якою встановлено форму і зміст касаційної скарги, до скарги додаються докази сплати судового збору.

Звертаючись з касаційною скаргою, заявник просить скасувати судові рішення в частині присудження до стягнення пені у розмірі 241,98 грн та відмову у розстроченні виконання рішення протягом одного року шляхом сплати щомісячних платежів рівними частинами.

Згідно з п.6 ч.1 ст.83 ГПК України суд, приймаючи рішення, має право відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Разом з цим, відповідно до ч. 3 ст. 121 ГПК України про відстрочку або розстрочку виконання рішення виноситься ухвала.

Таким чином ГПК України передбачене розстрочення судового рішення у формі ухвали, як самостійного процесуального документу або як складової частини рішення суду.

Згідно зі ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Пунктом 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 2% ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати, а немайнового характеру - 1 розмір мінімальної заробітної плати станом на 1 січня календарного року. При поданні касаційної скарги на рішення суду судовий збір справляється у розмірі 70% ставки, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, а у разі подання позовної заяви майнового характеру - 50% ставки, обчисленої виходячи з оспорюваної суми.

Згідно з підпунктом 8 пункту 2 частини 2 статті 4 цього ж Закону ставка судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу суду складає 0,5 розміру мінімальної заробітної плати.

Статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" установлено у 2015 мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня - 1 218,00 грн.

Отже, в силу підпунктів 1, 5, 8 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", заявник касаційної скарги за розстрочення виконання рішення мав сплатити 609,00 грн (0,5 розміру мінімальної заробітної плати) судового збору та за оскарження судових рішень в частині присудження до стягнення пені у розмірі 241,98 грн - 913,50 грн судового збору, разом 609,00 грн + 913,50 грн =1522,5 грн.

Однак, заявником за платіжним дорученням № 2600 від 09.07.2015 сплачено лише 913,50 грн, що не є належним доказом сплати судового збору у встановленому законом розмірі, а тому касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом на підставі п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 86, 111, п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Центренерго" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 07.07.2015 у справі № 910/5523/15-г повернути заявнику без розгляду.

Судді: Є. Борденюк

І. Вовк

С. Могил