РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.2015Справа №910/17663/15

За позовом Заступника прокурора Чернігівської області в інтересах держави

в особі Національної акціонерної компанії «Надра України»,

Дочірнього підприємства НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпериклаз»

про стягнення 433 659,56 грн.

Суддя Андреїшина І.О.

Представники учасників судового процесу:

від прокуратури: Колодчина Р.В. за посв. № 030247 від 12.11.2014 р.

від позивача-1: Пономаренко А.Є. за довіреністю № 116 від 19.12.2014 р.

від позивача-2: Комлаш В.М. за довіреністю № 19/1 від 05.01.2015 р.

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано позов Заступника прокурора Чернігівської області в інтересах держави в особі Національної акціонерної компанії «Надра України», Дочірнього підприємства НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпериклаз» про стягнення 433 659,56 грн. (з яких: 261 181,86 грн. - основний борг, 153 052,56 грн. - інфляційна складова боргу та 19 425,14 грн. - три відсотки річних, у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором підряду № 03/02-10 від 03.02.2010 р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.07.2015 р. за даною позовною заявою порушено провадження у справі № 910/17663/15 та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 26.08.2015 р., зобов'язано сторін надати певні документи.

Через відділ діловодства суду 10.08.2015 р. від прокуратури надійшло власне письмове підтвердження, яке залучено до матеріалів справи.

У судовому засіданні 26.08.2015 р. представники позивачів та прокурор надали суду усні пояснення по суті спору, відповідно до яких підтримали позов у повному обсязі, також представник позивача надав суду документи на виконання вимог ухвали, які залучено до матеріалів справи та оригінали документів, для огляду в судовому засіданні.

Представник відповідача в судове засідання 26.08.2015 р. не з'явився, вимог ухвали суду не виконав, про призначене судове засідання був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення від 15.07.2015 р., яке підтверджує отримання відповідачем 29.07.2015 р. ухвали про порушення провадження у справі.

Враховуючи наведене, Господарський суд міста Києва з метою з'ясування всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору у даній справі, зважаючи на неявку представника відповідача у призначене судове засідання, невиконання ним вимог ухвали суду, керуючись ст. 77 ГПК України, ухвалою від 26.08.2015 р. розгляд справи відклав на 09.09.2015 р. та повторно зобов'язав відповідача виконати вимоги ухвали суду від 14.07.2015 р.

09.09.2015 р. через службу діловодства господарського суду від відповідача надійшло клопотання про залучення у справі ще одного відповідача - Дочірнє підприємство НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія», оскільки між ним та ТОВ «Укрпериклаз» було укладено договір від імені спільної діяльності.

Розглянувши, зазначене клопотання відповідача, господарський суд його відхилив, як безпідставне та необґрунтоване, оскільки Дочірнє підприємство НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» у справі № 910/17663/15 є позивачем, та у відповідності до договору підряду № 03/02-10 від 03.02.2010 р. не зобов'язане оплачувати надані за даним договором послуги та виконані роботи.

Також 09.09.2015 р. через службу діловодства господарського суду від відповідача надійшла заява про застосування строку позовної давності щодо стягнення з відповідача пені.

Розглянувши дану заяву, господарський суд відхилив її як безпідставну, оскільки в позовній заяві відсутні вимоги про стягнення з ТОВ «Укрпериклаз» пені. Крім того, у розрахунку суми боргу, доданому до позовної заяви також зазначено позивачем розмір пені - 0,00.

Прокурор та представники позивача в судовому засіданні 09.09.2015 р. надали суду усні пояснення по суті спору; позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання 09.09.2015 р. не з'явився, про поважні причини неявки суду не повідомив, про призначене судове засідання був повідомлений належним чином, вимог ухвал суду в даній справі не виконав.

Враховуючи, що матеріали справи містять докази належного повідомлення відповідача про час та місце судового засідання та про наслідки ненадання ним витребуваних судом документів, то за таких обставин суд приходить до висновку про можливість розгляду справи на підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними матеріалами без участі представника вищезазначеного учасника судового процесу.

У судовому засіданні 09.09.2015 р. суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення у даній справі.

Розглянувши подані матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до з п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про прокуратуру», на прокуратуру України покладено функції представництва інтересів держави в суді.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про прокуратуру», органи прокуратури України вживають заходів до усунення порушень закону, від кого б вони не виходили, поновлення порушених прав і притягнення у встановленому законом порядку до відповідальності осіб, які допустили ці порушення.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про прокуратуру», визначено що при здійсненні прокурорського нагляду за додержанням і застосуванням законів прокурор має право звертатись до суду з заявами про захист прав і законних інтересів громадян, держави, а також підприємств та інших юридичних осіб.

Статтею 121 Конституції України на органи прокуратури України покладено функції представництва інтересів громадян та держави в судах.

Відповідно до ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру», представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом. Підставою представництва у суді інтересів громадянина є його неспроможність через фізичний чи матеріальний стан, похилий вік або з інших поважних причин самостійно захистити свої порушені чи оспорюванні права або реалізувати процесуальні повноваження, а інтересів держави - наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою. Прокурор самостійно визначає підстави для представництва у судах, форму його здійснення і може здійснювати представництво в будь-якій стадії судочинства в порядку, передбаченому процесуальним законом.

Чинне законодавство України гарантує власнику охорону його законних прав. Так, згідно зі статтею 321 Цивільного кодексу України гарантується непорушність права власності, ніхто не може бути протиправно обмежений у його здійсненні. Статтею 391 Цивільного кодексу України передбачено право власника вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 15 Цивільного кодексу України власнику гарантується право на захист свого цивільного права у разі його порушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту свого особистого майнового права є припинення дій, які порушують право, відповідно до ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України.

Згідно зі ст. 1 Господарського процесуального кодексу України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи, громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності мають право звертатися до господарського суду за захистом своїх порушених і охоронюваних законом інтересів.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 2 ГПК України передбачено, що господарський суд порушує справи за позовними заявами прокурорів, які звертаються до господарського суду в інтересах держави. Прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Згідно зі ст. 29 ГПК України, прокурор бере участь у розгляді справ за його позовами. У разі прийняття господарським судом позовної заяви, поданої прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. Прокурор, який бере участь у справі, несе обов'язки і користується правами сторони, крім права на укладання мирової угоди.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 р. № 3рп/99, інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й діяльності приватних підприємств, товариств.

Враховуючи те, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Розвиток мінерально-сировинної бази здійснюється відповідно до національної програми основним завданням якої є стале пріоритетне забезпечення зростаючих потреб національної економіки в мінеральній сировині.

Згідно із загальнодержавної програми розвитку мінерально-сировинної бази України на період до 2030 року, затвердженої Законом України від 21.04.2011 р. № 3268-VІ, одним із вагомих чинників подолання кризового становища в економіці України є належне забезпечення потреб економіки в мінерально-сировинних ресурсах та ефективне їх використання. Мінерально- сировинна база - сукупність розвіданих і попередньо оцінених запасів корисних копалин і супутніх компонентів, що може бути застосована в галузях економіки за умови отримання економічної вигоди на рівні, достатньому для провадження гозширеного виробництва з метою забезпечення економічної безпеки держави.

Суперечності, які виникають при здійсненні діяльності у сфері геології та розвідки надр, зачіпають інтереси держави, що у відповідності до ст. 121 Конституції України покладає на прокурора обов'язок представництва держави в суді.

Відповідно до ст. 29 ГПК України, прокурор, який бере участь у справі, несе обов'язки і користується правами сторони, крім права на укладення мирової угоди.

Дана позовна заява вжита як захід прокурорського реагування в інтересах держави в особі Національної акціонерної компанії «Надра України» та Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія».

З метою покращення забезпеченості потреб України в корисних копалинах, збереження та нарощування потенціалу геологічних підприємств, згідно з Указом Президента України № 802 від 14.06.2000 р. «Про заходи для підвищення ефективності керування підприємствами в галузі геології» та постанови Кабінету Міністрів України № 1128 від 14.07.2000 р. була створена Національна акціонерна компанія «Надра України» (надалі - компанія). Рішенням Уряду до складу Національної акціонерної компанії «Надра України» передані геологорозвідувальні та спеціалізовані підприємства.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.09.2000 р. № 1460 затверджено Статут Національної акціонерної компанії «Надра України».

Згідно з п. п. 16, 17 Статуту Компанії, її засновником є держава в особі Кабінету Міністрів України, а акціонером - держава в особі Держгеонадр (до прийняття в установленому порядку рішення про приватизацію пакета акцій компанії). На сьогодні відповідне рішення про приватизацію пакета акцій компанії не приймалося.

Слід зазначити, що постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання Національної акціонерної компанії «Надра України» від 31.08.2011 р. № 912 внесені зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 р. № 568 та передано Державній службі геології та надр України повноваження з управління державними корпоративними правами Національної акціонерної компанії «Надра України».

Таким чином, корпоративні права компанії належать державі в особі Державної служби геології та надр України.

Відповідно до п. 5 Статуту, компанія утворена з метою підвищення ефективності управління підприємствами у галузі геології і розвідки надр, задоволення потреби держави в нарощуванні мінерально-сировинної бази та отримання прибутку шляхом провадження господарської діяльності.

Предметом діяльності Компанії є організація і проведення пошукових та геологорозвідувальних робіт в Україні та за її межами; видобування та переробка корисних копалин; забезпечення нарощування мінерально-сировинної бази держави як основи розвитку добувних та переробних галузей національної економіки; геологічне, гідрогеологічне, інженерно-геологічне та еколого-геологічне вивчення навколишнього природного середовища, зокрема небезпечних геологічних явищ; тощо (п. 6 Статуту).

ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» було утворено шляхом реорганізації Державного геологічного підприємства «Чернігівнафтогазгеологія» відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17.08.2000 р. № 1273 «Питання Національної акціонерної компанії «Надра України».

Відповідно до додатку № 3 цієї постанови, Державне геологічне підприємство «Чернігівнафтогазгеологія» увійшло до переліку підприємств, майно яких було передано до статутного (складеного) капіталу Національної акціонерної компанії «Надра України», з наступним перетворенням у дочірнє підприємство компанії.

Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 30.10.2007 р. № 545 затверджено статут Дочірнього підприємства Національної акціонерної.компанії «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія».

Відповідно до положень даного статуту ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» створено згідно з чинним законодавством України Національною акціонерною компанією «Надра України».

Згідно з п. 1.2 Статуту, підприємство засноване з метою провадження господарської діяльності в галузі геології та розвідки надр для забезпечення виконання основних завдань НАК «Надра України». Для цього підприємство організовує та проводить регіональні, геолого-пошукові і геологорозвідувальні роботи; дослідно-промислову розвідку родовищ; здійснює буріння свердловин з метою пошуку твердих корисних копалин, нафти і газу; тощо (п. 4.1 Статуту).

Неотримання ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» коштів за укладеним договором суттєво порушує економічні інтереси держави та перешкоджає реалізації державної політики у сфері геології та розвідки надр.

На підставі зазначених положень Заступник прокурора Чернігівської області звернувся до суду в інтересах держави в особі Національної акціонерної компанії «Надра України», Дочірнього підприємства НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпериклаз» про стягнення 433 659,56 грн. (з яких: 261 181,86 грн. - основний борг, 153 052,56 грн. - інфляційна складова боргу та 19 425,14 грн. - три відсотки річних, у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором підряду № 03/02-10 від 03.02.2010 р.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

Між Дочірнім підприємством НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» та ТОВ «Укрпериклаз» було укладено договір простого товариства (без створення юридичної особи) про спільну виробничу діяльність з геологічного вивчення з дослідно-промисловою розробкою ділянки надр Новоподільського родовища бішофіту № 51 від 03.06.2005 р., з метою забезпечення організаційно-економічних умов для здійснення спільного геологічного вивчення, у тому числі дослідно-промислової розробки об'єктів робіт,захист запасів у ДКЗ України, та отримання ліцензії на промислову розробку Новоподільського родовища бішофіту; отримання доходів учасниками.

Між Товариством з обмеженоюб відповідальністю «Укпериклаз» (надалі - замовник), що діє від імені учасників простого товариства за договором простого товариства (без створення юридичної особи) про спільну виробничу діяльність з геологічного вивчення з дослідно-промисловою розробкою ділянки надр Новоподільського родовища бішофіту № 51 від 03.06.2005 р., та ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» (надалі - підрядник) було укладено договір підряду № 03/02-10 від 03.02.2010 р. (надалі - договір підряду), відповідно до умов якого підрядник зобов'язується своїми силами і засобами, за завданням замовника і за його рахунок, на обладнанні замовника виконати комплекс робіт з дослідно-промислової експлуатації свердловини № 3 Новоподільського родовища бішофіту, відповідно до Плану дослідно-промислової експлуатації свердловини, а замовник зобов'язується прийняти виконані підрядником роботи і оплатити їх.

Умови договору свідчать про те, що за своєю правовою природою вищевказаний договір є договором підряду.

Відповідно до статті 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Бішофіт - це заключний продукт галогенезу, який утворюється на останній стадії формування соляних відкладів сульфатного типу багатих магнієм. Іноді містить домішки Br - до 1 %. Сингонія моноклінна. Безбарвний або білий, іноді забарвлений тонкодисперсним гематитом в червоний колір. Блиск скляний або матовий. Крихкий. Спайність відсутня. Твердість 1-2. Густина 1,6. Гігроскопічний, на повітрі (особливо холодному) розпливається. Добре розчинний у воді і спирті. Має пекучий, гіркий смак. За походженням головним чином осадовий, хемогенний. Бішофіт - цінна і дешева сировина для одержання магнію і його сполук, виробництва магнезіального цементу; використовується для просочування деревини з метою її зміцнення. 99 % бішофіту видобувається для технічних цілей, й лише менше 1 % бішофіту - спеціально для потреб медицини.

Згідно з п. 1.2. договору підряду, розчин бішофіту природний (надалі - бішофіт), видобутий в процесі виконання робіт за цим договором, належить на праві спільної часткової власності учасникам договору простого товариства (без створення юридичної особи) про спільну виробничу діяльність з геологічного вивчення з дослідно-промисловою розробкою ділянки надр Новоподільського родовища бішофіту № 51 від 03.06.2005 р.

За умовами п. 1.3. договору підряду, для виконання умов договору замовник передає в виконання підряднику свердловину № 3, водну свердловину № 3, обладнання змонтоване на свердловині по акту приймання-передачі.

Пунктом 2.1. договору підряду передбачено, що вартість робіт за цим договором визначається виходячи з вартості однієї бригадогодини виконання робіт з дослідно-промислової експлуатації свердловини (додаток № 1 при роботі в дві зміни або додаток № 3 при роботі в одну зміну) та фактичного часу роботи бригади щомісячно і відображається в актах виконаних робіт, що підписуються сторонами щомісячно.

Для забезпечення виконання підрядником робіт,що становлять предмет цього договору, замовник щомісячно здійснює попередню оплату за три банківські дні до початку робіт у розмірі 50 % від вартості запланованого на наступний місяць обсягу робіт. Остаточний розрахунок здійснюється замовником протягом п'яти банківських днів після підписання актів виконаних робіт. (п. 2.2. договору підряду).

Відповідно до п. 2.4. договору підряду, оплата замовником належним чином виконаних робіт здійснюється з урахуванням проведеної попередньої оплати.

За умовами п. 3.1.1. договору підряду, замовник зобов'язаний в обумовлений цим договором строк проводити оплату виконаних робіт.

Розділом 3 договору підряду визначені права та обов'язки сторін за даним договором.

У відповідності до п. 4.1. договору підряду, за невиконання або неналежне виконання своїх зобов'язань за даним договором, сторони несуть відповідальність, визначену даним договором та чинним законодавством України.

Цей договір набуває чинності з моменту підписання договору і діє до 31.12.2010 р., але в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов'язань. Договір може бути продовжений сторонами на новий строк шляхом укладання додаткової угоди (п. 6.1. договору).

В подальшому, в процесі виконання договору, сторони уклали додаткові угоди, якими продовжили строк дії договору підряду, зокрема:

- додатковою угодою № 1 від 11.01.2011 р. - продовжено строк до 31.12.2011 р.;

- додатковою угодою № 2 від 30.12.2011 р. - продовжено строк до 31.12.2012 р.

З матеріалів справи вбачається, що ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» на виконання умов договору підряду виконало взяті на себе зобов'язання та провело відповідні роботи, що підтверджується актами здачі-прийняття робіт (наданих послуг) № 5 від 22.12.2012 р. на суму 235 002,46 грн. та № 6 від 29.12.2012 р. на суму 266 179,40 грн. (належним чином засвідчені копії яких додано до матеріалів справи). Всього - 501 199,86 грн.

Однак, відповідач свої зобов'язання щодо оплати наданих послуг за договором підряду виконав неналежним чином, сплативши частково у розмірі 240 000,00 грн., що підтверджується повідомленням № 149 від 30.07.2012 р. на суму 10 000,00 грн., платіжними дорученнями № 101 від 21.12.2012 р. на суму 60 000,00 грн., № 98 від 12.12.2012 р. на суму 120 000,00 грн. та банківською випискою від 04.04.2013 р. на суму 50 000,00 грн. (належним чином засвідчені копії яких додано до матеріалів справи).

Враховуючи вищенаведене, за твердженнями позивача, у відповідача виникла заборгованість за спірним договором підряду в розмірі 261 181,86 грн.

ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» зверталось до відповідача з претензією (вих. № 19/112/1 від 24.02.2105 р., в якій просило сплатити заборгованість у розмірі 261 181,86 грн. за договором підряду № 03/02-10 від 03.02.2010 р.

Однак, дана претензія була залишена відповідачем без відповіді та реагування.

За таких обставин, Заступник прокурора Чернігівської області звернувся до Господарського суду м. Києва з позовом в інтересах держави в особі Національної акціонерної компанії «Надра України» та Дочірнього підприємства НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпериклаз» про стягнення 433 659,56 грн. (з яких: 261 181,86 грн. - основний борг, 153 052,56 грн. - інфляційна складова боргу та 19 425,14 грн. - три відсотки річних, у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором підряду № 03/02-10 від 03.02.2010 р.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі статями 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

За приписами статті 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За приписами ст. 614 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлене договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, частина 1 статті 625 Цивільного кодексу України встановлює виняток із загального правила статті 614 Цивільного кодексу України, що закріплює принцип вини як підставу відповідальності боржника.

Отже, відсутність у боржника грошей у готівковій формі або грошових коштів на його рахунку в банку, і як наслідок, неможливість виконання ним грошового зобов'язання, якщо навіть у цьому немає його провини, не звільняють боржника від відповідальності за прострочення грошового зобов'язання.

Слід зазначити, що передбачене законом право кредитора вимагати стягнення відсотків річних є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з відшкодування матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.

Індекс інфляції є щомісячним показником знецінення грошових коштів і розраховується він не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць. За таких обставин застосовувати індекс інфляції у випадку, коли борг виник у певному місяці і в тому же місяці був погашений, - підстави відсутні. Крім того, при розрахунку інфляційних нарахувань мають бути враховані рекомендації, викладені в листі Верховного Суду України від 03.04.1997 р. № 62-97р «Рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ», згідно з якими при застосування індексу інфляції слід умовно вважати, що сума, внесена за період з 1 до 15 числа відповідного місяця, наприклад, травня, індексується за період з врахуванням травня, а якщо з 16 до 31 числа, то розрахунок починається за наступного місяця - червня.

Відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 р. «Про судове рішення», рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

З наданих суду доказів вбачається, що Дочірнє підприємство Національної акціонерної компанії «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» довело виконання взятих на себе зобов'язань за договором підряду № 03/02-10 від 03.02.2010 р. на підставі підписаних уповноваженими представниками та скріплених печатками сторін актів здачі-прийняття робіт (наданих послуг) № 5 від 22.12.2012 р. на суму 235 002,46 грн. та № 6 від 29.12.2012 р. на суму 266 179,40 грн. (належним чином засвідчені копії яких додано до матеріалів справи). Всього - 501 199,86 грн.

Судом встановлено, що відповідач свої зобов'язання щодо оплати наданих послуг за договором підряду виконав неналежним чином, сплативши частково у розмірі 240 000,00 грн., що підтверджується повідомленням № 149 від 30.07.2012 р. на суму 10 000,00 грн., платіжними дорученнями № 101 від 21.12.2012 р. на суму 60 000,00 грн., № 98 від 12.12.2012 р. на суму 120 000,00 грн. та банківською випискою від 04.04.2013 р. на суму 50 000,00 грн., у зв'язку з чим у відповідача виникла заборгованість за спірним договором підряду в розмірі 261 199,86 грн. При цьому, господарський суд зазначає, що позивачем було заявлено суму заборгованості в розмірі 261 181,86 грн., у зв'язку з чим суд не виходить за межі позовних вимог.

Відповідач жодних належних доказів у підтвердження належного виконання ним зобов'язань за договором підряду № 03/02-10 від 03.02.2010 р. та на спростування обставин, викладених у позовній заяві, суду не надав.

Враховуючи вищенаведене, оцінивши всі надані докази та пояснення в сукупності, позов Заступника прокурора Чернігівської області в інтересах держави в особі Національної акціонерної компанії «Надра України», Дочірнього підприємства НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпериклаз» про стягнення 433 659,56 грн. (з яких: 261 181,86 грн. - основний борг, 153 052,56 грн. - інфляційна складова боргу та 19 425,14 грн. - три відсотки річних, у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором підряду № 03/02-10 від 03.02.2010 р., підлягає задоволенню.

В силу вимог п. 11 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються, зокрема, органи прокуратури - при здійсненні представництва інтересів громадян або держави в суді.

Згідно з п. 4.6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.13. № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України», приймаючи рішення зі справи, провадження в якій порушено за заявою прокурора, господарський суд у разі повної або часткової відмови в позові судовий збір стягується з визначеного прокурором позивача, за винятком випадків, коли останнього звільнено від сплати судового збору та коли позивачем у справі є сам прокурор. Стягнення відповідних сум судового збору здійснюється в доход державного бюджету України.

З огляду на викладене, на підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 22, 32, 33, 44, 49, 75, ст. ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпериклаз» (03115, м. Київ, вул. Феодори Пушиної, 13, ) на користь Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» (14000, м. Чернігів, вул. Шевченка, 15, ) 261 181 (двісті шістдесят одна тисяча сто вісімдесят одну) грн. 86 коп. основного боргу, 153 052 (сто п'ятдесят три тисячі п'ятдесят дві) грн. 56 коп. інфляційної складової боргу, 19 425 (дев'ятнадцять тисяч чотириста двадцять п'ять) грн. 14 коп. - трьох відсотків річних.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпериклаз» (03115, м. Київ, вул. Феодори Пушиної, 13, ) в дохід Державного бюджету України 8 673 (вісім тисяч шістсот сімдесят три) грн. 19 коп. судового збору.

4. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Дане рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня складення його повного тексту і може бути оскаржене в порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Повне рішення складено 14.09.2015 р.

Суддя І.О. Андреїшина