номер провадження справи 12/119/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.2015 Справа № 908/4132/15

Суддя Господарського суду Запорізької області Смірнов О.Г.,

За участю секретаря судового засідання Бамбизова М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні господарського суду справу № 908/4132/15

за позовом: Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", м. Дніпропетровськ

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, смт. Кирилівка

про стягнення 22826,61 грн.

за участю представників:

від позивача - Суберляк Д.В., довіреність № 4007-О від 31.10.12 р.

від відповідача - не з'явився

З метою усунення суперечностей у доводах та доказах сторін, у судовому засіданні 03.09.2015 року згідно вимог ст. 77 ГПК України була оголошена перерва до 10.09.2015 року, без винесення процесуального документу суду, за наслідком якого був складений протокол відповідно до вимог ст. 811 ГПК України.

СУТЬ СПОРУ: Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" звернулося до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитом в сумі 15000,00 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 3791,67 грн., пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в сумі 3040,43 грн. та заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 994,51 грн. за договором банківського обслуговування № б/н від 16.05.2011 року.

17.07.2015 року на адресу суду від відповідача у справі надійшли заперечення на позовну заяву згідно ст. 22 ГПК України, в яких останній зазначає наступне:

- заперечує факт укладання договору кредитного ліміту з позивачем, оскільки особисто Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 ані в письмовому вигляді, ані в електронному вигляді такий договір не підписувався;

- позивачем всупереч вимогам ГПК України не надано суду належним чином завірену копію договору, на який останній посилається;

- правочин, на який посилається позивач, повинен відповідати вимогам ст. 208 ЦК України щодо обов'язковості виконання такого правочину в письмовому вигляді;

- вказує, що згідно вимог ст. 207 ЦК України правочин вважається здійсненим в письмовій формі, якщо його зміст зафіксовано в одному або декількох документах, якими обмінялися сторони правочину;

- посилання позивача на те, що між сторонами справи було укладено договір кредиту повністю не відповідає вимогам зазначеним нормам ЦК України;

- зазначає, що свідоцтво про реєстрацію суб'єкта підприємницької діяльності відповідач надавав позивачу під час укладання зовсім іншого договору в 2010 році щодо обслуговування його в банківській установі;

- вказує, що кредитний договір, який є предметом розгляду у справі, шляхом здійснення шахрайських дій зареєструвала працівник банку, відносно якої станом на теперішній час провадиться досудове слідство, що підтверджується відповідними документами, які надані СВ Якимівського РВ і УМВС України в Запорізькій області. Просить в позові відмовити.

28.07.2015 року на адресу суду від позивача у справі надійшли письмові пояснення згідно ст. 22 ГПК України, в яких останній зазначає, що 16.05.2011 року Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2, була підписана заява про відкриття поточного рахунку, згідно з якою остання приєдналась до «Умов та правил надання банківських послуг», Тарифів банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua, які разом складають договір банківського обслуговування № б/н від 16.05.2011 року, та взяла на себе зобов'язання виконувати умови договору. Вказує, що у відповідності з випискою по рахунку № НОМЕР_2 за період з 23.09.2014 року по 03.11.2014 року відповідач скористався банківськими коштами в сумі 15000,00 грн. При цьому зазначає, що відповідно до виписки по рахунку № НОМЕР_3 за період з 18.11.2014 року по 02.03.2015 року відповідачу за ставкою 36% річних на залишок заборгованості по тілу кредиту нараховані до сплати та несплачені останнім відсотки в розмірі 1575,00 грн. Також позивач повідомляє, що наказом ПАТ КБ «Приватбанк» від 04.06.2014 року № 6783882 прийнято рішення про збільшення відсоткової ставки за користування кредитним лімітом на розрахунковому рахунку з 01.07.2014 року у зв'язку з різкою зміною вартості ресурсів на міжбанківському ринку, про відповідні зміни відповідач повідомлений 05.06.2014 року через електронну систему «Приват-24». Разом з тим зазначає, що згідно виписки по рахунку № НОМЕР_5 за період з 03.03.2015 року по 05.06.2015 року відповідачу за ставкою 56% річних на залишок заборгованості по тілу кредиту нараховані до сплати та несплачені останнім відсотки в сумі 2216,67 грн. Поряд з цим вказує, відповідно до виписки по рахунку № НОМЕР_6 за період з 03.11.2014 року по 05.06.2015 року на залишок заборгованості за тілом кредиту відповідачу нарахована та не сплачена останнім комісія в сумі 994,51 грн. Крім того, згідно виписки по рахунку № НОМЕР_4 за період з 11.07.2011 року по 05.06.2015 року на суму заборгованості по тілу кредиту, відсоткам, комісії була нарахована пеня, несплачений залишок якої становить 3040,43 грн., яка складається з пені, нарахованої на заборгованість по тілу кредиту в сумі 2348,21 грн., пені, нарахованої на заборгованість по відсоткам в сумі 543,59 грн. та пені, нарахованої на заборгованість по комісії в сумі 148,63 грн. Разом з письмовими поясненнями позивач також надав для приєднання до матеріалів справи копії виписок з заборгованості по тілу, відсоткам, комісії, пені, копію витягу з ЄДР, копію наказу від 04.06.2014 року, копію повідомлення про підвищення відсоткової ставки та копії повідомлень про зміну розміру ліміту.

11.08.2015 року до суду від відповідача надійшла заява, за змістом якої останній просить долучити до матеріалів справи повідомлення про початок досудового розслідування 31/8140 від 13.07.2015 року та копію паспорта ОСОБА_2. У наданому відповідачем повідомленні зазначено, що повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, яке надійшло до слідчого СВ Якимівського РВ ГУМВД України в Запорізькій області розглянуто, попередня кваліфікація кримінального правопорушення ч. 2 ст. 190 КК України, відомості про кримінальне правопорушення внесено старшим слідчим СВ Якимівського РВ ГУМВД України в Запорізькій області Демидовим О.Є. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000764 від 13.07.2015 року.

Безпосередньо в судовому засіданні 03.09.2015 року представник відповідача надав суду разом із супровідним листом для долучення до матеріалів справи пояснення клієнтів Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" щодо здійснення працівником банку незаконних операцій з ОСОБА_2, а саме: пояснення Приватного підприємця ОСОБА_5, Приватного підприємця ОСОБА_6, Приватного підприємця ОСОБА_7, Приватного підприємця ОСОБА_8, Приватного підприємця ОСОБА_9, Приватного підприємця ОСОБА_10, Приватного підприємця ОСОБА_11.

Втім, надані пояснення клієнтів Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" не приймаються судом до уваги в якості обґрунтування позиції відповідача, оскільки стосуються інших юридичних осіб та їх правовідносин з банком, а отже не пов'язані з предметом спору в даній справі. Крім того, вказані юридичні особи не є учасниками судового процесу у даній справі.

Представник позивача в судовому засіданні 10.09.2015 року підтримав заявлені позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача в судове засідання 10.09.2015 року не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою від 03.09.2015 року, яка міститься в матеріалах справи.

Неприбуття у судове засідання представника відповідача, який був належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання, не перешкоджає розгляду спору по суті згідно вимог ст. 75 ГПК України, оскільки до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій, тому суд дійшов висновку, що справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

З'ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правову норму, яка підлягає застосуванню, приймаючи до уваги доводи позивача, заперечення відповідача, суд встановив:

Позов мотивовано тим, що 16.05.2011 року Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (Клієнт) звернулась до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (Банк) із заявою про відкриття поточного рахунку № НОМЕР_2 та карткового рахунку № НОМЕР_7 в гривнях, яка оформлена на бланку типової форми та містить підписи та відтиск печатки Банку та підпис Клієнта.

В Заяві зазначено, що підписавши цю заяву Клієнт погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг, в тому числі з Умовами та Правилами обслуговування за розрахунковими картками (які розміщені на сайті банку www.privatbank.ua, https://client-bank.privatbank.ua), Тарифами банку, які разом з цією заявою та карткою зі зразками підписів та відбитку печатки складають Договір банківського обслуговування. Разом з тим, в Заяві вказано, що відносини між банком та Клієнтом можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього Договору, так і шляхом обміну інформацією/погодження з питань банківського обслуговування з Клієнтом через web-сайт банку (www.privatbank.ua, https://client-bank.privatbank.ua) або інший інтернет-/SMS-ресурс, вказаний банком).

Відповідно до п. 3.2.1.1.16. "Умов та правил надання банківських послуг", далі Умови, при укладенні договорів та угод, або здійсненні інших дій, які свідчать про приєднання Клієнта до цих Умов (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки зі зразками підписів та відбитку печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/ інтернет клієнт-банк, або в формі обміну паперовою або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі), Банк та Клієнт допускають використання підписів Клієнта у вигляді електронно-цифрового підпису та/або підтвердження через пароль, направлений Банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі Клієнта з правом "першого" підпису. Підписання договорів та угод таким чином прирівнюється до укладення договорів та угод у письмовій формі.

Кредитний ліміт стосовно цього розділу Умов являє собою суму грошових коштів, в межах якої Банк здійснює оплату розрахункових документів Клієнта понад залишок грошових коштів на його поточному рахунку. Ліміт розраховується згідно затвердженої внутрішньобанківської методики на підставі відомостей про рух грошових коштів на поточному рахунку, платоспроможності, кредитної історії та інших показників у відповідності з внутрішньобанківськими нормативами та нормативними актами Національного банку України (п. 3.2.1.1.5.Умов).

Згідно з п. 3.2.1.1.1. Умов кредитний ліміт на поточний рахунок (далі - "Кредит") надається на поповнення оборотних коштів і здійснення поточних платежів Клієнта, в межах кредитного ліміту (далі - "Ліміт"). Техніко-економічне обґрунтування кредиту - фінансування поточної діяльності. Про розмір Ліміту Банк повідомляє Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку Банка та Клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms-повідомлення або інших). Банк здійснює обслуговування Ліміту Клієнта, що полягає у проведенні його платежів понад залишок коштів на поточному рахунку Клієнта, при наявності вільних грошових ресурсів, за рахунок кредитних коштів в межах Ліміту, шляхом дебетування поточного рахунку. При цьому створюється дебетове сальдо.

Пунктом 3.2.1.1.6. Умов визначено, що ліміт може бути змінений Банком в односторонньому порядку, передбаченому Умовами, у випадку зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами Банку. Підписавши угоду, Клієнт висловлює свою згоду з тим, що зміна ліміту проводиться Банком в односторонньому порядку шляхом повідомлення Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку Банка та Клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms-повідомлення або інших).

Цей договір, а саме - обслуговування кредитного ліміту на поточному рахунку Клієнта набирає чинності з моменту надання Клієнтом розрахункових документів на використання ліміту у межах зазначених у них сум, та діє в обсязі перерахованих коштів до повного виконання зобов'язань сторонами за цим Договором (п. 3.2.1.6.1. Умов).

Умовами п. 3.2.1.1.8. Умов передбачено, що проведення платежів Клієнта в порядку обслуговування кредитного ліміту проводиться Банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання Клієнта до Умов (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки зі зразками підписів та відбитку печатки" або в формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк / інтернет клієнт-банк, або в формі обміну паперовою або електронною інформацією, або в іншій формі). При порушенні Клієнтом будь-якого із зобов'язань, передбачених Умовами, Банк на свій розсуд, має право змінити умови кредитування, встановивши інший термін повернення кредиту. При належному виконанні Клієнтом зобов'язань, передбачених Умовами, за відсутності заперечень за місяць до закінчення терміну обслуговування ліміту, проведення платежів Клієнта в порядку обслуговування ліміту може бути продовжено Банком на той самий строк.

Періодом безперервного користування кредитом, відповідно до п. 3.2.1.1.11. Умов, є період часу, протягом якого безперервно існувало дебетове сальдо на поточному рахунку. Початком періоду безперервного користування кредитом вважається перший день, починаючи з якого безперервно існувало дебетове сальдо на поточному рахунку Клієнта при закритті банківського дня. Датою закінчення періоду безперервного користування кредитом вважається день, по закінченню якого на поточному рахунку зафіксовано нульове дебетове сальдо. Період безперервного користування "кредитним лімітом на поточному рахунку" - не більш ніж 35 днів. Для пільгового користування лімітом (розрахунок відсотків здійснюється за процентною ставкою в розмірі 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості ) клієнт повинен:

- у разі, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилося з 1-го до 20-го (включно) числа поточного місяця, то обнуління повинно проводитися по кінцю дня в будь-який з днів по 25-е число поточного місяця;

- у разі, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилося з 21-го числа до кінцевого числа поточного місяця, то обнуління повинно проводитися по кінцю дня в будь-який з днів по 25-е число наступного місяця;

- якщо дебетове сальдо не було обнулене згідно умов описаних вище, то з 26 числа на залишок заборгованості починають нараховуватися відсотки за користування кредитом за ставкою 36% річних.

Порядок розрахунків встановлений в п. 3.2.1.4. Умов. Так, згідно з п. 3.2.1.4.1. Умов за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку Клієнта при закритті банківського дня Клієнт сплачує проценти, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від терміну користування кредитом (диференційована процентна ставка).

За період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнуління дебетового сальдо в одну з дат до 25-го числа поточного місяця, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилося з 1-го до 20-го (включно) числа поточного місяця або до 25-го числа наступного місяця, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилося з 21-го до кінцевого числа поточного місяця (далі - "період, в який дебетове сальдо підлягає обнулінню"), розрахунок процентів проводиться за процентною ставкою в розмірі 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У випадку необнуління дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнулінню, протягом 90 днів з кінцевої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, Клієнт виплачує Банку за користування кредитом проценти в розмірі 36 (тридцять шість) % річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнулінню. У разі непогашення кредиту впродовж 90 днів з дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання Клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні Клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань Клієнт сплачує Банку проценти за користування кредитом в розмірі 56 (п'ятдесят шість) % річних від суми залишку непогашеної заборгованості (п. п. 3.2.4.1.1., 3.2.4.1.1.2, 3.2.4.1.3. Умов).

Відповідно до п. 3.2.1.4.9. Умов розрахунок відсотків за користування кредитом проводиться щодня, починаючи з моменту утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Розрахунок відсотків проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається. Нарахування відсотків здійснюється в дату сплати.

Пунктом 3.2.1.4.4. Умов встановлений обов'язок клієнта сплачувати Банку винагороду за використання ліміту відповідно до п. п. 3.2.1.1.6, 3.2.1.2.3.2, 1-го числа кожного місяця в розмірі 0,9 % від суми максимального сальдо кредиту, що існувало на кінець банківського дня за попередній місяць, в порядку, передбаченому Умовами. Банк може за своїм розсудом не стягувати зазначену комісію у разі, якщо максимальне сальдо кредиту, що існувало на кінець банківського дня за попередній календарний місяць не перевищувало 100 гривень.

Пунктом 3.2.1.1.3. Умов встановлено, що кредит надається в обмін на зобов'язання Клієнта з його повернення, сплати відсотків та винагороди.

Відповідно до п. 3.2.1.2.2. Умов Клієнт зобов'язався: використовувати кредит на цілі, зазначені у п. 3.2.1.1.1 даного розділу "Умов та правил надання банківських послуг" (п. 3.2.1.2.2.1.); сплатити відсотки за весь час фактичного користування кредитом згідно п. п. 3.2.1.4.1., 3.2.1.4.2., 3.2.1.4.3. (п. 3.2.1.2.2.2.); виробляти погашення кредиту, отриманого в межах встановленого ліміту, не пізніше терміну закінчення періоду безперервного користування кредитом, встановленого п. 3.2.1.1.11. (п. 3.2.1.2.2.3.); повернути кредит у строки, встановлені п. п. 3.2.1.1.10., 3.2.1.2.3.4., 3.2.1.2.2.17. (п. 3.2.1.2.2.5.), сплатити Банку винагороду відповідно до п. п. 3.2.1.4.4., 3.2.1.4.5., 3.2.1.4.6., 3.2.1.4.11 (п. 3.2.1.2.2.7.).

З матеріалів справи вбачається, що на виконання договору відповідачу був встановлений кредитний ліміт на поточний рахунок № НОМЕР_2 з 17.05.2011 року в розмірі 21200,00 грн., з 05.11.2012 року в розмірі 24000,00 грн., з 24.01.2013 року в розмірі 34000,00 грн., з 04.02.2013 року в розмірі 42500,00 грн., з 04.03.2013 року в розмірі 44500,00 грн., з 01.03.2014 року в розмірі 14000,00 грн., з 02.03.2014 року в розмірі 12663,59 грн., з 05.06.2014 року в розмірі 14000,00 грн., з 14.07.2014 року в розмірі 15000,00 грн., що підтверджується довідкою ПАТ КБ "Приватбанк" від 20.06.2015 року вих. № 08.7.0.0.0/56.

Так, на виконання умов Договору, позивач надав відповідачу кредитний ліміт, розмір якого згідно довідки про розміри встановлених кредитних лімітів станом на 14.07.2014 року складає 15000,00 грн., що підтверджується банківською випискою по рахунку № НОМЕР_2.

Як вбачається з виписок банку по рахунку клієнта, за період дії договору клієнтом використовувались кредитні кошти в межах кредитного ліміту.

У зв'язку з непогашенням відповідачем кредиту у встановлений в договорі строк заборгованість в сумі 15000,00 грн. з 02.03.2015 року була віднесена банком на прострочення.

З матеріалів справи вбачається, що згідно заявки банку від 04.06.2014 року № 6783882 «Про зміну ставок за кредитними лімітами на розрахунковий рахунок та гарантованими платежами» прийнято рішення про збільшення відсоткової ставки за користування кредитним лімітом на розрахунковому рахунку з 01.07.2014 року у зв'язку з різкою зміною вартості ресурсів на міжбанківському ринку, а саме збільшено відсоткову ставку за користування лімітом на розрахунковому рахунку протягом 90 днів з 24% до 36% та починаючи з 91-го дня збільшено ставку з 48% до 56%. Тому з 01.07.2014 року діють Умови та надання банківських послуг в новій редакції, згідно з п. 3.11.4.1.3 якої при порушенні клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань клієнт сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 56% річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

Про зміну процентної ставки банк повідомив клієнта 16.06.2014 року через електронну систему "Приват24", що підтверджується випискою з "Приват24" по клієнту ФОП ОСОБА_2 за 16.06.2014 року, яка міститься в матеріалах справи. У зв'язку з цим, на залишок кредитного сальдо банком нараховані проценти за користування кредитом з розрахунку 360 днів у році, за ставкою 36% за період з 18.11.2014 року по 02.03.2015 року в сумі 1575,00 грн., а також за період з 03.03.2015 року по 05.06.2015 року нараховані відсотки на прострочену заборгованість за кредитом за ставкою 56%, з розрахунку 360 днів у році, в сумі 2216,67 грн. Таким чином, загальна сума нарахованих банком відсотків складає 3791,67 грн.

Матеріали справи свідчать, що банком нарахована комісійна винагорода згідно з п. 3.2.1.4.4. Умов за використання ліміту в період з листопада 2014 року по червень 2015 року включно в розмірі 0,9% від суми максимального сальдо кредиту, яке існувало на кінець банківського дня за попередній місяць, в загальній сумі 994,51 грн.

Втім, в порушення вимог закону відповідач у встановлені строки зобов'язання щодо повернення грошових коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами та комісії не виконав.

Зобов'язання не припинилося виконанням проведеним належним чином з боку відповідача, і з його боку мало місце несвоєчасне виконання грошових зобов'язань, а тому позивач просить суд стягнути з відповідача пеню в сумі 3040,43 грн., нараховану за період з 04.06.2013 року по 05.06.2015 року (з урахуванням непогашеної заборгованості з пені, яка була нарахована з 05.07.2011 року по 11.07.2011 року, з 03.11.2011 року по 07.11.2011 року, з 06.03.2012 року в загальній сумі 0,26 грн.), яка передбачена п. 3.2.1.5.1. Умов.

Так, при порушенні Клієнтом будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених п. п. 3.2.1.2.2.2, 3.2.1.4.1, 3.2.1.4.2, 3.2.1.4.3, термінів повернення кредиту, передбачених п. п. 3.2.1.1.8, 3.2.1.2.2.3, 3.2.1.2.3.4, винагороди, передбаченої п. п. 3.2.1.2.2., 3.2.1.4.4, 3.2.1.4.5, 3.2.1.4.6 Клієнт виплачує Банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який виплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожен день прострочки платежу. А в разі реалізації Банком права на встановлення іншого строку повернення кредиту, Клієнт сплачує Банку пеню у розмірі, зазначеному в п. 3.2.1.4.1.3 від суми заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється у гривні. У випадку якщо кредит надавався в іноземній валюті, пеня сплачується у гривневому еквіваленті за курсом НБУ на дату сплати.

Згідно з п. 3.2.1.5.4. Умов нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань, передбаченої п. 3.2.1.5.1, 3.2.1.5.2, 3.2.1.5.3., здійснюється протягом 3 (трьох) років з дня, коли відповідне зобов'язання повинно бути виконано Клієнтом.

При цьому, згідно з п. 3.2.1.5.7. Умов терміни позовної давності щодо вимоги про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів встановлюються сторонами тривалістю 5 років.

За своєю правовою природою Договір банківського обслуговування б/н від 16.05.2011 року в частині встановлення та обслуговування кредитного ліміту, є кредитним договором, згідно якого, за приписами ст. 1054 ЦК України, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Згідно статті 627 Цивільного кодексу України та відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до статті 629 вказаного Кодексу, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

З виписки по рахунку Клієнта вбачається, що у період з 17.05.2011 року по 05.06.2015 року із відкритого поточного рахунку відповідача здійснювалися платежі на підставі розрахункових документів Клієнта, списання винагороди, погашення заборгованості за кредитом, погашення процентів за користування кредитним лімітом, погашення комісії та пені згідно з договором банківського обслуговування. Згідно наданого позивачем розрахунку за відповідачем склалася заборгованість за кредитом в сумі 15000,00 грн., за процентами за користування кредитними коштами в сумі 3791,67 грн. та заборгованість з комісії в сумі 994,51 грн.

Частиною 1 ст. 1066 ЦК України передбачено, що за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Відповідно до ч. 1 ст. 1067 ЦК України, договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами.

Якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов'язки сторін, пов'язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом ( ст. 1069 ЦК України).

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ст. 1048 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 10561 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відсотки за грошовими зобов'язаннями учасників господарських відносин застосовуються у випадках, розмірах та порядку, визначених законом або договором, на підставі ч. 3 ст. 198 ГК України.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця (ч. 3 ст. 1049 ЦК України). Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

В силу загальних норм, викладених у статті 599 ЦК України та частини першої ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Стаття 33 ГПК України зобов'язує сторін довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог статті 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Втім ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили і оцінюються судом в розумінні вимог статті 43 ГПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Позивач довів те, що зобов'язання не припинилося виконанням належним чином з боку відповідача, а розмір заборгованості за кредитом в сумі 15000,00 грн., заборгованості по процентах за користування кредитом в сумі 3791,67 грн., заборгованості з комісії в сумі 994,51 грн. підтверджується наданими до матеріалів справи виписками по поточному рахунку відповідача та розрахунками. Відповідач доказів погашення кредиту, процентів та комісії в повному обсязі суду станом на день розгляду справи суду не надав.

За такими обставинами, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитом в сумі 15000,00 грн., заборгованості по процентах за користування кредитом в сумі 3791,67 грн. та заборгованості з комісії в сумі 994,51 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Заперечення відповідача факту укладання з позивачем договору кредитування є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не ґрунтуються на матеріалах справи та спростовуються наступним.

Згідно приписів ч. ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Згідно статті 627 Цивільного кодексу України та відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Так, в матеріалах справи міститься підписана між позивачем та відповідачем заява про відкриття поточного рахунку зі зразками підписів та печаток від 16.05.2011 року, за змістом якої сторони в порядку приписів ст. 627 ЦК України диспозитивно узгодили, що підписавши цю заяву Клієнт погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг, в тому числі з Умовами та Правилами обслуговування за розрахунковими картками (які розміщені на сайті банку www.privatbank.ua, https://client-bank.privatbank.ua), Тарифами банку, які разом з даною заявою та карткою зі зразками підписів та відбитку печатки складають Договір банківського обслуговування. Разом з тим, сторони в Заяві дійшли згоди про те, що відносини між банком та Клієнтом можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього Договору, так і шляхом обміну інформацією/погодження з питань банківського обслуговування з Клієнтом через web-сайт банка (www.privatbank.ua, https://client-bank.privatbank.ua) або інший інтернет-/SMS-ресурс, вказаний банком). Оригінал зазначеної заяви був оглянутий судом безпосередньо в судовому засіданні 03.09.2015 року, про що вказано в протоколі судового засідання.

При цьому факт підписання вказаної заяви відповідач не заперечує, що підтвердив його представник в судовому засіданні 03.09.2015 року.

Враховуючи факт підписання відповідачем зазначеної вище заяви, останній автоматично погодився виконувати Умови та Правила надання банківських послуг, які розміщені на сайті банку www.privatbank.ua, https://client-bank.privatbank.ua. Так, відповідно до п. п. 3.2.1.1.1., 3.2.1.1.5. Умов та Правил надання банківських послуг відповідачу згідно його заяви на відкритий поточний рахунок надається кредитний ліміт, який являє собою суму грошових коштів, в межах якої Банк здійснює оплату розрахункових документів Клієнта понад залишок грошових коштів на його поточному рахунку. Отже, фактично положення вказаних пунктів Умов та Правил передбачають кредитування банківського рахунка, відкритого відповідачу, в розумінні приписів ч. 1 ст. 1069 ЦК України.

Так, нормою ч. 1 ст. 1069 ЦК України встановлено, що якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу.

Таким чином, фактичні обставини справи свідчать, що підписавши заяву про відкриття поточного рахунка, відповідач згідно приписів ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України уклав з позивачем договір банківського обслуговування рахунка з умовами його кредитування у спрощений спосіб.

Факт користування відповідачем грошовими коштами за період з 17.05.2011 року по 05.06.2015 року підтверджений наявними в матеріалах справи виписками банку по його рахунку № НОМЕР_2, який був відкритий згідно підписаної сторонами заяви від 16.05.2011 року, а відтак відповідач повинен виконувати свої зобов'язання за умовами та у строки, визначені укладеним з позивачем у спрощений спосіб договором.

Поряд з цим, матеріали справи свідчать про часткове погашення грошових коштів за спірним правочином за загальний період з 17.05.2011 року по 05.06.2015 року заборгованості за тілом кредиту, заборгованості по відсоткам, комісії та пені, про що свідчать виписки по рахунку останнього.

Посилання відповідача на проведення досудового слідства СВ Якимівським РВ ГУМВС України в Запорізькій області щодо шахрайський дій працівника ПАТ КБ «Приватбанк» судом приймаються до уваги. Однак, вказані обставини є предметом кримінального провадження, наслідком якого може стати застосування господарським судом приписів ст. ст. 35, 112-114, 122 ГПК України в майбутньому.

Фактичні обставини справи свідчать, що зобов'язання з погашення заборгованості за тілом кредиту, процентами та комісії з боку відповідача залишились невиконаними належним чином.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ст. ст. 1, 3 Закону України від 22.11.1996 р. N 543/96-ВР "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 3.2.1.5.1. Умов передбачено, що при порушенні Клієнтом будь-якого із зобов'язань зі сплати процентів за користування кредитом, передбачених п. п. 3.2.1.2.2.2, 3.2.1.4.1, 3.2.1.4.2, 3.2.1.4.3, строків повернення кредиту, передбачених п. п. 3.2.1.1.8, 3.2.1.2.2.3, 3.2.1.2.3.4, винагороди, передбаченої п. п. 3.2.1.2.2.5, 3.2.1.4.4, 3.2.1.4.5, 3.2.1.4.6 Клієнт виплачує Банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який виплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожен день прострочки платежу.

Згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

У п. 3.2.1.5.4. Умов сторони погодили, що нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань, передбачений п. 3.2.1.0.5.1, 3.2.1.5.2, 3.2.1.5.3, здійснюється протягом трьох років з дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконано клієнтом.

З доданого до позову розрахунку заборгованості позивача вбачається, що ним нарахована пеня на суму боргу по кредиту, процентах та комісії в загальній сумі 3040,43 грн. за загальний період з 04.06.2013 року по 05.06.2015 року. При цьому в загальну суму пені врахована також непогашена заборгованість з пені, яка була нарахована з 05.07.2011 року по 11.07.2011 року, з 03.11.2011 року по 07.11.2011 року, з 06.03.2012 року в загальній сумі 0,26 грн.

Несвоєчасне виконання грошових зобов'язань підтверджено обставинами та доказами у справі. Наданий позивачем розрахунок пені відповідає приписам чинного законодавства України та умовам договору, а тому позовні вимоги щодо стягнення з відповідача пені за період з 04.06.2013 року по 05.06.2015 року в сумі 3040,43 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору в сумі 1827,00 грн. покладаються на відповідача у справі - Фізичну особу-підприємця ОСОБА_2, відповідно до вимог ст. ст. 44, 49 ГПК України.

У судовому засіданні, яке відбулося 10.09.2015 року, згідно частини 2 статті 85 ГПК України, було проголошено скорочений текст рішення, а саме його вступну та резолютивну частини.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 599, 627, 629, 639, 1048, 1049, 1054, 10561, 1066, 1067, 1069 ЦК України, ст. ст. 193, 232 ГК України, ст. ст. 42, 43, 33, 34, ч. 3 ст. 43, 44, 49, 82, 82-1, 84, ч. 2 ст. 85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, на користь:

- Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк", 49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, , заборгованість за кредитом в сумі 15000 (п'ятнадцять тисяч) грн. 00 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 3791 (три тисячі сімсот дев'яносто одна) грн. 67 коп., заборгованість по комісії за користування кредитом в сумі 994 (дев'ятсот дев'яносто чотири) грн. 51 коп., пеню в сумі 3040 (три тисячі сорок) грн. 43 коп., витрати по сплаті судового збору в сумі 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп., видавши наказ.

Повне рішення складено - 15.09.2015 року

Суддя О.Г. Смірнов