ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.2015 року Справа № 904/4760/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач)

суддів: Кузнецова В.О., Коваль Л.А.,

при секретарі судового засідання: Мудрак О.М.

за участі представників сторін:

від позивача: Веремієнко В.В., представник, довіреність №2 від 29.12.14р.

від відповідача: Сироткін О.О., представник, довіреність б/н від 30.01.15р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Дніпропластавтомат"

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 27.07.2015р. у справі № 904/4760/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Паритет Пак", м. Новомосковськ, Дніпропетровська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Дніпропластавтомат", м. Дніпропетровськ

про стягнення 392 013,86 грн. за договором на поставку товару, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2015р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Паритет Пак" звернулось до господарського суду з позовом в якому просило стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Дніпропластавтомат" суму основного боргу у розмірі 264 065,79 грн., пеню - 55 250,76 грн., 3% річних - 4 766,05 грн. інфляційні втрати - 67 931,26 грн. за договором на поставку товару № 411 від 05.09.2013р.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 27.07.2015р. у справі № 904/4760/15 (суддя Назаренко Н.Г.) позовні вимоги задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Дніпропластавтомат" (49033, м. Дніпропетровськ, вул.. Героїв Сталінграду, 122, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об'єднання "Паритет Пак" (51200, Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Радянська, 50, ) суму основного боргу - 125 581,29 грн. (сто двадцять п'ять тисяч п'ятсот вісімдесят одна грн. 29 коп.), пені - 55 250,76 грн. (п'ятдесят п'ять тисяч двісті п'ятдесят грн. 76 коп.), 3% річних - 4 766,05 грн. (чотири тисячі сімсот шістдесят шість грн. 05 коп.), інфляційні втрати - 67 931,26 грн. (шістдесят сім тисяч дев'ятсот тридцять одна грн. 26 коп.), витрати по сплаті судового збору - 7 840,28 грн. (сім тисяч вісімсот сорок грн. 28 коп.); в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Дніпропластавтомат" 166 678,98 грн. провадження у справі припинено.

Не погодившись з рішенням господарського судуДніпропетровської області товариство з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Дніпропластавтомат" звернулось до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить змінити оскаржуване рішення і припинити провадження у справі в частині стягнення з відповідача суми основного боргу - 125 581,29 грн. та припинення провадження у справі в частині 28 194,21грн. Також, скаржник просить зменшити розмір штрафних санкцій, а в решті рішення залишити без змін.

В обґрунтування своєї правової позиції скаржник зазначає, що місцевим господарським судом всупереч вимогамст. 601 ЦК України не враховано здійснення відповідачем з позивачем заліку зустрічних однорідних вимог на суму 125 581,29 грн. за мировою угодою, затвердженою ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 17.06.2014р. у справі № 904/2310/14 та не враховано, що за договором поставки здійснено залік на суму 138 484,77 грн., а не 166 678,98 грн. як вказано в рішенні суду. Фактично на час прийняття оскаржуваного рішення у відповідача була відсутня заборгованість перед позивачем за поставку товару, що також є підставою для зменшення нарахованих штрафних санкцій.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.08.2015 року у складі колегії суддів: головуючий суддя Чередко А.Є., судді Коваль Л.А., Пархоменко Н.В. апеляційну скаргу прийнято до провадження, розгляд скарги призначено у судовому засіданні на 10.09.2015 року.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 09.09.2015 року, на підставі розпорядження секретаря судової палати від 09.09.2015р. про склад колегії суддів у зв'язку з відпусткою судді Пархоменко Н.В., апеляційну скаргу прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Чередко А.Є., судді Кузнецов В.О., Коваль Л.А.

У судовому засіданні представник скаржника доводи апеляційної скарги підтримав у повному обсягу.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу та його представник у судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечує, вважає оскаржуване рішення законним та обгрунтованим, прийнятим з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а апеляційну скаргу відповідача безпідставною. При цьому, позивач зазначає про відсутність правових підстав здійснення заліку зустрічних вимог за мировою угодою, затвердженою ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 17.06.2014р. у справі № 904/2310/14 внаслідок відсутності таких умов у відповідному договорі.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та повноту з'ясування і доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті ним рішення, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, судова колегія дійшла до висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги скаржника, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, 05.09.2013р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Паритет Пак" (далі - Позивач, Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Дніпропластавтомат" (далі - Відповідач, Покупець) був укладений договір на поставку товару № 411 (далі Договір), відповідно до умов цього договору Постачальник за цим договором зобов'язується на підставі Заявок поставляти і передавати у власність покупця партії поліпропіленової продукції (далі товар) в номенклатурі, асортименті, кількості, у строки та за цінами, вказаними у видаткових накладних, рахунках-фактурах або специфікаціях, які є невід'ємною частиною цього договору (п. 1.1. Договору).

Відповідно до п. 1.2. Договору Покупець зобов'язаний прийняти товар і оплачувати його на умовах цього договору.

Ціна товару визначається в національній валюті України і вказується у видаткових накладних, рахунку-фактурі чи специфікаціях, які є невід'ємною частиною цього договору (п. 2.1. Договору).

Пунктом 3.1. Договору встановлено, що розрахунки за кожну партію товару покупець здійснює шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника у наступному порядку - відстрочка платежу 21 календарний день, згідно від дати отримання товару.

Датою оплати вважається дата зарахування грошових коштів на банківський рахунок Постачальника.

Згідно п. 3.2. Договору моментом фактичної передачі партії товару вважається дата, зазначена у видатковій накладній постачальника.

Договір набуває чинності з моменту підписання його сторонами та діє до 31.12.2013р. Після закінчення терміну дії договору, його умови залишаються дійсними стосовно всіх партій товару, який поставлений у строк його дії, Також сторони не звільняються від зобов'язань щодо врегулювання розрахунків за поставлений товар, зобов'язань по заміні товару, щодо якого своєчасно пред'явлені рекламації (п. 10.1. Договору).

Пунктом 10.1.1. Договору встановлено, що у разі якщо сторони у 30 денний термін до закінчення дії основного договору не заявлять про його розірвання договір вражається дійсним до 31 грудня наступного календарного року на тих же умовах.

Договір зберігає свою силу після закінчення терміну його дії до повного виконання сторонами зобов'язань, що виникли у термін дії договору (п. 10.2. Договору).

Позивач на виконання умов договору здійснив поставку товару Відповідачу на загальну суму 1 525 798,25 грн., що підтверджується видатковими накладними (а.с.30, 33, 36, 39, 42, 45, 48, 51, 53, 56, 59, 62, 65, 68, 71).

Отримання товару підтверджується підписом на видаткових накладних повноважного представника Відповідача за довіреністю (а.с. 31, 34, 37, 40, 43, 46, 49, 54, 57, 60, 63, 66, 69, 72).

Позивачем Відповідачеві були виставлені рахунки-фактури на оплату (а.с. 29, 32, 35, 38, 41, 44, 47, 50, 52, 55, 58, 61, 64, 67, 70).

Відповідач за поставлений товар розрахувався частково у сумі 1 261 732,46 грн. в результаті чого за ним на час пред'явлення позову рахувалася заборгованість у розмірі 264 065,79 грн.

В ході судового розгляду справи в суді першої інстанції Відповідач надав суду заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог від 18.06.2015р. № 20150618-3 на суму 264 065,77 грн. та докази направлення її Позивачу (а.с. 87-89).

Зазначеною заявою Відповідач заявив про зарахування зустрічних однорідних вимог ТОВ "Виробниче підприємство "Дніпропластавтомат" до ТОВ "Паритет Пак" про сплату грошових коштів в сумі 166 678,98 грн. за договором поставки № 287 від 01.01.2012р. в частині 138 484,77 грн.; вимог ТОВ "Виробниче підприємство "Дніпропластавтомат" до ТОВ "Паритет Пак" про сплату грошових коштів в сумі 125 581,29 грн. за мировою угодою від 16.06.2014р., затвердженою ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 17.06.2014р. по справі № 904/2310/14 в рахунок вимог ТОВ "Паритет Пак" до ТОВ "Виробниче підприємство "Дніпропластавтомат" про сплату грошових коштів в сумі 264 065,77 грн. за договором поставки № 411 від 05.09.2013р.

Відповідно до норм статті 202 Господарського кодексу України, господарське зобов'язання припиняється: виконанням, проведеним належним чином; зарахуванням зустрічної однорідної вимоги або страхового зобов'язання; у разі поєднання управленої та зобов'язаної сторін в одній особі; за згодою сторін; через неможливість виконання та в інших випадках, передбачених цим Кодексом або іншими законами, а також згідно частини 2 цієї статті в разі його розірвання або визнання недійсним за рішенням суду.

Згідно частини 3 статті 203 Господарського кодексу України, господарське зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не визначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони.

В силу частини 1 статті 601 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняються зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги.

Отже, зарахування зустрічних однорідних вимог є однією з форм припинення зобов'язання, внаслідок якого має місце індивідуальне задоволення вимог окремого кредитора за рахунок майна боржника.

Зарахування можливе за наявності таких умов: - зустрічність вимог - одночасна участь сторін у двох зобов'язаннях і при цьому кредитор за одним зобов'язанням є боржником в іншому зобов'язанні;- однорідність вимог (гроші, однорідні речі); - настання строку виконання зобов'язання або визначення строку моментом запитання, або щоб термін виконання не був вказаний взагалі, тобто виконання можна було вимагати в будь-який момент; - ясність вимог - відсутність спору відносно характеру зобов'язання, його змісту, умов виконання; - звернення з заявою однієї сторони до іншої.

Проте, зобов'язання Відповідача здійснити на користь Позивача оплату за поставки товару за договором № 411 від 05.09.2013р. у період з 17.06.2014р. по 11.11.2014р. не є однорідним до зобов'язання Позивача перед Відповідачем за мировою угодою від 16.06.2014р., затвердженою ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 17.06.2014р. по справі № 904/2310/14, порушеної за позовом ТОВ "Паритет Пак"до ТОВ "Виробниче підприємство "Дніпропластавтомат" про стягнення 436 552,75грн. (а.с. 104-106).

Так, за п. 1 даної мирової угоди, Позивач та Відповідач визнають, що станом на 16.06.2014р. сума основного боргу Відповідача перед Позивачем за договором № 411 від 05.09.2013р. складає 414 737,91грн. Відповідач зобов'язується сплатити суму боргу 414 737,91грн. у спосіб зазначений у п. 3 цієї угоди.

Згідно п. 2 мирової угоди, Позивач та Відповідач визнають, що внаслідок невиконання зобов'язання з поставки товари, прийнятого Позивачем згідно укладеної між сторонами Специфікації № 7 від 27.01.2014р. до договору№ 411 від 05.09.2013р., Відповідач зазнав додаткових витрат у розмірі 125 581,29грн. Позивач зобов'язується компенсувати Відповідачу суму додаткових витрат у розмірі 125 581,29 грн. у спосіб зазначений у п. 3 цієї угоди.

Відповідно до п.3 мирової угоди сторони домовились, що сплата Відповідачем заборгованості і компенсація додаткових витрат Позивачем буде відбуватися одночасно у наступний спосіб:

"Позивач" здійснює компенсацію "Відповідачу" суми додаткових витрат, що зазначена у пункті 2 даної угоди, шляхом надання дисконту (знижок) на товар, що буде поставлятися після підписання даної угоди, до повного погашення заборгованості перед "Відповідачем". Сума компенсації дорівнює сумі, на яку була знижена вартість партії товару відносно ринкової ціни. "Позивач" виконує поточні поставки товару "Відповідачу", а "Відповідач" сплачує суму за поточну поставку, та додатково частину суми заборгованості зазначеної в п. 1 даної угоди, в розмірі (Р), який визначається за формулою: Р=ВзхСБдСБпп де Вз - сума, на яку була знижена вартість партії товару; СБпп - сума додаткових витрат, що зазначена у п. 2 даної угоди; СБд - сума заборгованості, що зазначена в п. 1 даної угоди.

Строк оплати поставленого товару та частини суми заборгованості зазначеної в п. 1 даної угоди - протягом доби з дати поставки.

Сума заборгованості, яка підлягає сплаті фіксується сторонами у специфікації.

Таким чином сплата заборгованості "Відповідачем" і компенсація додаткових витрат "Позивачем" повинні відбуватися одночасно з можливим погашенням частинами.

Строк повної сплати "Відповідачем" основного боргу в сумі 414 737,91 грн. - до 01.10.2014р.

Строк повної компенсації "Позивачем" додаткових витрат в сумі 125 581,29 грн. - до 01.10.2014р.

Згідно п. 4 мирової угоди, у разі, якщо протягом строку, зазначеного у п. 3 даної угоди, заборгованість сторін за пунктами 1 та 2 даної угоди не буде погашена, або буде погашена не в повному обсязі, розрахунки сторін за зазначеними зобов'язаннями здійснюватимуться шляхом зменшення непогашеної заборгованості Покупця за п. 1 даної угоди на суму непогашеної заборгованості Постачальника за п. 2 даної угоди, та сплати отриманої суми в строк сім днів після спливу вищезазначеного терміну.

Таким чином, вказана мирова угода не встановлює як-такого зустрічного однорідного зобов'язання Позивача перед Відповідачем, яким має бути сплата грошових коштів, а не надання знижки або зменшення заборгованості боржника, саме який і має грошове зобов'язання за цією мировою угодою, що згідно ст. 203 ГК України та ст. 601 ЦК України виключає зарахування вимог Відповідача до Позивача та відповідно не припиняє зобов'язання Відповідача по оплаті поставленого товару по договору № 411 від 05.09.2013р. у сумі 125 581,29 грн.

Отже, виходячи зі змісту вищенаведеної мирової угоди, грошове зобов'язання перед Позивачем є саме у Відповідача, в т.ч. і за п. 4 мирової угоди, а не навпаки. До того-ж, матеріали справи не містять належних доказів, які-б свідчили про виконання сторонами мирової угоди, яка мала виконуватися ними одночасно.

За наведених обставин та в силу вимог ст.ст. 173, 193 ГК України, ст.ст. 525, 526, 530, 629, 655 ЦК України оскаржуване рішення суду в частині стягнення з Відповідача на користь Позивача заборгованості за поставлений товар у сумі 125 581,29 грн. є обґрунтованим, а відповідні доводи скаржника викладені в апеляційній скарзі безпідставними.

Вірним є і висновок господарського суду про необхідність зарахування зустрічних однорідних вимог ТОВ "Виробниче підприємство "Дніпропластавтомат" до ТОВ "Паритет Пак" за договором поставки № 287 від 01.01.2012р.

Так, як вбачається з матеріалів справи, 01.01.2012р. Відповідач уклав з Позивачем Договір поставки № 287, на виконання якого поставив Позивачу товар (плівку полотно в рулоні) на загальну суму 166 678,98 грн. (а.с.91-103).

Враховуючи, що специфікації до даного договору в яких встановлено строк оплати, відсутні, Відповідач 29.05.2015р. направив Позивачу лист з вимогою про погашення заборгованості по Договору № 287 (а.с. 108-111,121,122).

Позивач вимоги відповідача не виконав, оплату за товар, отриманий по Договору № 287 не здійснив, у зв'язку з чим за ним рахується заборгованість сумі 166 678, 98грн.

Приймаючи до уваги, що вимоги сторін по оплаті, як за Договором на поставку товару № 411 від 05.09.2013р., так і за Договором поставки № 287 від 01.01.2012р. є однорідними, пред'явлення Відповідачем відповідної заяви є підставою для зарахування зустрічних однорідних вимог та припинення такого зобов'язання.

Разом з цим, місцевим господарським судом не враховано, що за заявою про зарахування зустрічних однорідних вимог від 18.06.2015р. № 20150618-3 Відповідач заявив про зарахування зустрічних однорідних вимог до Позивача про сплату грошових коштів в сумі 166 678,98 грн. за договором поставки № 287 від 01.01.2012р. в частині 138 484,77 грн. Тому, саме у цій сумі господарський суд мав підстави врахувати здійснення заліку однорідних грошових вимог та припиняти провадження у справі.

За наведених обставин оскаржуване рішення в цій частині підлягає зміні, а саме провадження у справі підлягає припиненню в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Дніпропластавтомат" 138 484,77 грн., а не 166 678,98 грн.

Відповідає оскаржуване рішення чинному законодавству та фактичним обставинам справи і в частині стягнення з Відповідача пені у сумі 55 250,76 грн. за період з 09.07.2014р. по 16.04.2015р., 3 % річних у сумі 4 766,05 грн. за період з 09.07.2014р. по 16.04.2015р. та інфляційних втрати у сумі 67 931,26 грн. за період з листопада 2014 по березень 2015р.

При цьому, апеляційний суд враховує, що оскільки заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог Відповідачем направлено Позивачу вже після порушення провадження у справі, Позивач мав право нараховувати Відповідачу санкції за весь час прострочення оплати.

З огляду на обставини справи та приписи ст. 233 ГК України не вбачає апеляційний суд і достатніх підстав для зменшення стягнутої з Відповідача пені.

Отже, в решті оскаржуване рішення слід залишити без змін, як таке, що відповідає чинному законодавству України.

Виходячи з результату розгляду апеляційної скарги та ст. 49 ГПК України, судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги слід віднести на скаржника у повному обсягу.

З підстав наведеного та керуючись ст.ст.49, 99, 101-106 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Дніпропластавтомат" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 27.07.2015р. у справі № 904/4760/15 - задовольнити частково.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 27.07.2015р. у справі № 904/4760/15 змінити, виклавши абзац четвертий резолютивної частини рішення в наступній редакції:

В частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Дніпропластавтомат" 138 484,77 грн. провадження у справі припинити.

В решті рішення господарського суду Дніпропетровської області від 27.07.2015р. у справі № 904/4760/15 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя А.Є. Чередко

Суддя В.О. Кузнецов

Суддя Л.А. Коваль

Повний текст постанови виготовлено та підписано 11.09.2015 року.