КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"16" вересня 2015 р. Справа №910/13342/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Калатай Н.Ф.

суддів: Ропій Л.М.

Рябухи В.І.

при секретарі Царук І. О.

За участю представників:

від позивача: не з'явились

від відповідача: не з'явились

від третьої особи: Колібаба А. Е. - представник за довіреністю № 2015/105 від 03.06.2015

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АТ Каргілл»

на рішення Господарського суду міста Києва від 06.07.2015

у справі № 910/13342/15 (суддя Отрош І. М.)

за позовом Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Думівське»

до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача

Товариство з обмеженою відповідальністю «АТ Каргілл»

про визнання договору недійсним

ВСТАНОВИВ:

Позов заявлено про визнання недійсним укладеного між позивачем та відповідачем договору на розрахунково-касове обслуговування № 3946 від 06.11.2014 з тих підстав, що він укладений невідомою особою, яка не є представником позивача, шляхом підроблення підпису директора та кліше печатки позивача, що свідчить про відсутність з боку позивача досягнення з відповідачем згоди за всіма істотними для вказаного правочину умовами.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.07.2015, повний текст якого підписаний 13.07.2015, у справі № 910/13342/15 у позові відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «АТ Каргілл» звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить змінити мотивувальну частину рішення Господарського суду міста Києва від 06.07.2015 у справі № 910/13342/15 шляхом виключення усіх висновків суду про неукладеність спірного договору.

В апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю «АТ Каргіл» послалось на те, що суд першої інстанції дійшов невірного висновку про неукладеність спірного договору, оскільки відповідно до приписів чинного законодавства визначення договору неукладеним пов'язано з відсутністю у договорів істотних умов та допускається виключно на стадії укладення договору, а не за наслідками укладення його сторонами.

Також апелянт зазначив про те, що визначення спірного договору неукладеним вносить юридичну невизначеність для осіб, які перераховували на адресу позивача грошові кошти на відкритий ним банківський рахунок, а визначення договору неукладеним є підставою для уникнення причетних до заволодіння грошовими коштами осіб від кримінальної відповідальності.

Ухвалою від 18.08.2014 колегією суддів Київського апеляційного господарського суду в складі: головуючий суддя - Калатай Н.Ф., судді Ропій Л. М., Рябуха В. І. відновлено строк подання апеляційної скарги, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АТ Каргілл» прийнято до розгляду та порушене апеляційне провадження, розгляд справи призначений на 02.09.2015.

Ухвалою від 02.09.2015 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача залучено Товариство з обмеженою відповідальністю «АТ Каргілл», розгляд справи відкладено до 16.09.2015 для надання відповідачу можливості взяти участь у розгляді справи та витребування додаткових доказів по суті спору.

16.09.2015 до канцелярії суду від позивача надійшла заява, в якій позивач, з посиланням на зайнятість представника в іншому судовому засідання та намір подати додаткові докази, просить судове засідання перенести на іншу дату.

Представник третьої особи проти задоволення вказаного клопотання заперечив.

При дослідженні матеріалів справи колегією суддів встановлено таке.

Предметом позову у цій справі є вимоги позивача про визнання недійсним укладеного між позивачем та відповідачем договору на розрахунково-касове обслуговування № 3946 від 06.11.2014, за умовами якого відповідач прийняв на себе зобов'язання відкрити позивачу поточний рахунок № 01 в гривнях та здійснювати його розрахунково-касове обслуговування, а позивач зобов'язався оплачувати послуги відповідача відповідно до тарифів відповідача в порядку та на умовах, визначених вказаним договором.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач постався на те, що спірний договір з його боку підписаний невідомою особою, тобто фактично підставою для задоволення позовних вимог позивача про визнання недійсним договору на розрахунково-касове обслуговування № 3946 від 06.11.2014 є підписання його неуповноваженою особою.

Частиною 1 ст. 241 ЦК України встановлено, що правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим, зокрема, у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання.

В той же час, згідно з приписами ч. 2 ст. 241 ЦК України наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов'язки з моменту вчинення цього правочину.

Пунктом 3.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 11 «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» встановлено, що наступне схвалення юридичною особою правочину, вчиненого від її імені представником з перевищенням повноважень, унеможливлює визнання такого правочину недійсним (стаття 241 ЦК України). Настання передбачених цією статтею наслідків ставиться в залежність від того, чи було в подальшому схвалено правочин особою, від імені якої його вчинено; тому господарський суд повинен у розгляді відповідної справи з'ясовувати пов'язані з цим обставини. Доказами такого схвалення можуть бути відповідне письмове звернення уповноваженого органу (посадової особи) такої юридичної особи до другої сторони правочину чи до її представника (лист, телефонограма, телеграма, телетайпограма тощо) або вчинення зазначеним органом (посадовою особою) дій, які свідчать про схвалення правочину (прийняття його виконання, здійснення платежу другій стороні, підписання товаророзпорядчих документів і т. ін.).

Отже, для вирішення спору сторін по суті слід встановити, чи здійснювались позивачем в особі його уповноважених органів в період часу після укладення спірного договору дії, які можуть вважатися такими, що схвалюють вказаний Договір.

З матеріалів справи слідує, що між позивачем та третьою особою був укладений договір поставки №СVР74887 від 18.11.2014, за умовами якого позивач прийняв на себе обов'язок поставити і передати у власність, а апелянт прийняти та оплатити кукурудзу урожаю 2014 українського походження, на умовах EXW "Франко завод - зерновий склад Постачальника на зерновому складі «Альянс-Медіа», місцезнаходження: Сумська область, згідно Інкотермс 2010 в частині, що не суперечить умовам цього Договору.

У вказаному договорі поставки у реквізитах позивача був зазначений р/р 01, ПАТ «Банк Фінанси та Кредит», який позивачу був відкритий за договором на розрахунково-касове обслуговування № 3946 від 06.11.2014, розгляд питання щодо недійсності якого є предметом розгляду у цій справі.

На виконання умов договору поставки №СVР4887 від 18.11.2014 позивач поставив апелянту товар, а останній його оплатив, перерахувавши кошти на р/р 01 в ПАТ «Банк Фінанси та Кредит».

Отже, укладення договору поставки №СVР74887 від 18.11.2014, в якому позивачем зазначено розрахунковий рахунок, відкритий за оспорюваним у цій справі договором, може розглядатися судом як доказ схвалення позивачем договору на розрахунково-касове обслуговування № 3946 від 06.11.2014

Проте, з матеріалів справи слідує, що питання відповідності договору поставки №СVР74887 від 18.11.2014 положенням чинного законодавства є предметом розгляду справи № 920/1991/14 за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Думівське» до Товариства з обмеженою відповідальністю «АТ Каргілл» про визнання недійсним договору поставки № СVР74887 від 18.11.2014, рішення у якій на даний час не набрало законної сили.

Частина 1 ст. 79 ГПК України встановлює, що господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Пунктом 3.16 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» встановлено, що:

- зокрема, відповідно до частини першої статті 79 ГПК господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом. При цьому пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини третя і четверта статті 35 ГПК).

- під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

- іншим судом, про який йдеться у частині першій статті 79 ГПК, є будь-який орган, що входить до складу судової системи України згідно з статтею 3 та частиною другою статті 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»; іншим судом може вважатися й інший склад суду (одноособовий чи колегіальний) в тому ж самому судовому органі, в якому працює суддя (судді), що вирішує (вирішують) питання про зупинення провадження у справі.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове або повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду пов'язаної з нею справи є виявлення обставин, підстав, фактів, тощо, що не можуть бути з'ясовані та встановлені у даному процесі, проте, які мають значення для конкретної справи, провадження у якій зупинено.

Враховуючи вимоги закону, для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з'ясовувати, як пов'язана справа, яка розглядається даним судом із справою, що розглядається іншим судом, а також чим обумовлюється неможливість розгляду даної справи.

Неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі. Йдеться про те, що господарський суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок: непідвідомчості; обмеженості предметом позову; неможливості розгляду тотожної справи; певної черговості розгляду вимог.

Таким чином, зупинення провадження у справі процесуальний закон пов'язує із неможливістю розгляду справи, що розглядається, до вирішення іншої справи.

При цьому, пов'язаність справ полягає в тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на зібрання та оцінку доказів у даній справі, і ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Враховуючи, що відповідність договору поставки №СVР74887 від 18.11.2014 положенням чинного законодавства, з'ясування чого є суттєвим для вирішення по суті спору сторін у цій справі, є предметом розгляду справи № 920/1991/14, та те, що колегія суддів позбавлена можливості, з огляду на наявність судового рішення з вказаного питання (яке на даний час не набрало законної сили - примітка суду), розглянути у цій справі питання відповідності договору поставки №СVР74887 від 18.11.2014 положенням чинного законодавства, фактично вирішення цієї апеляційної скарги є неможливим до набрання рішенням у справи № 920/1991/14 за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Думівське» до Товариства з обмеженою відповідальністю «АТ Каргілл» про визнання недійсним договору поставки № СVР74887 від 18.11.2014 законної сили.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про необхідність зупинення апеляційного провадження у справі № 910/13342/15 до набрання законної сили рішенням у справі № 920/1991/14 за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Думівське» до Товариства з обмеженою відповідальністю «АТ Каргілл» про визнання недійсним договору поставки № СVР74887 від 18.11.2014.

З огляду на вказані обставини, заява позивача про відкладення розгляду справи задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 79, 86 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Зупинити апеляційне провадження у справі № 910/13342/15 до набрання законної сили рішенням у справі № 920/1991/14 за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Думівське» до Товариства з обмеженою відповідальністю «АТ Каргілл» про визнання недійсним договору поставки № СVР74887 від 18.11.2014.

2. Зобов'язати сторони та третю особу негайно повідомити суд про набрання законної сили рішенням у справі № 920/1991/14 за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Думівське» до Товариства з обмеженою відповідальністю «АТ Каргілл» про визнання недійсним договору поставки № СVР74887 від 18.11.2014.

Головуючий суддя Н.Ф. Калатай

Судді Л.М. Ропій

В.І. Рябуха