УХВАЛА

02.09.2015Справа № 910/22889/15

за заявою Заступника Генерального прокурора України в інтересах держави в особі Міністерства освіти і науки України та Головного управління охорони культурної спадщини Київської міської державної адміністрації
до 1. Фонду державного майна України; 2. Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву; 3. Товариства з обмеженою відповідальністю «РІОТРЕЙД»
про вжиття запобіжних заходів
Суддя Чинчин О.В.

Представники сторін:

від Прокуратури: не з'явились;

від МОН України: не з'явились

від ГУ ОКС КМДА: Панасенко І.І. (представник за Довіреністю);

Черненко І.І. (представник за Довіреністю);

від ТОВ «РІОТРЕЙД»: Бачинська А.Ю. (представник за Довіреністю)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Заступник Генерального прокурора України в інтересах держави в особі Міністерства освіти і науки України та Головного управління охорони культурної спадщини Київської міської державної адміністрації звернувся до Господарського суду міста Києва з заявою про вжиття запобіжних заходів шляхом накладення арешту на нежитлові приміщення загальною площею 485,80 кв.м., розташовані у будівлі на бульварі Тараса Шевченка, 27-А у м. Києві, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «РІОТРЕЙД» () на праві власності.

Заява про вжиття запобіжних заходів вмотивована тим, що відповідно до договору купівлі - продажу об»єкта державної власності групи А - нежитлових приміщень загальною площею 485,8 кв.м., розташованих за адресою: м. Київ, бульв. Шевченка Тараса, буд. 27-А, що приватизуються шляхом викупу від 06.12.2013 року №409, та акта передачі державного майна від 12.12.2013 р. №634 Товариство з обмеженою відповідальністю «РІОТРЕЙД» є власником нежитлових приміщень загальною площею 485,8 кв.м., розташованих за адресою: м. Київ, бульв. Шевченка Тараса, буд. 27-А. Як зазначає Заявник, Товариство з обмеженою відповідальністю «РІОТРЕЙД» має можливість реалізувати право власності на зазначені приміщення, про що свідчить розміщення у мережі інтернет оголошень із пропозиціями передачі в оренду офісних приміщень у будівлі за адресою: бульвар Тараса Шевченка, 27-а, м. Київ. Відповідно до вказаних оголошень, плану поверху офісних приміщень будівлі на бульв. Тараса Шевченка, 27-А в м. Києві, які пропонуються до передачі в оренду, збігається з планом поверху будівлі, зазначеної у технічному паспорті на нежитлові приміщення площею 485,80 кв.м., приватизованої ТОВ «РІОТРЕЙД». Наведене свідчить про існування реальної загрози подальшого порушення прав держави шляхом відчуження або обтяження зобов»язаннями спірного майна до подання позову Генеральною прокуратурою України. Таким чином, Заявник просить вжити запобіжні заходи шляхом накладення арешту на нежитлові приміщення загальною площею 485,80 кв.м., розташовані у будівлі на бульварі Тараса Шевченка, 27-А у м. Києві, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «РІОТРЕЙД» () на праві власності.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.09.2015 року прийнято до розгляду Заяву Заступника Генерального прокурора України в інтересах держави в особі Міністерства освіти і науки України та Головного управління охорони культурної спадщини Київської міської державної адміністрації про вжиття запобіжних заходів, призначено розгляд заяви на 02.09.2015 року.

В судовому засіданні 02.09.2015 року представники Головного управління охорони культурної спадщини Київської міської державної адміністрації надали усні пояснення по суті Заяви. В судовому засіданні представник Товариства з обмеженою відповідальністю «РІОТРЕЙД» надав усні пояснення по суті Заяви, просив Суд відмовити в задоволенні Заяви Заступника Генерального прокурора України. В судове засідання представники Генеральної прокуратури України та Міністерства освіти і науки України не з'явились, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином шляхом надіслання телефонограми, про поважні причини нез'явлення суд не повідомили.

Суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 43-4 Господарського процесуального кодексу України, заява про вжиття запобіжних заходів розглядається не пізніше двох днів з дня її подання господарським судом, в районі діяльності якого належить провести ці процесуальні дії, з повідомленням заінтересованих осіб. Однак неявка їх не перешкоджає розглядові заяви.

За таких обставин, неявка в судове засідання представників сторін не є перешкодою для розгляду Заяви про вжиття запобіжних заходів.

Ознайомившись із Заявою Заступника Генерального прокурора України в інтересах держави в особі Міністерства освіти і науки України та Головного управління охорони культурної спадщини Київської міської державної адміністрації про вжиття запобіжних заходів, Суд приходить до висновку, що дана Заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 43-1 Господарського процесуального кодексу України особа, яка має підстави побоюватись, що подача потрібних для неї доказів стане згодом неможливою або утрудненою, а також підстави вважати, що її права порушені або існує реальна загроза їх порушення, має право звернутися до господарського суду з заявою про вжиття запобіжних заходів до подання позову.

Згідно зі статтею 43-2 Господарського процесуального кодексу України, запобіжні заходи включають:

1) витребування доказів;

2) огляд приміщень, в яких відбуваються дії, пов'язані з порушенням прав;

3) накладення арешту на майно, що належить особі, щодо якої вжито запобіжні заходи, і знаходиться в неї або в інших осіб.

Таким чином, запобіжні заходи забезпечують вимогу, яка ще не оформлена у вигляді позову, та надають додаткову гарантію збереження доказів чи запобігання порушення права.

Вирішуючи питання про необхідність вжиття запобіжних заходів, господарський суд повинен встановити підстави вжиття запобіжних заходів, а саме: обставини, які викликають у заявника побоювання, що подача потрібних для нього доказів стане згодом неможливою чи утрудненою; обставини, які підтверджують порушення прав заявника, або його уявлення про загрозу порушення цих прав та реальність такої загрози. При цьому заінтересована особа повинна довести необхідність терміновості вжиття запобіжних заходів, тобто необхідність вирішення цього питання до пред'явлення позову.

Заявник має подати докази, достатні для впевненості в тому, що його право порушується або невідворотно буде порушено.

Вказуючи на обставини, якими обґрунтовується необхідність вжиття запобіжних заходів, заявник повинен зазначити підстави вжиття запобіжних заходів, тобто обставини, які підтверджують порушення прав заявника або його уявлення про загрозу порушення цих прав і реальність такої загрози.

Статтею 43-3 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що запобіжні заходи вживаються до моменту звернення до суду з позовною заявою з метою попередження та збереження доказів правопорушення, а після подання відповідної заяви вжиті запобіжні заходи не припиняються, а діють вже як заходи забезпечення позову.

Отже, за своєю правовою природою, запобіжні заходи - це заходи, спрямовані на збереження відповідних доказів та на запобігання правопорушенню з метою якнайшвидшого реагування на протиправні дії, а заходи до забезпечення позову за своїм змістом застосовуються як гарантія реального виконання рішення суду. Тобто, заходи, що вживаються судом як запобіжні мають бути спрямованими також на забезпечення позову, який буде поданий до суду з метою захисту порушених прав та інтересів заявника.

Відповідно до пункту 9 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 20.04.2007 року № 01-8/251 "Про деякі питання практики вжиття запобіжних заходів" у вирішенні питання про вжиття запобіжних заходів господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх застосування з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника; наявності зв'язку між конкретним видом запобіжних заходів і предметом відповідної позовної вимоги, яку заявник повинен подати у строк, встановлений частиною третьою статті 43- 3; імовірності настання обставин, зазначених у статті 43- 1; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Суд зазначає, що умовою застосування запобіжних заходів є достатньо обґрунтоване припущення, що потрібні докази, які є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути або їх подача може згодом стати неможливою чи утрудненою. При цьому в клопотанні про застосування запобіжних заходів має міститись мотивований висновок про те, як невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим подачу таких доказів до господарського суду.

Якщо в заяві про вжиття запобіжних заходів йдеться про накладення арешту на рухоме та нерухоме майно, що належить особі, щодо якої просять вжити запобіжні заходи, і знаходиться в неї або в інших осіб, необхідно вказати, яке саме майно слід піддати арешту, кому воно належить і на яких правових підставах, у кого і за якою адресою воно знаходиться.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 06.08.13. у справі № 904/3457/13.

Крім того, Суд відзначає, що Заявник повинен обґрунтувати підстави для вжиття запобіжних заходів поданням відповідних доказів з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 33 Господарського процесуального кодексу України.

Статтями 33, 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Заявником не наведено Суду жодних належних та допустимих доказів відповідно до норм ст.ст. 33, 34, 36 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження його доводів, викладених в Заяві про вжиття запобіжних заходів, оскільки посилання на оголошення про можливість передачі об»єкту в оренду, розміщеного в мережі інтернет, не є таким доказом з урахуванням ще й того, що представник Товариства з обмеженою відповідальністю «РІОТРЕЙД» пояснив в судовому засіданні про ненадання такого оголошення.

Саме лише посилання заявника на те, що невжиття запобіжних заходів може призвести до порушення його прав і охоронюваних законом інтересів, без обґрунтування підстав для вжиття таких запобіжних заходів з посиланням на відповідні докази та без обґрунтування необхідності термінового вжиття запобіжних заходів (необхідність вирішення цього питання до пред'явлення позову) не може бути підставою для винесення ухвали про накладення запобіжних заходів.

Отже, підстави викладені заявником в заяві про вжиття запобіжних заходів не є підставами в розумінні ст. 43-1 Господарського процесуального кодексу України, оскільки не доводять наявність фактичних обставин, які б обґрунтовували необхідність вжиття запобіжних заходів.

З огляду на вищевикладене, Суд приходить до висновку, що заявником не надано доказів порушення його прав чи існування загрози їх порушення, а також не підтверджено належними та допустимими доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування запобіжного заходу у вигляді накладення арешту на нежитлові приміщення загальною площею 485,80 кв.м., розташовані у будівлі на бульварі Тараса Шевченка, 27-А у м. Києві, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «РІОТРЕЙД» () на праві власності.

В силу положень частини 6 статті 43-4 Господарського процесуального кодексу України у разі відсутності підстав, встановлених статтею 43-1 цього Кодексу, господарський суд виносить ухвалу про відмову в задоволенні заяви про вжиття запобіжних заходів.

Керуючись статтями 43-4, 86 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

УХВАЛИВ

В задоволенні Заяви Заступника Генерального прокурора України в інтересах держави в особі Міністерства освіти і науки України та Головного управління охорони культурної спадщини Київської міської державної адміністрації про вжиття запобіжних заходів шляхом накладення арешту на нежитлові приміщення загальною площею 485,80 кв.м., розташовані у будівлі на бульварі Тараса Шевченка, 27-А у м. Києві, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «РІОТРЕЙД» () на праві власності - відмовити.

Суддя О.В. Чинчин