РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.09.2015№910/16125/15

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., при секретарі судового засідання Грабовській А.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні

справу № 910/16125/15

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ЗЕМ», смт Затока Білгород-Дністровського району Одеської області,

до Антимонопольного комітету України, м. Київ,

про визнання протиправним та скасування рішення від 07.04.2015 №155-р,

за участю представників:

позивача - Зубарева І.І. (довіреність від 10.07.2015 №57);

Петренка В.А. (директор; посвідчення водія від 18.12.2001);

відповідача - Харченко С.В. (довіреність від 25.05.2015 №300-122/01-5447).

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЗЕМ» (далі - Товариство) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про визнання протиправним та скасування рішення Антимонопольного комітету України (далі - АМК) від 07.04.2015 №155-р «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» (далі - рішення № 155-р) у справі №128-26.13/57-13.

Позовні вимоги мотивовано тим, що:

- АМК не було взято до уваги у прийнятті рішення № 155-р те, що Товариство не має монопольного (домінуючого) становища, оскільки від ТП 1249 отримують електричну енергію споживачі від державного підприємства «Одеська залізниця» (резервне джерело живлення);

- позивач не здійснював ущемлення інтересів товариства з обмеженою відповідальністю «Робінзон» (далі - ТОВ «Робінзон»);

- Товариство не могло забезпечити електроенергією ТОВ «Робінзон» у зв'язку із несправним станом кабельної лінії та неподанням останнім документів, які б підтверджували проведення вимірювань та випробувань кабельної лінії.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 24.06.2015 порушено провадження у справі.

АМК 20.07.2015 подало суду відзив на позов, в якому зазначило таке:

- безпідставне нездійснення Товариством технічного забезпечення електропостачання ТОВ «Робінзон» призвело до ущемлення інтересів ТОВ «Робінзон», яке було б неможливим за умов існування значної конкуренції на зазначеному ринку, є порушенням, передбаченим частиною першою статті 13 та пунктом 2 частини першої статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» (далі - Закон), у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку послуг з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами в с. Затока Білгород-Дністровського району Одеської області в межах території, де розташовані власні місцеві (локальні) електричні мережі Товариства;

- позивач є єдиним суб'єктом господарювання, який у період 2012 - 2013 років здійснював діяльність на ринку передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами в с. Затока Білгород-Дністровського району Одеської області в межах території, де розташовані власні місцеві (локальні) електричні мережі Товариства; при цьому Товариство не зазнавало конкуренції внаслідок відсутності жодного конкурента на цьому ринку;

- ТОВ «Робінзон» та Товариство уклали договір про технічне забезпечення електропостачання споживача від 07.11.2012 №120/11-ТЗ (далі - Договір від 07.11.2012), за умовами якого електропередавальна організація (в особі Товариства) набуває обов'язку забезпечувати технічну можливість передачі електричної енергії ТОВ «Робінзон» в обсягах згідно з договором про постачання електричної енергії;

- відповідно до пункту 6.1 Договору від 07.11.2012 технічне забезпечення постачання електричної енергії може бути припинено або обмежено електропередавальною організацією у випадках, передбачених підпунктами 6.1.1 - 6.1.6 пункту 6.1 Договору від 07.11.2012;

- Товариство після укладення Договору від 07.11.2012 не поновило електропостачання ТОВ «Робінзон» та вимагало від нього проведення вимірювань та випробовувань кабельної лінії напругою 0,4 кВ від ТП 10/0,4 кВ №1249, необхідність яких не передбачено пунктом 5.4 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 №28 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 02.08.1996 за №417/1442;

- Міністерство енергетики та вугільної промисловості України (далі - Міністерство) листом від 03.01.2013 №32-01/6-21 повідомило Товариство щодо необхідності забезпечення надійного та якісного електропостачання до струмоприймачів ТОВ «Робінзон» та неправомірності створення перешкод в отриманні ТОВ «Робінзон» електричної енергії відповідної якості;

- незважаючи на укладення Договору від 07.11.2012, електропостачання об'єктів ТОВ «Робінзон» позивачем відновлено лише 21.07.2013, про що свідчить лист Товариства від 18.09.2013 №117.

Позивач 06.08.2015 подав суду додаткові пояснення, в яких зазначив, що:

- загальна кількість об'єктів енергозабезпечення, розташованих на території смт Затока Білгород-Дністровського району Одеської області, складає 209 об'єктів; від зазначеної кількості об'єктів частка Товариства на ринку складає 9 %;

- якщо брати до уваги частку позивача серед ліцензіатів, яких на території смт Затока Білгород-Дністровського району Одеської області є три, а саме Товариство, публічне акціонерне товариство «Одесаобленерго» та державне підприємство «Одеська залізниця», то частка позивача на ринку складає 21 % від загальної кількості об'єктів енергозабезпечення;

- органом, який уповноважений надати інформацію щодо частки Товариства на ринку послуг з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами, є Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, проте АМК з невідомих причин не звертався до неї для отримання такої інформації та визначив частку позивача на власний розсуд;

- додатком №1 до Договору від 07.11.2012 визначено балансову належність електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін і встановлено, яке саме енергетичне обладнання знаходиться на балансі сторін;

- АМК зробив хибний висновок, що енергопостачання об'єктів ТОВ «Робінзон» здійснюється кабельною лінією напругою 0,4 кВ від ТП №1249, власником якої є Товариство;

- листом Міністерства від 03.01.2013 №32-01/6-21 ТОВ «Робінзон» було запропоновано вчинити такі дії: відповідно до вимог статті 181 Господарського кодексу України оформити та надати Товариству необхідні документи і додатки до Договору від 07.11.2012; письмово звернутися до позивача щодо проведення вимірювань та випробувань кабельної лінії 0,4 кВ, яка виходить від розподільчого устаткування напругою 0,4 кВ ТП 10/0,4 кВ №1249 та забезпечує електропостачання бази «Робінзон», а також зазначити перелік робіт, які планується виконати, дати виконання цих робіт тощо, та надати копії результатів випробувань Товариству; звернутися до відкритого акціонерного товариства «Енергетична компанія «Одесаобленерго» з метою переукладення договору про перепостачання електричної енергії.

28.08.2015 позивач подав суду письмові пояснення, в яких вказав таке:

- Товариство неодноразово зверталось до ТОВ «Робінзон» щодо необхідності проведення ремонту кабельної лінії, так як тільки справна кабельна лінія споживача дає можливість для належного виконання електропередавальною організацією умов договору про технічне забезпечення електропостачання споживача;

- протягом одинадцяти місяців (з 23.08.2012 по 20.07.2013) ТОВ «Робінзон» свою кабельну лінію не ремонтувало;

- документи з ремонту та випробування кабельної лінії були надіслані Товариству у липні місяці 2013 року, тобто лише через сім місяців після укладання Договору;

- листом від 12.08.2015 № 11/3.2.-902 Інспекцією Держенергонагляду в Одеській області було надано вичерпне роз'яснення про неможливість подання напруги на несправну кабельну лінію, яка належить ТОВ «Робінзон»;

- відповідно до підпункту 8.1.2 пункту 8.1 Договору електропередавальна організація не несе відповідальності перед споживачем за обмеження (припинення) постачання електричної енергії, яке викликане автоматичним відключенням лінії живлення у зв'язку з її пошкодженням;

- лінія ТОВ «Робінзон» відключилася автоматично 23.08.2012 у нічний час;

- Товариство не мало технічної можливості подавати напругу на об'єкт ТОВ «Робінзон» раніше 21.07.2013.

04.09.2015 позивач подав суду клопотання про долучення до матеріалів справи витягів з журналу дефектів та неполадок обладнання і з журналу нарядів і розпоряджень; принципову схему електропостачання ТОВ «Робінзон».

07.09.2015 Товариство подало суду додаткові письмові пояснення, в яких зазначило, що питання виконання умов Договору від 07.11.2012 повинні вирішуватись сторонами вказаного правочину, а АМК не має повноважень з контролю за виконанням господарських договорів та при розгляді звернення ТОВ «Робінзон» вийшло за межі позовних вимог.

Представники позивача у судовому засіданні 07.09.2015 надали пояснення по суті спору; позовні вимоги підтримали у повному обсязі.

Представник відповідача надав пояснення по суті спору; проти задоволення позовних вимог заперечив.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають значення для розгляду справи по суті, проаналізувавши встановлені фактичні обставини справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

07.04.2015 АМК прийнято рішення №155-р, яким:

- визнано, що Товариство протягом 2012-2013 років займало монопольне (домінуюче) становище на ринку послуг з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами в с. Затока Білгород-Дністровського району Одеської області в межах території, де розташовані його власні місцеві (локальні) електричні мережі (пункт 1 рішення №155-р);

- визнано, що безпідставне нездійснення Товариством технічного забезпечення ТОВ «Робінзон» призвело до ущемлення інтересів вказаного товариства, яке було б неможливим за умов існування значної конкуренції на зазначеному ринку, є порушенням передбаченим пунктом 2 статті 50, частиною першою статті 13 Закону, у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку послуг з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами в с. Затока Білгород-Дністровського району Одеської області в межах території, де розташовані власні місцеві (локальні) електричні мережі Товариства (пункт 2 рішення №155-р);

- за вчинене порушення, зазначене в пункті 2 рішення №155-р, накладено на Товариство штраф у сумі 30 000 грн. (пункт 3 рішення № 155-р).

Відповідно до частини першої статті 60 Закону заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до господарського суду з позовом про визнання недійсним рішення № 155-р в межах вказаного строку (оспорюване рішення надіслано відповідачем 15.04.2015; отримане Товариством 21.04.2015; позов отримано судом 23.06.2015; подано 19.06.2015, що підтверджується штампом на конверті про отримання поштового відправлення відділенням Укрпошти).

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону, економічна конкуренція (конкуренція) - це змагання між суб'єктами господарювання з метою здобуття завдяки власним досягненням переваг над іншими суб'єктами господарювання, внаслідок чого споживачі, суб'єкти господарювання мають можливість вибирати між кількома продавцями, покупцями, а окремий суб'єкт господарювання не може визначати умови обороту товарів на ринку.

Згідно з пунктом 2 статті 50 Закону порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції є зловживання монопольним (домінуючим) становищем.

Відповідно до частин першої - третьої статті 13 Закону зловживанням монопольним (домінуючим) становищем на ринку є дії чи бездіяльність суб'єкта господарювання, який займає монопольне (домінуюче) становище на ринку, що призвели або можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції, або ущемлення інтересів інших суб'єктів господарювання чи споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку.

Зловживанням монопольним (домінуючим) становищем на ринку, зокрема, визнається: встановлення таких цін чи інших умов придбання або реалізації товару, які неможливо було б встановити за умов існування значної конкуренції на ринку; застосування різних цін чи різних інших умов до рівнозначних угод з суб'єктами господарювання, продавцями чи покупцями без об'єктивно виправданих на те причин; обумовлення укладання угод прийняттям суб'єктом господарювання додаткових зобов'язань, які за своєю природою або згідно з торговими та іншими чесними звичаями у підприємницькій діяльності не стосуються предмета договору; обмеження виробництва, ринків або технічного розвитку, що завдало чи може завдати шкоди іншим суб'єктам господарювання, покупцям, продавцям; часткова або повна відмова від придбання або реалізації товару за відсутності альтернативних джерел реалізації чи придбання; суттєве обмеження конкурентоспроможності інших суб'єктів господарювання на ринку без об'єктивно виправданих на те причин; створення перешкод доступу на ринок (виходу з ринку) чи усунення з ринку продавців, покупців, інших суб'єктів господарювання.

Зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку забороняється і тягне за собою відповідальність згідно з законом.

Оскаржуваним рішенням було встановлено таке:

- позивач є єдиним суб'єктом господарювання, який у період 2012 - 2013 років здійснював діяльність на ринку передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами в с. Затока Білгород-Дністровського району Одеської області в межах території, де розташовані власні місцеві (локальні) електричні мережі Товариства; при цьому позивач не зазнавав конкуренції внаслідок відсутності жодного конкурента на цьому ринку;

- безпідставне нездійснення Товариством технічного забезпечення електропостачання ТОВ «Робінзон» призвело до ущемлення інтересів ТОВ «Робінзон» та було б неможливим за умов існування значної конкуренції на зазначеному ринку.

Частиною першою статті 59 Закону передбачено, що підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є:

неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи;

недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими;

невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи;

порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

З аналізу оскаржуваного рішення АМК вбачається, що висновку про ущемлення інтересів ТОВ «Робінзон» шляхом ненадання електроенергії позивачем АМК дійшов без встановлення необхідних обставин та без врахування доводів Товариства.

Разом з тим, у пунктах 16 та 17 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 15 «Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства» зазначено, що у розгляді справ зі спорів, пов'язаних із зловживанням монопольним становищем на ринку, господарським судам необхідно мати на увазі, що наведений у статті 29 Господарського кодексу України (далі - ГК України) перелік дій, що визнаються таким зловживанням, не можна вважати вичерпним. Згідно з приписом частини першої статті 41 ГК України законодавство, що регулює відносини, які виникають у зв'язку з недобросовісною конкуренцією, обмеженням та попередженням монополізму у господарській діяльності, складаються з цього Кодексу, закону про Антимонопольний комітет України, інших законодавчих актів. До таких законодавчих актів належить і Закон, який передбачає як кваліфікуючі ознаки зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку (частина перша статті 13), так і перелік відповідних дій чи бездіяльності (частина друга цієї статті).

У застосуванні відповідної статті Закону господарським судам необхідно мати на увазі, що частина перша її містить кваліфікуючі ознаки зловживання монопольним (домінуючим) становищем стосовно необмеженого кола випадків такого зловживання, а частина друга - перелік деяких з числа відповідних випадків, причому цей перелік не є вичерпним. Отже, сама лише відсутність у згаданому переліку вказівки про ті чи інші дії (бездіяльність) суб'єкта господарювання не є перешкодою для кваліфікації таких дій (бездіяльності) за ознаками частини першої даної статті.

Стаття 13 Закону не містить положень стосовно мінімальної кількості фактів (подій), яка вважалася б достатньою для кваліфікації дій суб'єктів господарювання за ознаками зловживання монопольним (домінуючим) становищем. Отже, в принципі й одноразове відповідне порушення, належним чином встановлене й доведене, може бути підставою для здійснення такої кваліфікації.

АМК в оскаржуваному рішенні зловживанням монопольним (домінуючим) становищем визначив безпідставне нездійснення Товариством технічного забезпечення електропостачання ТОВ «Робінзон», що призвело до ущемлення інтересів останнього.

Відповідач, приймаючи рішення № 155-р, посилався на таке:

- ТОВ «Робінзон» та Товариство уклали Договір від 07.11.2012, за умовами якого електропередавальна організація (в особі Товариства) набуває обов'язку забезпечувати технічну можливість передачі електричної енергії ТОВ «Робінзон» в обсягах згідно з договором про постачання електричної енергії;

- відповідно до пункту 6.1 Договору від 07.11.2012 технічне забезпечення постачання електричної енергії може бути припинено або обмежено електропередавальною організацією у випадках, передбачених підпунктами 6.1.1 - 6.1.6 пункту 6.1 Договору від 07.11.2012;

- Товариство після укладення Договору від 07.11.2012 не поновило електропостачання ТОВ «Робінзон» та вимагало від нього проведення вимірювань та випробовувань кабельної лінії напругою 0,4 кВ від ТП 10/0,4 кВ №1249, необхідність яких не передбачено пунктом 5.4 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 №28 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 02.08.1996 за №417/1442;

- Міністерство листом від 03.01.2013 №32-01/6-21 повідомило Товариство щодо необхідності забезпечення надійного та якісного електропостачання до струмоприймачів ТОВ «Робінзон» та неправомірності створення перешкод в отриманні ТОВ «Робінзон» електричної енергії відповідної якості;

- незважаючи на укладення Договору від 07.11.2012, електропостачання об'єктів ТОВ «Робінзон» позивачем відновлено лише 21.07.2013, про що свідчить лист Товариства від 18.09.2013 №117.

Вказані доводи відповідача спростовуються поясненнями позивача та документами, долученими до матеріалів справи.

Додатком №1 до Договору від 07.11.2012 визначено балансову належність електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін і встановлено, яке саме енергетичне обладнання знаходиться на балансі сторін.

У додатку № 1 до Договору від 07.11.2012 сторони визначили, що:

- електропередавальній організації (Товариству) належить: ЗТП-1249, РУ-0,4 кВ; ЩО-70, рубильник та запобіжники ПН-2/250 А з плавкою вставкою 192А (підпункт 1.1 пункту 1 додатку № 1 до Договору від 07.11.2012);

- споживачу (ТОВ «Робінзон») належать: трансформатори струму Т-0,66-ТТ200/5УЗ 0,5S № 45182; № 45424; № 46234, встановлені в РУ-0,4 кВ ЗТП-1249; лічильник NIK-2301 - АК-1 № 0157163 (6 зн.), встановлений в РУ-0,4 кВ ЗТП-1249; КЛ-0,4кВ АВВГ 3*150+1*50 м2 від РУ-0,4 кВ ЗТП № 1249 до ГРЩ бази відпочинку «Робінзон»; внутрішні мережі бази відпочинку «Робінзон» (підпункт 1.2 пункту 1 додатку № 1 до Договору від 07.11.2012);

- межа відповідальності за стан та обслуговування електричних мереж та установок встановлюється на болтовому з'єднанні запобіжників ПН-2/250А і шини трансформаторів струму в Щ0-70 (пункт 2 додатку № 1 до Договору від 07.11.2012);

- електропередавальна організація несе відповідальність за технічний стан і безпечну експлуатацію електричних мереж та електроустановок, які їй належать, а також за стан контактних з'єднань на межі відповідальності (пункт 3 додатку № 1 до Договору від 07.11.2012);

- споживач несе відповідальність за технічний стан і безпечну експлуатацію всього електрообладнання, яке знаходиться на його балансі (пункт 4 додатку № 1 до Договору від 07.11.2012).

Матеріалами справи підтверджено, що енергопостачання об'єктів ТОВ «Робінзон» здійснюється кабельною лінією напругою 0,4 кВ від ТП №1249.

Відповідно до підпункту 8.1.2 пункту 8.1 Договору електропередавальна організація не несе відповідальності перед споживачем за обмеження (припинення) постачання електричної енергії, яке викликане автоматичним відключенням лінії живлення у зв'язку з її пошкодженням.

У свою чергу, лінія ТОВ «Робінзон» відключилася автоматично 23.08.2012 у нічний час.

Як вбачається з матеріалів справи, у тому числі додатку № 1 до Договору від 07.11.2012 і принципової схеми електропостачання бази відпочинку «Робінзон», пошкодження лінії живлення відбулося на межі балансової належності ТОВ «Робінзон»

В підтвердження вказаного відключення позивачем подано суду витяги з журналів дефектів та неполадок обладнання та нарядів і розпоряджень, в яких зафіксовано 23.08.2012 факт несправності та необхідності проведення ремонту кабельної лінії, за яку відповідальне саме ТОВ «Робінзон».

Позивач зазначає, що протягом одинадцяти місяців (з 23.08.2012 по 20.07.2013) ТОВ «Робінзон» свою кабельну лінію не ремонтувало, внаслідок чого Товариство було позбавлено технічної можливості належним чином виконувати умови Договору від 07.11.2012 та забезпечити електропостачання позивача.

Документи з ремонту та випробування кабельної лінії були надіслані Товариству у липні місяці 2013 року, тобто лише через сім місяців після укладання Договору.

Отримавши вказані документи, позивач негайно підключив ТОВ «Робінзон» та почав забезпечувати вказане товариство електроенергією.

Відповідач вказував на справність кабельних ліній ТОВ «Робінзон», зокрема, посилаючись на те, що у листі від 22.08.2013 № 21/632 публічне акціонерне товариство «ЕК Одесаобленерго» зазначило про відсутність у себе копій документів, які підтверджують несправність електричних мереж ТОВ «Робінзон».

Разом з тим, інформація, вказана у листі, не є спростуванням доказів наявності несправностей, поданих позивачем.

Що ж до обґрунтування оскаржуваного рішення АМК з посиланням на лист Міністерства від 03.01.2013 №32-01/6-21, то слід зазначити таке.

Листом Міністерства від 03.01.2013 №32-01/6-21, крім пропозиції Товариству не створювати перешкоди щодо забезпечення надійного та якісного електропостачання до його струмоприймачів, також було запропоновано ТОВ «Робінзон» вчинити такі дії: відповідно до вимог статті 181 ГК України оформити та надати до Товариства необхідні документи та додатки до Договору від 07.11.2012; письмово звернутись до позивача щодо проведення вимірювань та випробувань кабельної лінії 0,4 кВ, яка виходить від розподільчого устаткування напругою 0,4 кВ ТП 10/0,4 кВ №1249 та забезпечує електропостачання бази «Робінзон», а також зазначити перелік робіт, які планується виконати, дати виконання цих робіт тощо, та надати копії результатів випробувань до Товариства; звернутись до відкритого акціонерного товариства «Енергетична компанія «Одесаобленерго» з метою переукладення договору про перепостачання електричної енергії.

Таким чином, обов'язок Товариства з відновлення електропостачання виник після виконання ТОВ «Робінзон» дій, визначених у листі, та належного підтвердження справності кабельних ліній.

Суд не вбачає в діях Товариства ущемлення інтересів ТОВ «Робінзон», оскільки саме з його вини електропостачання не здійснювалось протягом семи місяців, як наслідок неподання відповідних документів щодо справності кабельних ліній.

Позивач, виконуючи належним чином умови Договору, вимоги Правил технічної експлуатації електроустановок споживачів, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України від 25.07.2006 № 258 і зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1143/13017, та Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 № 28 і зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 02.08.1996 за № 417/1442, не підключив ТОВ «Робінзон» та не здійснював електропостачання у зв'язку з наявністю несправностей, які могли б спричинити у разі підключення аварію, пожежу тощо.

З огляду на викладене наявні передбачені статтею 59 Закону підстави для визнання недійсним рішення № 155-р.

Що ж до вимоги про визнання рішення протиправним, то в цій частині позову слід відмовити, оскільки відсутній такий спосіб захисту.

Відповідно до частини першої статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово (частина друга статті 32 ГПК України).

Відповідач не надав суду доказів (у розумінні статті 32 ГПК України), в підтвердження обставин, викладених у відзиві.

Оскільки згідно з частиною четвертою статті 49 ГПК України стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує мито за рахунок другої сторони і в тому разі, коли друга сторона звільнена від сплати судового збору, з відповідача на користь позивача слід стягнути відповідну суму судового збору (1 218 грн.).

Керуючись статтями 43, 49, 82 - 85 ГПК України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати недійсним рішення Антимонопольного комітету України від 07.04.2015 №155-р «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» у справі №128-26.13/57/13.

3. Стягнути з Антимонопольного комітету України (03035, м. Київ, вул. Урицького, 45; ідентифікаційний код 00032767) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ЗЕМ» (67772, Одеська область, Білгород-Дністровський район, смт Затока, вул. Піонерська, 4; ідентифікаційний код 24764280) 1 218 (одну тисячу двісті вісімнадцять гривень) грн. судового збору.

4. Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

5. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 16.09.2015.

Суддя О. Марченко