номер провадження справи 34/160/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.2015 Справа № 908/4350/15

Господарський суд Запорізької області у складі судді Науменка А.О., при секретареві Бичківській О.О.

За участю представників: від позивача ОСОБА_1, довіреність № 01/860-19 від 04.12.2014 р., ОСОБА_2, довіреність № 01/673 від 17.09.2015р.; від відповідача - не зявився.

Розглянув в судовому засіданні матеріали справи № 908/4350/15,

за позовом: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області (69001, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 50);

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Гавікор (69068, АДРЕСА_1);

про стягнення неустойки за договором оренди.

Сутність спору:

29.07.2015р. на адресу господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Гавікор неустойки в розмірі 6 262,33 грн. Також, у позові РВ ФДМУ по Запорізькій області заявлено клопотання про звільнення позивача від сплати судового збору, в звязку з відсутністю кошторисних призначень, які можуть бути направлені на сплату судового збору.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 30.07.2015 р., позовна заява прийнята до розгляду, порушено провадження у справі № 908/4350/15, присвоєно номер провадження 34/160/15, РВ ФДМУ по Запорізькій області звільнено від сплати судового збору, справу до розгляду в засіданні господарського суду призначено на 31.08.2015 р.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 31.08.2015 р. розгляд справи відкладено на 21.09.15 р.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на виконання договору оренди державного нерухомого майна № 2809/д, укладеного з відповідачем 14.10.2011р., позивачем за актом приймання-передачі було передано відповідачу в строкове платне користування нерухоме майно, а саме: вбудовані в перший поверх гуртожитку нежитлові приміщення, переведені розпорядженням голови Запорізької обласної державної адміністрації від 12.02.2010р. № 34 із жилого фонду в нежилий (літера А-9, приміщення № № 46, 46', 47, 48, 49, 49', 50, 51 загальною площею 71,70 кв.м.. розміщені за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чарівна. 50, відповідно до плану поверхів та експлікації приміщень з технічного паспорту будівлі. Строк дії договору (з врахуванням внесених змін до нього) сторони визначили до 13.10.2013р. Пунктом 10.4. договору встановлення умову для продовження його дії відсутність заяви однієї із сторін про припинення договору оренди протягом місяця після закінчення терміну його дії. Крім того, тим же п. 10.4. договору встановлено, що продовження терміну його дії можливо лише при обов'язковій наявності дозволу органу, уповноваженого управляти переданим в оренду майном. У звязку з відсутністю дозволу органу, який уповноважений управляти переданим в оренду майном, на продовження терміну дії вказаного договору, на адресу відповідача у встановлений строк, позивачем надіслано лист від 23.10.2013 № 11-13-07379, з повідомленням про припинення терміну дії договору і необхідність повернення орендованого майна балансоутримувачу за актом прийому-передачі. Таким чином, на думку позивача, договір оренди продовжено не було і він припинив свою дію 14.10.2013р. Однак відповідачем орендоване майно за актом прийому-передачі повернуто лише 16.01.2014р., у звязку з чим, позивачем на підставі п. 10.12. договору, за неповернення майна в період з 14.10.2013р. по 16.01.2014р., нарахована відповідачу неустойка в розмірі 6 262,33 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги, РВ ФДМУ по Запорізькій області посилається на ст.ст. 17, 27 ЗУ Про оренду державного та комунального майна, ст.ст. 526, 530, 629, 785 ЦК України, ст. 216 ГК України, ст.ст. 1, 2 ГПК України.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги, просила позов задовольнити.

Представник ТОВ Гавікор, в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Ухвалу суду було направлено на юридичну адресу відповідача, що вказана в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців: 69068, АДРЕСА_1, що відповідає вимогам ст. 64 ГПК України.

За клопотанням представника позивача, розгляд справи здійснювався без застосування засобів фіксації судового процесу.

Згідно ст. 75 ГПК України справу розглянуто за наявними матеріалами, які суд визнав достатніми для вирішення спору по суті.

У відповідності до ст. 85 ГПК України в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

14.10.2011р. між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Запорізькій області (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю Гавікор (орендар) укладено договір оренди державного нерухомого майна № 2809/д, що знаходиться на балансі Запорізького авіаційного коледжу ім. О.Г. Івченка (далі договір № 2809/д).

Відповідно до п. 1.1 вищевказаного договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно вбудовані в перший поверх гуртожитку нежитлові приміщення, переведені розпорядженням голови Запорізької обласної державної адміністрації від 12.02.2010р. № 34 із жилого фонду в нежилий (літера А-9, приміщення № 46, № 46', № 47, № 48, № 49, № 49', № 50, № 51 загальною площею 71,70 кв.м., розміщені за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чарівна. 50, відповідно до плану поверхів та експлікації приміщень з технічного паспорту будівлі (додаток 4 до договору).

Згідно з п. 2.1 цього ж договору, вступ орендаря у користування майном наступає одночасно з підписанням сторонами договору та акту приймання-передачі орендованого майна. Майно передано за актом приймання-передачі від 14.10.2011 р.

У відповідності до п. 10.1 договору № 2809/д, його укладено строком на один рік, що діє з 14.10.2011р. по 13.10.2012р. Договором про зміни № 1 від 16.11.2012 р. п. 10.1 договору доповнено п. 10.1.1, відповідно до якого термін дії договору оренди продовжено до 13.10.2013р. включно.

Пунктом 10.4. договору № 2809/д сторони визначили, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення даного договору або про зміну його умов після закінчення строку його чинності протягом одного місяця він важаться продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором. Зазначені дії оформлюються договором про зміни, який є невідємною частиною договору при обовязковій наявності дозволу органу, уповноваженого управляти переданим в оренду майном.

Листом за вих.№ 1/11-14487 від 25.09.2013р. Міністерство освіти і науки України (орган, уповноважений управляти переданим в оренду майном) відмовило РВ ФДМУ по Запорізькій області у наданні дозволу на продовження терміну дії договору оренди нежитлового приміщення гуртожитку 71,7 кв.м. (м. Запоріжжя, вул. Чарівна, 50).

23.10.2013р. РВ ФДМУ по Запорізькій області було направлено на адресу відповідача лист за вих.№11-13-07379, яким, в звязку з відсутністю дозволу органу, уповноваженого управляти переданим в оренду майном, на продовження терміну дії договору, повідомлено ТОВ Гавікор про припинення терміну дії договору № 2809/д від 14.10.2011р. і необхідності повернення орендованого майна балансоутримувачу за актом приймання-передачі.

12.12.2013р. позивачем на адресу відповідача направлено претензію за вих.№ 11-01-08759 про повернення майна та стягнення неустойки за договором № 2809/д від 14.10.2011р.

16.01.2014р. ТОВ Гавікор орендоване майно за актом приймання-передачі передано балансоутримувачу Запорізькому авіаційному коледжу ім.. ОСОБА_3. Вказаний акт підписано сторонами у справі і балансоутримувачем та скріплено їх печатками.

Згідно пояснень позивача, неустойку за безпідставне користування майном у період: з 14.10.2013р. по 16.01.2014р. відповідачем сплачено лише частково в сумі 376,54 грн. (11.10.2013р. 96,54 грн. та 14.10.2013р. 280,00 грн.).

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, заслухавши представників позивача, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Правовідносини сторін є господарськими.

Згідно з ч. 1 ст. 175 ГК України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобовязання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобовязана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку. Майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

За своєю правовою природою, правочин по даній справі є договором оренди.

У відповідності до ст. 283 ГК України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ). До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Оскільки орендоване майно є державним, на спірні правовідносини поширюється дія Закону України Про оренду державного та комунального майна.

Згідно зі ст. 2 Закону України Про оренду державного та комунального майна орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Відповідно до ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Відповідно до ч. 4 ст. 291 ГК України правові наслідки припинення договору оренди визначаються відповідно до умов регулювання договору найму ЦК України.

Відповідно п. 1 ст. 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умова зазначених у договорі оренди.

Пунктом 10.10. договору № 2809/д встановлено, що у разі припинення або розірвання цього договору, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря, майно протягом трьох робочих днів з дати розірвання (припинення) повертається орендарем балансоутримувачу.

Згідно п. 10.11 договору № 2809/д майно вважається поверненим балансоутримувачу з моменту підписання сторонами за участю балансоутримувача акта приймання-передачі.

Обов'язок по складанню даного акта прийому-передачі покладається на орендаря.

Всупереч умовам договору, державне майно повернуто за актом приймання-передачі лише 16.01.2014 р.

Пунктом 10.12 договору № 2809/д визначено, якщо орендар не виконує обов'язку щодо повернення майна в термін, визначений п. 10.10 даного договору, орендар сплачує орендодавцю неустойку в розмірі подвійної орендної плати за останній повний місяць оренди за весь час, що відраховується від дати припинення або розірвання договору до підписання акта приймання-передачі, який підтверджує фактичне повернення майна.

Позивачем нараховано неустойку за період: з 14.10.2013р. по 16.01.2014р., виходячи з наступних даних: орендна плата за останній повний місяць оренди - вересень 2013 року становить 1071,90 грн. (100%), відповідно суму неустойки розраховано за формулою: (1071,90 х 2): 31 х 18 = 1244,79 грн. (неустойка за жовтень 2013р. 18 днів); (1071,90 х 2) = 2143,80 грн. (неустойка за листопад 2013р. повний місяць); (1071,90 х 2) = 2143,80 грн. (неустойка за грудень 2013р. повний місяць); (1071,90 х 2): 31 х 16 = 1106,48 грн. (неустойка за січень 2014р. 16 днів), а всього 6638,87 грн. Враховуючи часткову оплату відповідачем неустойки в сумі 376,54 грн. позивач просить стягнути з нього залишок неоплаченої суми 6262,33 грн.

Розрахунок позивача вірний.

Отже, позов слід задовольнити повністю.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Згідно п. 4.5. постанови Пленуму ВГСУ № 7 від 21.02.2013р. Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України, у випадках коли позивач звільнений від сплати судового збору: якщо позов залишено без задоволення, - судовий збір не стягується; у разі задоволення позову повністю або частково судовий збір стягується з відповідача (повністю або пропорційно задоволеним вимогам) в доход державного бюджету України, якщо відповідач не звільнений від сплати цього збору.

Керуючись ст. ст. 44, 49, ст. ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Гавікор (69068, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код юридичної особи: 25213688) на користь Державного бюджету України (Одержувач: державний бюджет Шевченківського району, 22080200, , банк одержувача: ГУДКСУ у Запорізькій області, МФО: 813015,. р/р 0009) неустойку в сумі 6 262 (шість тисяч двісті шістдесят дві) грн. 33 коп. Стягувач за наказом: Регіональне відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області (69001, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 50, ідентифікаційний код юридичної особи: 20495280).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Гавікор (69068, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код юридичної особи: 25213688) в доход Державного бюджету України (одержувач: УДКСУ у м. Запоріжжя (Орджонікідзевський район), банк одержувача: УДКСУ у м. Запоріжжя (Орджонікідзевський район), р/р 3007, МФО 813015, ідентифікаційний код юридичної особи: 38025409, код бюджетної класифікації 22030001, символ звітності 206) 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Згідно ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 22.09.2015 р.

Суддя А.О. Науменко