ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.15 Справа № 914/2046/15

За позовом:Першого заступника військового прокурора Західного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, м. Київ; Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова, м. Львів; Самбірської квартирно-експлуатаційної частини району, м. Самбір;
до відповідача-1:Трускавецької міської ради, м. Трускавець;
до відповідача-2: за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна клініка відновного лікування», м. Трускавець; Товариство з обмеженою відповідальністю «Інститут проблем медичної реабілітації», м. Трускавець;
про:визнання недійсними та скасування рішень Трускавецької міської ради, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, визнання за державою права власності на земельну ділянку, витребування земельної ділянки
Суддя Крупник Р.В. Секретар Айзенбарт А.І.

Представники сторін:
від прокуратури:Майорчак В.М. прокурор (посвідчення №033498);
від Міністерства оборони України: від КЕВ м. Львова: від Самбірської КЕЧ району: від відповідача-1: від відповідача-2: від третьої особи: Попович Ю.І. представник (довіреність №220/347/д від 18.05.2015р.); Куцак В. Л. представник (довіреність № 6702 від 29.12.2014р.); не з`явився; Григоришин В.В. представник (довіреність №18-24/1 від 27.02.2015р.); Гришко С.І. представник (довіреність б/н від 09.07.2015р.); Гришко С.І. представник (довіреність б/н від 06.02.2015р.).

Представникам сторін роз`яснено права і обов`язки передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України. Заяв про відвід судді та здійснення технічної фіксації судового засідання не надходило.

СУТЬ СПОРУ:
23.06.2015 року на розгляд господарського суду Львівської області поступила позовна заява Першого заступника військового прокурора Західного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Квартирно-експлуатаційного відділу, Самбірської квартирно-експлуатаційної частини району до Трускавецької міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна клініка відновного лікування» про визнання недійсними та скасування рішень Трускавецької міської ради, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, визнання за державою права власності на земельну ділянку, витребування земельної ділянки.

Ухвалою суду від 24.06.2015р. порушено провадження у справі, залучено до участі у справі ТОВ «Інститут проблем медичної реабілітації» в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів, розгляд справи призначено на 13.07.2015 року. При поданні позовної заяви прокурором було заявлено клопотання про вжиття заходів до забезпечення позову, шляхом заборони відповідачу-2 вчиняти будь які дії щодо відчуження земельної ділянки площею 1,18 га по вул. Помірецькій, 37 у м. Трускавці Львівської області. Ухвалою від 24.06.2015р. суд відмовив прокурору в задоволенні даного клопотання. Розгляд справи відкладався на 23.07.2015 р., 06.08.2015 р. та 25.08.2015р. з підстав, викладених у відповідних ухвалах суду.

Ухвалою від 25.08.2015р. суд продовжив строк розгляду справи на 15 днів, а сам розгляд відклав на 10.09.2015р.

Прокурор в судове засідання 10.09.2015р. з`явився, позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити повністю, з підстав зазначених в позовній заяві та додаткових поясненнях до неї.

В засіданні зазначив, що 19.03.1987р. рішенням виконавчого комітету Трускавецької міської ради народних депутатів Львівської області №80 «Про затвердження державних актів на право користування землею військовим санаторієм» затверджено державні акти на право користування землею військовому санаторію на окремих земельних ділянках, зокрема, по вул. Дзержинського, 37 (перейменовано у вересні 1990 року на вул. Помірецьку) загальною площею 1,18 га Цього ж року, на підставі вказаного рішення виконавчим комітетом Трускавецької міської ради народних депутатів видано військовому санаторію державний акт на право постійного користування землею серії Б №059253 на спірну земельну ділянку загальною площею 1,18 га, яка розташована у м. Трускавець по вул. Дзержинського, 37. Дана земельна ділянка перебувала на обліку у Стрийській КЕЧ району та належала до сфери управління Міністерства оборони України, однак у зв`язку з розформуванням Стрийської КЕЧ району відповідно до акту приймання-передачі земельної ділянки від 23.12.2005р., вказану ділянку військового містечка №4 передано з обліку Стрийської КЕЧ на облік Самбірської КЕЧ району. У зв`язку з проведенням процедури ліквідації Самбірської КЕЧ району спірну земельну ділянку передано на облік КЕВ м. Львова як правонаступнику.

Як зазначив прокурор, 30.01.2003р. пунктом 7.4 рішення Трускавецької міської ради вилучено із земель Трускавецького центрального військового санаторію земельну ділянку площею 1,18 га по вул. Помірецькій, 37 (колишня назва вул. Дзержинського) у м. Трускавець Львівської області. На підставі оскаржуваного рішення припинено право користування земельною ділянкою військового містечка №4 загальною площею 1,18 га шляхом набуття її у власність ТОВ «Міжнародна клініка відновного лікування» для будівництва та обслуговування вказаної клініки, що підтверджується актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА №730673 від 25.07.2005р. Як зазначає прокурор, вибуття вказаної земельної ділянки також стало можливим унаслідок прийняття 30.05.2000р. виконкомом Трускавецької міської ради рішення №146 про затвердження матеріалів попереднього погодження місця розташування об`єктів, №212 від 22.06.2000р. про надання в оренду з правом викупу терміном на 25 років даної земельної ділянки, №283 від 22.12.2000р. про продаж спірних земельних ділянок, а також п.7.4 рішення №247 від 17.05.2001р. «Про надання земельних ділянок». Як встановлено прокуратурою, 22.12.2000р. між Трускавецькою міською радою та ТОВ «Інститут проблем медичної реабілітації» укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки по вул. Карпатська, 2 (Помірецька, 37) у м. Трускавець Львівської області від 27.12.2000р., до складу якої і увійшла спірна земельна ділянка. У подальшому, 24.12.2003р. дана земельна ділянка за договором купівлі-продажу відчужена ТОВ «Інститут проблем медичної реабілітації» на користь ТОВ «Міжнародна клініка відновного лікування». 26.10.2011р. на вказану земельну ділянку відповідачу видано державний акт серії ЯЛ №942488.

Як вказав прокурор в судовому засіданні, зазначені вище рішення та договори суперечать чинному законодавству України, оскільки земельна ділянка площею 1,18 га вибула із державної власності поза волею власника держави в особі Міністерства оборони, а тому ці рішення та договори підлягають визнанню недійсними із витребуванням вказаної ділянки від добросовісного набувача ТОВ «Міжнародна клініка відновного лікування».

Представник Міністерства оборони України в судове засідання 10.09.2015р. з`явився, письмових пояснень по справі не подав. Усно зазначив, що позовні вимоги прокурора підтримує з підстав, вказаних у позовній заяві.

Представниця КЕВ м. Львова в судове засідання 10.09.2015р. з`явилася, письмових пояснень по справі не подала. Усно зазначила, що позовні вимоги прокурора підтримує з підстав, вказаних у позовній заяві.

Самбірська КЕЧ району явку свого представника в судове засідання 10.09.2015р. не забезпечила, хоча належним чином була повідомлена про час та місце його проведення.

Представник Трускавецької міської ради в судове засідання 10.09.2015р. з`явився, проти позовних вимог заперечив, з підстав зазначених у відзиві на позов та додаткових поясненнях до нього.

В засідання зазначив, що прокурором не наведено в позовній заяві яким чином порушено право позивачів у зв`язку з прийняттям оскаржуваних рішень, так як позивачі ніколи не були землекористувачами земельної ділянки площею 1,18 га по вул. Помірецькій в м. Трускавці, оскільки не здійснили її державну реєстрацію в органах Держкомзему України. Подана прокурором копія Державного акту на право користування землею серії Б №059253 не містить відомостей про його державну реєстрацію та не може бути прийнята як доказ у справі. Крім цього, представник міської ради звернув увагу суду на пропуск прокурором строків позовної давності при поданні даного позову.

Представник ТОВ «Міжнародна клініка відновного лікування», який одночасно являється і представником третьої особи у справі ТОВ «Інститут проблем медичної реабілітації» в судове засідання 10.09.2015р. з`явився, проти позову заперечив, просив відмовити в його задоволенні повністю з підстав, вказаних у відзивах на позовну заяву.

В засіданні зазначив, що прокурором у позовній заяві не вказано, яка саме земельна ділянка є предметом спору і де саме вона знаходиться. Відтак, безпідставним є твердження прокурора, що земельною ділянкою площею 1,18 га користується відповідач ТОВ «Міжнародна клініка відновного лікування». Крім цього, наголосив, що вимагати захисту порушених прав на землю має право власник чи користувач земельної ділянки, чиї права на землю оформлені та зареєстровані у встановленому законодавством порядку. Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази належного оформлення Трускавецьким центральним військовим санаторієм, Самбірською КЕЧ району, КЕВ м. Львова чи іншими військовими частинами право постійного користування земельною ділянкою, щодо якої прийнято спірне рішення, шляхом отримання державного акту на право постійного користування земельною ділянкою та проведення його державної реєстрації, а тому виходячи із приписів ст.125 ЗК України право постійного користування земельною ділянкою у військової частини не виникло.

Також, представник відповідача-2 та третьої особи зазначив, що прокурором не обгрунтовано із наданням відповідних підтверджуючих документів, що земельна ділянка загальною площею 1,18 га належить до управління Міністерства оборони України, була передана в складі земель військового містечка №4 м. Трускавець на облік Самбірської КЕЧ району, а також не доведено, що саме ця ділянка належить на праві власності ТОВ «Міжнародна клініка відновного лікування» та входить в межі придбаних ним земельних ділянок. Крім цього, представником відповідача-2 подано заяву щодо застосування строків позовної давності до позовних вимог прокурора.

В судовому засіданні 10.09.2015р. судом розглянуто клопотання Трускавецької міської ради від 22.07.2015р. про зупинення провадження у справі і за результатами розгляду винесено ухвалу про відмову в задоволенні вказаного клопотання.

Заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Міжнародна клініка відновного лікування» (надалі Відповідач-2, Клініка) на території міста Трускавець Львівської області є власником двох земельних ділянок площею 1,4 га по вул. Помірецька, 37 та площею 2,2113 га по вул. Карпатська, 2«а», що підтверджується, відповідно, Державним актом на право власності на земельну ділянку Серія ЯЛ №942488 від 28.02.2011р. (Т.1 а.с.206) та Державним актом на право власності на земельну ділянку Серія ЯА №200425 від 24.03.2005р. (Т.1 а.с.207). З державних актів прослідковується, що вони зареєстровані в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №00024 та №13 відповідно.

Як встановлено судом, Відповідач-2 придбав земельну ділянку площею 1,4 га в м. Трускавець по вул. Помірецькій, 37 в ТОВ «Інститут проблем медичної реабілітації» (надалі Третя особа) на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 24.12.2003р., реєстр. №4601 (Т.1 а.с.201-202). Третя особа, в свою чергу, вказану ділянку придбала в Трускавецької міської ради (надалі Міська рада, Відповідач-1) згідно Договору купівлі-продажу від 27.12.2000р. реєстр. №3000 (Т.1 а.с.198-200).
Укладенню ж Договору від 27.12.2000р. передувало прийняття Міською радою Рішення №212 від 22.06.2000р. (Т.1 а.с.92), яким було надано в оренду Третій особі терміном на 25 років з правом викупу земельну ділянку площею 1,4 га на вул. Карпатській (кадастрова зона №09 житлова малоповерхової забудови, кадастровий квартал №08) для будівництва першої черги міжнародної клініки відновного лікування, а також Рішення №283 від 22.12.2000р. (Т.1 а.с.93), згідно якого міська рада вирішила продати третій особі земельну ділянку площею 1,4 га на вул. Карпатській.

З матеріалів справи вбачається, що адреса земельної ділянки площею 1,4 га, станом на момент прийняття оскаржуваних рішень та укладення договорів купівлі-продажу являлася м. Трускавець, вул. Карпатська, 2. В подальшому, Рішенням Виконавчого комітету Трускавецької міської ради №140 від 25.07.2002р. (Т.2 а.с. 24) міжнародній клініці відновного лікування присвоєно поштову адресу: м. Трускавець, вул. Помірецька, 37. На підставі вказаного рішення було змінено і адресу земельної ділянки з вул. Карпатська, 2 на вул. Помірецька, 37, що відображено в Державному акті на право власності на земельну ділянку Серія ЯЛ №942488 від 28.02.2011р. (Т.1 а.с.206).
З приводу земельної ділянки площею 2,2113 га по вул. Карпатська, 2«а» у м. Трускавець, то вказану земельну ділянку відповідач-2 придбав у Трускавецької міської ради згідно Договору купівлі-продажу від 29.12.2001р. реєстр. №3038 (Т.1 а.с.203-204). Як встановлено судом, підставою для його укладення слугувало Рішення Трускавецької міської ради №347 від 17.05.2001р. «Про надання земельних ділянок» (Т.1 а.с. 94-95), №405 від 20.11.2001р. «Про внесення змін в рішення міської ради №347 від 17.05.2001р.» та №406 від 20.11.2001р. «Про продаж земельних ділянок» (Т.1 а.с.261)
Крім цього, на підставі матеріалів справи судом встановлено, що окрім згаданих рішень відповідача-1, 30.06.2000р. Виконавчим комітетом Трускавецької міської ради прийняте рішення №146 «Про затвердження матеріалів попереднього погодження місцерозташування об`єктів» (Т.1 а.с.90-91), яким для надання в тимчасове користування на умовах оренди ТОВ «Інституту проблем медичної реабілітації» для будівництва міжнародного медичного центру реабілітації хворих попередньо погоджено місце розташування земельної ділянки площею 5,4 га на вул. Карпатській-Бойківській (кадастрова зона №09 житлова малоповерхової індивідуальної забудови, кадастрові квартали №08, 09) (п.4). Також, 30.01.2003р. Трускавецькою міською радою прийняте рішення №123 «Про внесення змін в рішення міської ради №347 від 17.05.2001р.» (Т.1 а.с.96) згідно якого рада вирішила доповнити п.7 Рішення №347 наступним підпунктом: « 7.4. Вилучити із земель Трускавецького центрального військового клінічного санаторію земельну ділянку площею 1,18 га по вул. Карпатській» (п.2).

Як вбачається з позовної заяви, прокурор просить визнати недійсними та скасувати рішення виконавчого комітету Трускавецької міської ради №146 від 30.06.2000р., рішення Трускавецької міської ради №212 від 22.06.2000р., Рішення міської ради №283 від 22.12.2000р., п.7.4 Рішення міської ради №347 від 17.05.2001р., п.2 Рішення міської ради №123 від 30.01.2003р., визнати недійсним з моменту укладення Договір купівлі-продажу земельної ділянки від 27.12.2000р. реєстр. №3000, укладений між Трускавецькою міською радою та ТОВ «Інститут проблем медичної реабілітації», визнати недійсним та скасувати Державний акт на право власності на земельну ділянку Серія ЯЛ №942488 від 28.02.2011р., виданий відповідачу-2, визнати за державою в особі Міністерства оборони України право власності на земельну ділянку площею 1,18 га по вул. Помірецькій, 37 у м. Трускавець Львівської області, а також витребувати від відповідача-2 на користь держави в особі Міністерства оборони України земельну ділянку площею 1,18 га по вул. Помірецькій, 37 у м. Трускавці.

Як зазначає прокурор, підставою позовних вимог слугує те, що оскаржувані рішення прийнято із порушенням земельного законодавства України, оскільки ними вилучено земельну ділянку площею 1,18 га в м. Трускавець поза волею власника цієї ділянки держави в особі Міністерства оборони України.

З матеріалів справи вбачається, що 19.03.1987р. Виконавчим комітетом Трускавецької міської ради народних депутатів Львівської області прийнято Рішення №80 «Про затвердження державних актів на право користування землею військовим санаторієм» (Т.1 а.с.35), яким вирішено затвердити державні акти на право користування землею військовому санаторію, зокрема, на земельній ділянці площею 1,18 га по вул. Дзержинського, 37. В подальшому, військовому санаторію, який знаходився в м. Трускавець по вул. Леніна, 18 видано Державний акт серія Б №059253 на право постійного користування землею площею 1,18 га по вул. Дзержинського, 37 (Т.1 а.с.36-38). Як встановлено судом, відповідно до Рішення Виконавчого комітету Трускавецької міської ради №60 від 15.02.1990р. «Про впорядкування назв вулиць, площ та деяких санаторно-курортних закладів міста» (Т.1 а.с.266-268) вулицю Дзержинського було перейменовано на вул. Помірецьку.

З листа Центру медичної реабілітації та санаторного лікування «Трускавецький» №1159 від 03.08.2015р. (Т.2 а.с.49) вбачається, що земельна ділянка по вул. Помірецька, 37 площею 1,18 га знаходилася в користуванні вказаного Центру (військового санаторію) та використовувалася для обслуговування допоміжних господарських споруд (бетонний розподільник) будівництва 1-го корпусу Центру. Балансоутримувачами земельної ділянки були Стрийська та Самбірська квартирно-експлуатаційні частини (району).

Разом з тим, в матеріалах справи відсутнє документальне підтвердження отримання Стрийською КЕЧ району на облік вказаної земельної ділянки (яка входила в склад військового містечка №4. З відповідей Начальника західного територіального квартирно-експлуатаційного управління (Т.2 а.с.50-52) та ТВО начальника Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України (Т.2 а.с.55-57) вбачається, що у вказаних управлінь теж відсутня документація отримання Стрийською КЕЧ району на облік земельної ділянки площею 1,18 га по вул. Помірецькій, 37 в м. Трускавець.

Як встановлено судом, Стрийська КЕЧ району у 2005 році була розформована. У зв`язку з розформуванням Стрийської КЕЧ району відбулася передача Самбірській КЕЧ району земельної ділянки у військовому містечку №4 м. Трускавець згідно акту приймання-передачі від 23.12.2005р. (Т.1 а.с.39-40).
31.10.2013р. у зв`язку з розформуванням Самбірської КЕЧ району відбулася передача земельної ділянки у військовому містечку №4 м. Трускавець на облік КЕВ м. Львова згідно акту приймання-передачі (Т.2 а.с.2-5).
Встановивши наведені обставини справи суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

За змістом ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, визнання прав, визнання угоди недійсною та визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

В розумінні ст.1 ГПК України підприємства, установи та організації мають право звертатися до господарського суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Згідно ч.2 ст.21 ГПК України позивачами є підприємства та організації, що подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу.

За змістом положень вказаних норм, правом на пред`явлення позову до господарського суду наділені, зокрема, юридичні особи, а суд шляхом вчинення провадження у справах здійснює захист осіб, права і охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються.

Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, прокурор зазначає, що Рішенням Виконавчого комітету Трускавецької міської ради народних депутатів Львівської області №80 від 19.03.1987р. військовому санаторію видано Державний акт серія Б №059253 на право постійного користування землею площею 1,18 га по вул. Дзержинського, 37. А тому вказана земельна ділянка перебувала у державній власності і органом, який вправі нею розпоряджатися являється Міністерство оборони України. А відтак її вилучення рішенням Трускавецької міської ради та її подальша передача у власність ТОВ «Міжнародна клініка відновного лікування» є протиправними.

Разом з тим, в ході розгляду справи, такі доводи прокурора не знайшли свого належного підтвердження.

Так, відповідно до ст.15 ЗК УРСР від 08.07.1970р. (в редакції чинній на момент видачі державного акту) земля надається в безстрокове або тимчасове користування. Безстроковим (постійним) визнається землекористування без заздалегідь встановленого строку.

Згідно ст. 16 ЗК УРСР надання земельних ділянок у користування здійснюється в порядку відведення. Відведення земельних ділянок провадиться на підставі постанови Ради Міністрів УРСР або рішення виконавчих комітетів обласної, районної, міської, селищної і сільської Рад народних депутатів в порядку, встановлюваному законодавством Союзу РСР і Української РСР. У постановах або рішеннях про надання земельних ділянок вказується мета, для якої вони надаються, і основні умови користування землею.

За змістом ст. 20 ЗК УРСР відповідно до Основ земельного законодавства Союзу РСР і союзних республік право землекористування колгоспів, радгоспів та інших землекористувачів засвідчується державними актами на право користування землею. Форми актів встановлюються Радою Міністрів СРСР. Зазначені документи видаються після відводу земельних ділянок в натурі. Право землекористування громадян, які проживають в сільській місцевості, засвідчується записами в земельно-шнурових книгах сільськогосподарських підприємств і організацій та погосподарських книгах сільських Рад, а в містах і селищах міського типу - в реєстрових книгах виконавчих комітетів міських, селищних Рад народних депутатів.

Приступати до користування наданою земельною ділянкою до встановлення відповідними землевпорядними органами меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і видачі документа, який засвідчує право користування землею, забороняється (ст. 22 ЗК УРСР).

За змістом положень статей 148, 150 та 152 ЗК УРСР державний землеустрій включає систему державних заходів, спрямованих на здійснення рішень державних органів у галузі користування землею. Землеустрій включає такі землевпорядні дії як утворення нових, а також упорядкування існуючих землекористувань з усуненням черезсмужжя та інших незручностей в розташуванні земель; уточнення і зміну меж землекористувань та відведення і вилучення земельних ділянок. Землеустрій провадиться за рішенням органів державної влади, ініціативою землевпорядних органів або за клопотанням заінтересованих землекористувачів. Землевпорядний процес складається з підготовчих робіт, складання проекту землеустрою, розгляду і затвердження проекту, перенесення його в натуру, оформлення і видачі землевпорядних документів, авторського нагляду за здійсненням проекту землеустрою.

Відповідно до ст. 153 ЗК УРСР в процесі землеустрою складаються землевпорядні проекти, а також документи на право користування землею, передбачені статтею 20 цього Кодексу.

Землевпорядні проекти після затвердження переносяться за участю заінтересованих землекористувачів в натуру (на місцевість) з позначенням меж землекористувань межовими знаками встановленого зразка (ст. 155 ЗК УРСР).

Як вбачається з Державного акту на право постійного користування землею площею 1,18 га по вул. Дзержинського, 37 серія Б №059253 від 1987р., в ньому не міститься відомостей про реєстрацію вказаного акту в книзі записів державних актів.

З відповідей Управління Держземагентства у Дрогобицькому районі Львівської області №1923 від 05.07.2013р. (Т.1 а.с.85), №1145 від 05.03.2014р. (Т.1 а.с.138), №1668 від 27.05.2013р. (Т.1 а.с.140) вбачається, що держаний акт на право постійного користування землею Трускавецького центрального військового санаторію площею 1,18 га не зареєстрований та земельна ділянка площею 1,18 га у м. Трускавець згідно земельно-кадастрових даних не числилася за Трускавецьким центральним клінічним санаторієм.

В процесі розгляду справи, судом неодноразово витребовувалася в прокурора, позивачів та відповідача-1 технічна документація із землеустрою на земельну ділянку площею 1,18 га на яку видано Державний акт серія Б №059253 від 1987р., однак вказану документацію надано не було.

З відповідей КЕВ м. Львова №4406 від 04.08.2015р. (Т.2 а.с.1), Начальника західного територіального квартирно-експлуатаційного управління (Т.2 а.с.50-52) та ТВО начальника Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України (Т.2 а.с.55-57) вбачається, що у вказаних органів відсутня технічна документація щодо встановлення меж спірної земельної ділянки в натурі.

З відповіді Трускавецької міської ради №18/28-1881/1 від 30.07.2015р. (Т.2 а.с.53) вбачається, що в міській раді та її архіві відсутній проект відведення земельною ділянкою площею 1,18 га, яка в казана в Державному акті серія Б №059253 від 1987р. Документи, що посвідчують виділення в натурі Військовому санаторію земельної ділянки площею 1,18 га згідно вказаного державного акту в міській раді відсутні. Також відсутні рішення Трускавецької міської ради народних депутатів про затвердження даного проекту відведення та надання земельної ділянки військовому санаторію в користування.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що видача військовому санаторію Державного акту на право постійного користування землею серія Б №059253 від 1987р. відбулася з порушенням чинного на той час земельного законодавства, без реєстрації вказаного акту в книзі записів державних актів, без складання проекту відведення вказаної земельної ділянки та без виносу меж земельної ділянки площею 1,18 га в натуру (на місцевість). Відтак державний акт, який суперечить законодавству не може породжувати в осіб яким його видано охоронювані законом (законні) інтереси, котрі б підлягали захисту судом.

Крім цього, вказані порушення унеможливлюють встановити фактичне місцезнаходження вказаної ділянки, а також входження цієї ділянки в площу земельних ділянок, які були надані міською радою у власність ТОВ «Міжнародна клініка відновного лікування» та ТОВ «Інститут проблем медичної реабілітації».

Як вбачається з позовної заяви, при її поданні, прокурор належним чином не вказав, якими рішеннями вилучалася земельна ділянка з користування позивачів, а також в склад якої земельної ділянки, яка знаходиться у власності відповідача-2, входить вказана земельна ділянка.

Так, у позовній заяві прокурором заявлено, що вилучення спірної земельної ділянки відбулося згідно пункту 7 Рішення міської ради «Про надання земельних ділянок» №347 від 17.05.2001р. Вказаний пункт рішення, згідно Рішення №123 від 30.01.2003р. було доповнено підпунктом: « 7.4. Вилучити із земель Трускавецького центрального військового клінічного санаторію земельну ділянку площею 1,18 га по вул. Карпатській». Як встановлено судом, згідно Рішення №347 від 17.05.2001р. відповідач-2 набув у власність земельну ділянку площею 2,2113 га по вул. Карпатська, 2«а» у м. Трускавець.

Водночас в подальшому прокурор просить визнати недійсними Договір купівлі-продажу земельної ділянки від 27.12.2000р. реєстр. №3000, укладений між Трускавецькою міською радою та ТОВ «Інститут проблем медичної реабілітації», визнати недійсним та скасувати Державний акт на право власності на земельну ділянку Серія ЯЛ №942488 від 28.02.2011р. Предметом ж вказаного договору та акту являється земельна ділянка площею 1,4 га по вул. Карпатська, 2 в м. Трускавець, місцезнаходження якої, як вже зазначалося вище, було змінено на вул. Помірецька, 37 в м. Трускавець.

В ході розгляду справи судом неодноразово витребовувалися від прокуратури письмові пояснення та відповідні докази, які б підтверджували, до якої із двох земельних ділянок, що перебувають у власності відповідача-2 належить спірна земельна ділянка площею 1,18 га.

В письмових поясненнях №10/2/3-614вих-15 від 09.09.2015р. прокурор зазначив, що з причин відсутності технічної документації прокурор не має можливості надати суду докази з приводу того, до складу якої земельної ділянки (земельної ділянки площею 1,4 га чи площею 2,211 га) увійшла земельна ділянка площею 1,18 га.

Єдиним доказом, який на думку прокурора, свідчить про те, що з державної власності вилучалася військова земельна ділянка є Рішення Трускавецької міської ради №123 від 30.01.2003р., яким вносилися зміни в Рішення №347 від 17.05.2001р. та в котрому зазначено, що вилучається земельна ділянка площею 1,18 га із земель Трускавецького центрального військового клінічного санаторію.

Разом з тим, суд не бере до уваги вказані доводи прокурора, оскільки як вбачається з оскаржуваного рішення, ним вилучалася земельна ділянка, яка знаходиться по вул. Карпатській в м. Трускавець. Водночас, як вже зазначалося місцезнаходження земельної ділянки на яку видано Державний акт серії Б №059023 від 1987р. є вул. Дзержинського, 37 (теперішня вул. Помірецька, 37). В письмових поясненнях №10/2/3-614вих-15 від 09.09.2015р. прокурор зазначив, що з причин відсутності технічної документації він не має можливості надати докази про те, що спірна земельна ділянка площею 1,18 га, на яку видано Державний акт серії Б №059023 від 1987р. та яка знаходиться у м. Трускавець по вул. Дзержинського (теперішня Помірецька), 37 та земельна ділянка площею 1,18 га у м. Трускавець по вул. Карпатській, яку було вилучено згідно з рішенням Трускавецької міської ради від 30.01.2003р. №123 є однією і тією ж земельною ділянкою.

З приводу земельної ділянки відповідача-2 площею 1,4 га. по вул. Помірецька, 37 в м. Трускавець (колишнє місцезнаходження земельної ділянки: м. Трускавець, вул. Карпатська, 2), то матеріалами справи теж спростовується факт входження спірної земельної ділянки в склад цієї земельної ділянки. Зокрема, з Акту приймання-передачі земельної ділянки у військовому містечку №4 м. Трускавець Дрогобицького гарнізону з обліку Стрийської КЕЧ району на облік Самбірської КЕЧ району від 23.12.2005р. (Т.1 а.с.39-40) вбачається, що на земельній ділянці площею 1,18 га відсутні будівлі. Разом з тим, матеріалами справи підтверджується той факт, що на земельній ділянці площею 1,4 га по вул. Помірецька, 37 в м. Трускавець відповідачем-2 було збудовано будівлю комплексу міжнародної клініки відновного лікування загальною площею 10987,8 кв.м. на котру ще в 2004 році оформлено право власності (Т.1 а.с.84).
Вказаний факт дає суду підстави зробити висновок, що спірна земельна ділянка площею 1,18 га не увійшла в склад земельної ділянки відповідача-2 площею 1,4 га. по вул. Помірецька, 37 в м. Трускавець.

Відповідно до положень ст.ст. 4-3, 33, 34 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обгрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оскільки під час судового розгляду справи прокурором не доведено належними та допустимими доказами факт входження земельної ділянки площею 1,18 га, на яку видано Державний акт серії Б №059023 від 1987р. в склад земель, які надавалися відповідачу-2 згідно оскаржуваних рішень, не доведено факт її протиправного вилучення, а відтак не доведено порушення суб`єктивного права позивачів в інтересах яких заявлено позов, тому відсутні правові підстави для захисту цього права в судовому порядку та задоволення позову.

При цьому, суд залишає без розгляду подані відповідачами заяви про застосування строків позовної давності, оскільки як роз`яснив Пленум ВГСУ в п. 2.2 Постанови «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» №10 від 29.05.2013р. перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір слід стягнути з позивачів в дохід Державного бюджету України.

Відповідно до п.2.11 Постанови №7 від 21.02.2013р. «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» якщо в позовній заяві об`єднано дві або більше вимог немайнового характеру, пов`язаних між собою підставами виникнення або поданими доказами, судовий збір сплачується окремо з кожної з таких вимог.

Як вбачається з позовної заяви, в ній заявлено сім вимог немайнового характеру та дві вимоги майнового характеру (про визнання права власності та витребування майна). Відтак, загальний розмір судового збору становить 12180,00 грн. А тому з кожного позивача в дохід державного бюджету України підлягає стягненню по 4060,00 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 4-3, 27, 29, 33, 34, 43, 49, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. В позові відмовити повністю.

2. Стягнути з Міністерства оборони України (03168, м. Київ, пр. Повітрофлотський, 6; ) в дохід державного бюджету України 4060,00 грн. судового збору.

3. Стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова (79007, м. Львів, вул. Батуринська, 2; ) в дохід державного бюджету України 4060,00 грн. судового збору.

4. Стягнути з Самбірської квартирно-експлуатаційної частини району (81400, Львівська обл., м. Самбір, вул. Завокзальна, 13; ) в дохід державного бюджету України 4060,00 грн. судового збору.

5. Накази видати після набрання рішенням законної сили відповідно до ст. 116 ГПК України.

6. Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 85 ГПК України та може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст. 91-93 ГПК України.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення складено та підписано 16.09.2015 р.

Суддя Крупник Р.В.