ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"10" вересня 2015 р.Справа № 916/3412/15

За позовом: публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Порто-Франко в особі уповноваженої особи ОСОБА_1 гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку "ПОРТО-ФРАНКО" ОСОБА_2

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю "ГОРЯЦ-Т"

про звернення стягнення на предмет іпотеки

Суддя Цісельський О.В.

Представники:

від позивача: ОСОБА_3 (за довіреністю)

від відповідача: ОСОБА_4 (за довіреністю)

СУТЬ СПОРУ: позивач, публічне акціонерне товариство Акціонерний банк "Порто-Франко в особі уповноваженої особи ОСОБА_1 гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку "ПОРТО-ФРАНКО" ОСОБА_2, звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю "ГОРЯЦ-Т" про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 17.08.2015р. позовну заяву (вх.№3588/15) прийнято до розгляду, порушено провадження у справі, присвоєно №916/3412/15 та справу призначено до розгляду в судовому засіданні.

Представник позивача заявлені позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача заявлені позивачем позовні вимоги не визначає та просить суду відмовити у їх задоволенні, з підстав, викладених у відзиві на позов (вх.№22479/15 від 10.09.2015р.).

Відповідно до ст.85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Дослідивши в відкритому судовому засіданні матеріали справи, надані сторонами докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

11 березня 2013 року між публічним акціонерним товариством Акціонерним банком "Порто-Франко (Банк) та малим приватним підприємством "ВІРТУС" (Позичальник) було укладено Кредитний договір (відзивна реверсивна кредитна лінія) №180/1-13, згідно умов якого Банк надає Позичальнику кредит у вигляді відзивної реверсивної кредитної лінії на поточні потреби у сумі 225 000 доларів США 00 центів на строк з 11.03.2013 року по 09.03.2015 року зі сплатою процентів за користування кредитом - 14% (чотирнадцять відсотків) річних. Кредитний договір від імені Позичальника підписав директор товариства ОСОБА_5.

11 березня 2014 року між Банком та Позичальником було укладено Додаткову угоду №2 до Кредитного договору, згідно положень якої, змінено строк повернення кредитних коштів на "09" березня 2015 року та змінено пункти Кредитного договору.

За умовами Кредитного договору відповідачу було надано кредит в сумі 450 000 доларів США 00 центів, що є підтвердженням виконання Банком своїх зобов'язань за Кредитним договором та настання обов'язку Позичальника щодо повернення кредитних коштів.

З метою забезпечення виконання зобов'язань Позичальника за Кредитним договором, між публічним акціонерним товариством Акціонерним банком "Порто-Франко та товариством з обмеженою відповідальністю "ГОРЯЦ-Т" (Іпотекодавець) 11 березня 2013 року було укладено іпотечний договір, посвідчений ОСОБА_6, приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу реєстраційний номер-283, відповідно до якого, Іпотекодавцем передано в заставу Банку нерухоме майно:

- комплекс нежитлових приміщень № 502 (першого поверху) і підвалу № 501 у (Літ.А), загальною площею 606,5 кв.м., які розташовані в прибудованому приміщенні 9-ти поверхового житлового будинку за адресою: м. Одеса, вул. Канатна, б. 29, що належить товариству з обмеженою відповідальністю "ГОРЯЦ-Т" на праві власності.

"13" березня 2013р. між Банком та Позичальником було укладено Додаткову угоду №1 до Кредитного договору, згідно положень якої, збільшено суму кредиту до 450 000 доларів США.

Проте, Позичальником у встановлені строки кредит не погашено та проценти за його користування не сплачено, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість в за простроченим кредитом в розмірі 400 000,00 дол. США, за простроченими відсотками за період з 01.02.2015р. по 08.03.2015р. в розмірі 5 600,00 дол. США, за нарахованими відсотками за період з 11.03.2015р. по 10.08.2015р. в розмірі 23 800,00 дол. США, пеня за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 100 602,74 дол. США, пеня за несвоєчасне повернення відсотків за період з 01.02.2015р. по 08.03.2015р. в розмірі 1 408,44 дол. США, пеня за нарахованими відсотками за період з 11.03.2015р. по 10.08.2015р. в розмірі 5 985,86 дол. США.

Банк звертався до Позичальника з вимогами про сплату заборгованості за кредитом, намагаючись врегулювати спір у досудовому порядку.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 30.01.2015 №67 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ АБ "Порто-Франко" виконавчою дирекцією ОСОБА_1 гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 30.01.2015 №19 "Про початок процедури ліквідації АБ "Порто-Франко" та призначення уповноваженої особи ОСОБА_1 на ліквідацію банку", згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ АБ "Порто-Франко" та призначено уповноваженою особою ОСОБА_1 на ліквідацію АБ "Порто-франко" ОСОБА_7 строком на 1 рік з 30.01.2015 по 29.01.2016 включно.

24 липня 2015 року виконавчою дирекцією ОСОБА_1 гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №141 про виконання обов'язків уповноваженої особи ОСОБА_1 на ліквідацію АБ "Порто-Франко".

Рішенням господарського суду Одеської області від 12.05.2015р. у справі №916/4147/14 за позовом Національного банку України в особі Управління Національного банку України в Одеській області до публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Порто-Франко", за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_8, Дочірнього підприємства "ФОРМЕТ", товариства з обмеженою відповідальністю "МЕРКАНТЕ", Дочірнього підприємства "ДИРЕКЦІЯ ЄДИНОГО ЗАМОВНИКА", товариства з обмеженою відповідальністю "ГРААЛЬ", товариства з обмеженою відповідальністю "БАЛТІК КОНТРОЛ ''УКРАЇНА", товариства з обмеженою відповідальністю "УКРІНВЕСТ ХОЛДІНГ", товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОФЧС"; товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "ІНДАСТРІАЛ ТЕХНІК", товариства з обмеженою відповідальністю "РИБНИЦЬКА ФЕРМА "АКВАТОП", Малого приватного підприємства "ВІРТУС", приватного підприємства "ТСН" за участю Прокуратури Одеської області, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 гарантування вкладів фізичних осіб, товариства з обмеженою відповідальністю „БЛЕК СІ ПАРТНЕРС про звернення стягнення на заставлені майнові права, визнання кредитором, та зобов'язання вчинити певні дії, позов Національного банку України в особі Управління Національного банку України в Одеській області задоволено частково, зобовязано здійснити реалізацію заставлених майнових прав шляхом переведення на Національний банк України (ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб - підприємців 00032106) заставлених майнових прав за договором застави майнових прав №48 від 10.04.2014р. та визнати Національний банк України Кредитором за кредитними договорами, укладеними Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк "Порто-Франко з наступними позичальниками:

- Кредитним договором №80/1-13 від 05.02.2013р., укладеним з ОСОБА_8, РНОК НОМЕР_1, паспорт серія КЕ №371057, виданий Жовтневим РВ ОМУ УМВС України в Одеській області, 09.08.1996р. з усіма додатковими угодами до нього;

- Кредитним договором №135/3-13 від 22.02.2013р., укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю "РИБНИЦЬКА ФЕРМА "АКВАТОП", код ЄДРІ1ОУ 34995070 з усіма додатковими угодами до нього;

- Кредитним договором №180/1-13 від 11.03.2013р., укладеним з Малим приватним підприємством "ВІРТУС", з усіма додатковими угодами до нього;

Зобов'язано публічне акціонерне товариство Акціонерний банк "Порто-Франко (65026, м.Одеса, вул.Пушкінська,10, код 13881479) передати Національному банку України(код 00032106) в особі Управління Національного банку України в Одеській області(65026, м.Одеса, вул.Рішельевська,8, код 09328021) оригінали кредитних договорів, а саме:

- Кредитний договір №80/1-13 від 05.02.2013р., укладений з ОСОБА_8, РНОК НОМЕР_1, паспорт серія КЕ №371057, виданий Жовтневим РВ ОМУ УМВС України в Одеській області, 09.08.1996р. з усіма додатковими угодами до нього;

- Кредитний договір №135/3-13 від 22.02.2013р., укладений з Товариством з обмеженою відповідальністю "РИБНИЦЬКА ФЕРМА "АКВАТОП", з усіма додатковими угодами до нього;

- Кредитний договір №180/1-13 від 11.03.2013р., укладений з Малим приватним підприємством "ВІРТУС", з усіма додатковими угодами до нього, права вимоги за якими передано Національному банку України, а також всі матеріали кредитних справ, оригіналів договорів забезпечення за цими договорами.

Неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань в частині повернення кредиту та сплати процентів і стало підставою для позивача звернутись до господарського суду Одеської області із даним позовом за захистом своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

Дослідивши обставини справи, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню, з наступних правових підстав.

У відповідності до ст.11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків. При цьому, ст.12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

При вирішенні спору господарський суд виходить з того, що в силу ч. 1 ст. 575 Цивільного кодексу України що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Як передбачено ст. 1 Закону України "Про іпотеку", іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом;

Статтею 7 Закону України "Про іпотеку" визначено, що іпотекодержатель має право за рахунок предмета іпотеки задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Згідно із ч.ч.1, 3 ст.33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, зокрема, на підставі рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України "Про іпотеку" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду, зокрема зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування - процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Частиною 5 ст.38 Закону України "Про іпотеку" встановлено, що укладання договору купівлі-продажу здійснюються іпотекодержателем від свого імені, на підставі іпотечного договору, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження іпотекодавця.

Статтею 41 Закону України "Про іпотеку", визначено, що реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону.

Нормами ст.43 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що початкова ціна продажу предмета іпотеки встановлюється рішенням суду або за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем, а якщо вони не досягли згоди, - на підставі оцінки, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна і майнових прав та професійну оціночну діяльність, при цьому початкова ціна продажу майна не може бути нижчою за 90 відсотків його вартості, визначеної шляхом його оцінки.

Приймаючи до уваги те, що рішенням господарського суду Одеської області від 12.05.2015р. у справі №916/4147/14 публічне акціонерне товариство акціонерний банк "Порто-Франко" було зобов'язано здійснити реалізацію заставлених майнових прав шляхом переведення на Національний банк України заставлених майнових прав за договором застави майнових прав №48 від 10.04.2014р. та визнано Національний банк України Кредитором за Кредитним договором №180/1-13 від 11.03.2013р., укладеним з малим приватним підприємством "ВІРТУС", суд дійшов висновку, що на підставі зазначеного рішення господарського суду кредитором за Кредитним договором №180/1-13 від 11.03.2013р. є саме Національний банк України, а не позивач.

Одночасно, суд, перевіривши доводи та докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, дійшов висновку про відсутність підстав для правового захисту його інтересів в межах даного спору, з огляду на заявлені позовні вимоги.

Крім того, суд зазначає, що позивач просить суд звернути стягнення на предмет іпотеки, шляхом наданя йому права продажу предмета іпотеки будь-якій третій особі, що чинним законодавством, яке регулює спірні правовідносини сторін, не передбачено.

Відповідно до вимог ст.ст.32, 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. При цьому, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та недоведеними, у зв'язку з чим відмовляє позивачу у задоволенні заявлених позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.32, 33, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. У позові публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Порто-Франко в особі уповноваженої особи ОСОБА_1 гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку "ПОРТО-ФРАНКО" ОСОБА_2 відмовити повністю.

Рішення господарського суду Одеської області набирає чинності у порядку ст.85 ГПК України.

Наказ видати в порядку ст. 116 ГПК України

Повний текст рішення складено 15 вересня 2015 р.

Суддя О.В. Цісельський