КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" вересня 2015 р. Справа№ 910/7600/15-г

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Зеленіна В.О.

суддів: Ткаченка Б.О.

Шевченка Е.О.

при секретарі Волуйко Т.В.

Представники сторін:

позивача: Селепей Ю.І. - представник за довіреністю;

відповідача: не з'явились;

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" в особі філії "Центральне регіональне управління" Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит"

на рішення господарського суду міста Києва від 30.06.2015

у справі № 910/7600/15-г (головуючий суддя: Зеленіна Н.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа Груп Континент"

до Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит"

про розірвання договору та стягнення 1 062 076 грн. 59 коп.

та за зустрічним позовом Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа Груп Континент"

про визнання договору недійсним

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 30.06.2015 у справі № 910/7600/15-г Первісний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа Груп Континент" до Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит", про розірвання договору та стягнення 1 062 076,59 грн. задоволено повністю. Розірвано договір на розрахунково-касове обслуговування № 15/155239 від 06.04.11, укладений між Публічним акціонерним товариством "БАНК "ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ" та Товариством з обмеженою відповідальністю "АЛЬФА ГРУП КОНТИНЕНТ". Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "БАНК "ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬФА ГРУП КОНТИНЕНТ" грошові кошти у розмірі 1 012 000 грн. грн., 49 588 грн. 00 коп. та 22 459 грн. 53 коп. судового збору. У задоволенні зустрічного позову Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа Груп Континент" про визнання договору недійсним відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та Кредит" в особі філії "Центральне регіональне управління" ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва в частині розірвання договору на розрахунково-касове обслуговування.

Скарга мотивована тим, що господарський суд міста Києва неповно дослідив та вивчив докази та неправильно зробив висновки в частині задоволення вимог щодо розірвання договору.

Відповідно до автоматизованого розподілу справ між суддями апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" в особі філії "Центральне регіональне управління" ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі головуючого судді: Зеленіна В.О., суддів: Синиці О.Ф., Шевченка Е.О.

Розпорядженням Секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 04.08.2015р., у зв'язку з перебуванням судді Синиці О.Ф. у відпустці сформовано для розгляду апеляційної скарги у справі № 910/7600/15-г колегію суддів у складі: головуючий суддя: Зеленін В.О., судді: Ткаченко Б.О., Шевченко Е.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 05.08.2015 колегією суддів у зазначеному складі апеляційну скаргу прийнято до провадження. Розгляд справи призначено на 14.09.2015.

14.09.2015 скаржник явку представника у судове засідання не забезпечив, не повідомивши про причини, хоча був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання.

З метою не порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку, керуючись ст. 75 Господарського процесуального кодексу України колегія суддів вважає за необхідне здійснити перевірку рішення суду першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними в справі документами та за відсутності представника скаржника.

14.09.2015 представник позивача в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, колегія суддів встановила наступне.

06.04.2011 між позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Альфа Груп Континент", як Клієнтом, та Акціонерним товариством "Банк "Фінанси та Кредит", правонаступником якого є відповідач - Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та Кредит", як Банком, укладено договір № 15/155239 на розрахунково-касове обслуговування (далі - Договір), з подальшими змінами та доповненнями.

Відповідно до п. 1.1. Договору (в редакції Додаткової угоди від 11.10.2011 р.), Банк відкриває Клієнту поточний рахунок №3901 у національній валюті, №3902 у доларах США; №3903 у євро; №3904 у російських рублях та зобов'язується здійснювати його розрахунково-касове обслуговування, а Клієнт зобов'язується оплачувати послуги Банку відповідно до Тарифів Банку на розрахунково-касове обслуговування Рахунку (надалі "Тарифи") в порядку і на умовах, визначених Договором.

Пунктами 2.1. - 2.4. Договору визначено, що Банк здійснює розрахунково-касове обслуговування Рахунку в операційний день Банку у порядку і на умовах, визначених чинним законодавством України та банківськими правилами. Списання Банком грошових коштів з Рахунку здійснюється за дорученням Клієнта або без його доручення у випадках, передбачених чинним законодавством України. Накладення арешту на Рахунок або припинення операцій за ним, що обмежує право Клієнта на розпорядження коштами, можливе тільки у випадках, встановлених чинним законодавством України. Умови та порядок роботи за системою "Клієнт-Банк" регламентується окремим договором, який є невід'ємною частиною Договору.

06.04.2011 між сторонами укладено Додаткову угоду до Договору, якою передбачено розрахункове обслуговування в системі електронних платежів Клієнт-Банк.

Відповідно до п. п. 3.3. - 3.3.4. Договору, Банк зобов'язується відкрити Клієнту Рахунок на підставі документів, поданих ним згідно з чинним законодавством України, в тому числі нормативно-правовими актами Національного банку України; вести комплексне розрахунково-касове обслуговування Рахунку та виконувати за дорученням. Клієнта розрахункові, касові і інші операції, які не суперечать та передбачені для даного виду рахунків чинним законодавством України та банківськими правилами. Надання інших послуг, що безпосередньо не відносяться до розрахунково-касового обслуговування (кредитування, операції з цінними паперами, факторинг, лізинг та інші операції), здійснюється на підставі окремих договорів, у кладених між Банком і Клієнтом; здійснювати розрахунково-касове обслуговування Рахунку у визначений час з 900 до 1500 крім суботи, неділі та святкових і неробочих днів; забезпечувати своєчасне зарахування грошових коштів на Рахунок.

У відповідності до умов Договору Товариство з обмеженою відповідальністю "Альфа Груп Континент" пред'явило до виконання Банку платіжне доручення № 20 від 02.02.2015 р. на суму 1 012 000,00 грн., яке отримано Банком 02.02.2015 р.

Проте, Банк вказане платіжне доручення у встановлений Договором та Законом України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" строк не виконав, чим порушив взяті на себе зобов'язання за Договором.

05.02.2015 позивач направив відповідачу претензію № 1, у якій вимагав виконати платіжне доручення № 20 від 02.02.2015 р.

17.02.2015 відповідач направив позивачу лист з відповіддю на претензію, у якій вибачився за тимчасові незручності в обслуговуванні.

Однак, при цьому Банк продовжував порушувати умови Договору та не виконав вказане платіжне дорученя.

Відповідно до ст.101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Предметом первісного позову є вимога про розірвання договору на розрахунково-касове обслуговування, стягнення залишку коштів на рахунку та нарахованої пені, предметом зустрічного позову є вимога про визнання вказаного договору недійсним.

Задовольняючи первісні позовні вимоги та відмовляючи у задоволенні зустрічних позовних вимог, суд першої інстанції виходив з наступного.

Зобов'язанням, згідно ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Так, відповідно до ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 1068 ЦК України, банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Частинами 1, 2 ст. 1071 ЦК України встановлено, що банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом.

Відповідно до ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

У пункті 8.4. ст. 8 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", встановлено, що міжбанківський переказ виконується в строк до трьох операційних днів.

Пунктом 1.21 ст. 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" визначено, що операційний день - це частина робочого дня банку або іншої установи - учасника платіжної системи, протягом якої приймаються від клієнтів документи на переказ і документи на відкликання та можна, за наявності технічної можливості, здійснити їх обробку, передачу та виконання. Тривалість операційного дня встановлюється банком або іншою установою - учасником платіжної системи самостійно та закріплюється в їх внутрішніх нормативних актах;

За приписами п. 21.1. ст. 21., ст. 22 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", ініціювання переказу проводиться, зокрема, шляхом подання ініціатором до банку, в якому відкрито його рахунок, розрахункового документа. Ініціювання переказу здійснюється за платіжним дорученням.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Доказами, наявними у матеріалах справи, підтверджується факт порушення банком умов Договору на розрахунково-касове обслуговування та невиконання платіжного доручення на суму 1 012 000 грн.

За правилами ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 1073 Цивільного кодексу України, у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до п. 8.4. ст. 8 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" у разі порушення банком, що обслуговує платника, встановлених цим Законом строків виконання доручення клієнта на переказ цей банк зобов'язаний сплатити платнику пеню у розмірі 0,1 відсотка суми простроченого платежу за кожний день прострочення, що не може перевищувати 10 відсотків суми переказу, якщо інший розмір пені не обумовлений договором між ними.

За невиконання умов договору ТОВ "Альфа Груп Континент" просив стягнути з Банку 49 588,00 грн. пені. Перевіривши наданий розрахунок, суд першої інстанції встановив, що позивачем заявлено до стягнення суму пені, нараховану за 49 днів прострочення. Оскільки станом на час розгляду справи підтверджується прострочення встановленого строку виконання платіжного доручення більш як на 49 днів, місцевий суд обґрунтовано погодився із заявленим до стягнення розміром пені.

Крім того, ТОВ "Альфа Груп Континент" просив розірвати Договір у зв'язку з істотним порушенням Банком умов такого Договору.

За приписами ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Враховуючи встановлені обставини справи, колегія судів погоджується з висновками про доведеність тверджень позивача щодо істотного порушення Банком умов Договору, у зв'язку з чим відповідні позовні вимоги підлягають задоволенню.

Також колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову у задоволенні зустрічного позову, оскільки Банком не наведено жодної правової норми, якій суперечить Договір, та положень Договору, які на думку Банку, не відповідають закону.

Відповідно до ч. 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України встановлено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно статті 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дав належну оцінку обставинам справи і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення первісних позовних вимог та відмову у задоволенні зустрічних позовних вимог.

Таким чином, наведене вище та докази, які містяться в матеріалах справи, спростовують доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі.

За таких обставин висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення господарського суду міста Києва від 30.06.2015 у справі № 910/7600/15-г відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" в особі філії "Центральне регіональне управління" ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" залишити без задоволення, а рішення господарського суду міста Києва від 30.06.2015 у справі № 910/7600/15-г - без змін.

2. Матеріали справи № 910/7600/15-г повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя В.О. Зеленін

Судді Б.О. Ткаченко

Е.О. Шевченко