ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.2015 р. Справа №917/1796/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ-Перспектива", вул.Волгоградська, 2, м.Запоріжжя, 69035

до Публічного акціонерного товариства "Кременчуцький сталеливарний завод", вул. Івана Приходька, 141, м.Кременчук, Полтавська область,39607

про стягнення 523729,68грн.

Суддя Кльопов І.Г.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, дор.№ 1 від08.09.2015р.

від відповідача: ОСОБА_2 дор. № 40-21/281 від 08.09.2015р.

У судовому засіданні 09.09.2015р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ст.85 ГПК України.

Суть спору: Розглядається позовна заява про стягнення з відповідача заборгованості за договором поставки №0686-СН від 21.12.2012р. у розмірі 523 729,68грн., у т.ч. 280 625,40грн. - сума основного боргу, 22584,00грн. - пеня, 207 235,53грн. - інфляційні втрати, 13 284,75грн. - 3% річних.

Позивач позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач у відзиві на позов від 07.09.2015р. вхід. №12749 проти позову заперечує.

Крім того, відповідач надав заяву про застосування строку позовної давності щодо стягнення пені у розмірі 22 584,00грн. (від 03.09.2015р. вхід. №12674)

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд встановив:

21 грудня 2012 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-Комерційна Фірма Перспектива» (Постачальник) та публічним акціонерним товариством «Кременчуцький сталеливарний завод» (Покупець) був укладений Договір поставки товару №0686-СН (Договір)

Відповідно до п.1.1 Договору в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Постачальник зобов"язується поставити і передати у власність Покупцю визначений цим Договором товар (наділі іменується "товар"), а Покупець зобов"язується прийняти цей товар та своєчасно здійснювати його оплату.

Найменування, одиниця виміру, загальна кількість товару, що підлягає поставці за цим Договором, ціна за одиницю товару, його часткове співвідношення (асортимент, номенклатура) визначаються специфікацією - (ями) (надалі іменується "специфікація") (п. 1.2 Договору)

- загальна сума товару становить 651600,00грн. (п. 1.5 Договору);

- поставка товару за цим Договором здійснюється за письмовою заявкою Покупця вказаними строками поставки (п.2.2 Договору)

- датою поставки вважається дата підписання видаткової накладної або дата на товарно-транспортній накладній перевізника або дата календарного штемпеля залізничної накладної чи квитанції про приймання вантажу (п. 2.4 Договору);

- розрахунки за товар здійснюються протягом 30-ти кaлeндaрниx днів від дати поставки кожної партії. Оплата здійснюється шляхом переказу Покупцем грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника, що визначений у цьому Договорі (п. 6.1, п. 6.2 Договору).

- умови цього Договору викладені Сторонами у відповідності до вимог Міжнародних правил щодо тлумачення торгівельних термінів "Інкотермс" (в редакції 2000 року), які застосовуються із урахуванням особливостей, пов'язаних із внутрішньодержавним характером цього Договору, а також тих особливостей, що випливають із умов цього Договору. Поставка здійснюється на умовах СРТ - (п. 7.1 та п. 7.2 Договору);

- у випадку порушення Покупцем строку розрахунку за поставлений товар останній сплачує на користь Постачальника неустойку у розмірі подвійної облікової ставки, що діє під час порушення грошового зобов'язання від суми заборгованості за кожен день прострочення (п. 10.6 Договору);

- цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та його скріплення печатками Сторін. Строк цього Договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 13.1 цього Договору та закінчується 31 грудня 2014р., але у будь-якому разі до повного виконання зобов"язань сторонами. Закінчення строку цього Договору не звільняє Сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час цього Договору (п. 13.1 - п. 13.3 Договору).

- у випадку порушення Покупцем строку розрахунку за поставлений товар останній сплачує на користь Постачальника неустойку у розмірі подвійної облікової ставки, що діяла під час порушення грошового зобов'язання від суми заборгованості за кожний день прострочення.

У відповідності до умов вищевказаного договору, найменування, кількість та вартість товару була визначена Специфікацією №1 (вказана у Договорі) - порошковий дріт діаметром 13 мм з комплексним наповнювачем алюмінію, кальцію та титану.

Так, на виконання умов Договору №0686-СН від 21.12.2012 ТОВ «ВКФ Перспектива» було відвантажено дріт порошковий dl3, що підтверджується наступними документами:

12.12.2013 року у кількості 10,266тн., згідно видаткової накладної № РН-000001 на загальну суму 203266,80 грн. в т.ч. ПДВ 33877,80грн (замовлення: рахунок-фактура № СФ-0000032 від 12.12.2013 року). Товар по видатковій накладній отримано уповноваженою особою ПАТ «Кременчуцький сталеливарний завод», що підтверджується підписом та відбитком штемпелю управління матеріально-технічного постачання. Товар постачався згідно товарно-транспортної накладної від 12.12.2013 року, Автомобілем ДАФ АР 5358 ВН, перевізник ОСОБА_3

23.12.2013 року у кількості 3,907 тн, згідно видаткової накладної № РН-000032 на загальну суму 77358,60грн. в т.ч. ПДВ 12893,10грн (замовлення: рахунок-фактура № СФ-0000033 від 23.12.2013 року). Товар по видатковій накладній отримано уповноваженою особою ПАТ «Кременчуцький сталеливарний завод», що підтверджується підписом та відбитком штемпелю управління матеріально-технічного постачання. Товар постачався згідно товарно-транспортної накладної від 23.12.2013 року, Автомобілем РЕНО ВІ9776 ВС, перевізник ПП ОСОБА_4

Отримавши зазначений вище товар, Покупець не розрахувався за нього в порядку та на умовах, визначених Договором.

Позивач просить суду стягнути з відповідача суму боргу у розмірі 280 625,40 грн., інфляційні нарахування у розмірі 207235,53грн., 3% річних у розмірі 13284,75грн., а також 22584,00грн. - пені.

При винесенні рішення суд виходив з наступного:

Згідно статті 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до статті 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права та виконати обов'язки відповідно до договору.

У відповідності до статті 509 Цивільного кодексу України, статті 173 Господарського кодексу України, в силу господарського зобов'язання, яке виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно статті 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах ставляться.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Матеріали справи свідчать про те, що між позивачем та відповідачем у справі виникли зобов'язання з договору поставки, за яким в силу статті 712 ЦК України продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно статті 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, встановлених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 ЦК України).

На підставі матеріалів справи, поданих доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення основного боргу в сумі 280625,40грн. є правомірними, обґрунтованими, підтверджуються належними та допустимими доказами та підлягають задоволенню.

За приписами п. 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Так відповідачу нараховано 3% річних у розмірі 13284,75грн. та інфляційні витрати у розмірі 207235,53грн.

Після проведення перевірки наданого позивачем розрахунку позовних вимог в частині стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних витрат, суд приходить до висновку, що вимоги позивача відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України є правомірними та підлягають задоволенню в частині стягнення 3% річних у розмірі 13284,75грн. та 207147,21грн. - інфляційних витрат. Суд відмовляє у стягненні інфляційних витрат у розмірі 88,32грн., оскільки вони заявлені безпідставно.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача пеню у розмірі 22584,00грн., нараховану за період з 13.01.2014р. по 13.07.2014р. за накладною РО- 0000031 від 12.12.2013р. у сумі 16183,38грн. та нараховану за період з 24.01.2014р. по 24.07.2014р. за накладною РО- 0000032 від 23.12.2013р. у сумі 6400,62грн. на підставі п. 10.6 Договору.

Згідно статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 258 ЦК України встановлена спеціальна позовна давність, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік.

Відповідно до ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Як зазначалось вище, відповідач у заяві від 03.09.2015р. вхід. №12674 просить відмовити в частині стягнення пені в сумі 22 584,00грн., посилаючись на звернення позивача до суду з пропуском позовної давності для стягнення пені.

Як зазначалось вище, строк оплати наданих позивачем послуг сплив 13.01.2014р. за накладною РО-0000031 від 12.12.2013р. та 24.01.2014р. за накладною РО- 0000032 від 23.12.2013р.

Позовну заяву подано 14.08.2015р.

Позивач просить стягнути пеню в сумі 22584,00, яка виходячи з розрахунку позивача нарахована за період з 13.01.2014р. по 13.07.2014р. та з 24.01.2014р. по 24.07.2014р.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені у розмірі 22584,00грн. задоволенню не підлягає в зв"язку зі спливом позовної давності.

Понесені позивачем при зверненні з даним позовом судові витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог відповідно до ст.49 ГПК України.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст.ст. 43, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Кременчуцький сталеливарний завод", вул. Івана Приходька, 141, м.Кременчук, Полтавська область,39607(, р/р 4679, ПАТ КБ "Приватбанк", м.Дніпропетровськ, МФО 305299) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ-Перспектива", вул.Волгоградська, 2, м.Запоріжжя, 69035 (, р/р 2769 в АТ "Златобанк" м.Київ, МФО 380612) заборгованість за Договором поставки № 0686-СН від 21.12.2012 року, а саме: 280 625,40 грн. - сума основного боргу, 207147,21грн. - інфляційні втрати, 13 284,75грн. - 3 % річних, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 10021,15грн.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

3. В іншій частині позову - відмовити.

Повний текст рішення складено: 10.09.2015р.

Суддя Кльопов І.Г.