ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2015 Справа № 917/1424/15

за позовом Заступника прокурора Полтавської області, вул. 1100-річчя Полтави, 7, м.Полтава, 36000 в інтересах держави в особі

Державного підприємства "Полтавське управління геофізичних робіт", вул. Заводська, 16, м.Полтава, 36007

орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Міністерство енергетики та вугільної промисловості, вул. Хрещатик, 30, м. Київ, 01601

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лубнигазбуд", вул. Фрунзе, 2, кімн. 413, м.Полтава, 36014

про стягнення 910 543,26 грн.

Суддя Ківшик О.В.

Представники :

від прокуратури: Бондаренко А.Г., посвідчення № 031494 від 23.01.2015 р.;

від позивача 1: Макарчук Ф.В., довіреність № 03-309 від 30.04.2015 р.;

від позивача 2: не з'явилися;

від відповідача: не з'явилися.

15.09.2015 р. у судовому засіданні відповідно до ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину рішення, залучено її до матеріалів справи та повідомлено про термін виготовлення повного тексту судового рішення.

Суть спору: розглядається позовна заява заступника прокурора Полтавської області в інтересах держави в особі Державного підприємства "Полтавське управління геофізичних робіт" (орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Міністерство енергетики та вугільної промисловості) про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лубнигазбуд" 910 543,26 грн. заборгованості, що виникла внаслідок неналежного виконання останнім умов укладеного 01.11.2013 р. між сторонами договору №010111-13 на виконання промислово-геофізичних та прострілювально-вибухових робіт у свердловинах, з яких : 584 322,96 грн. основний борг за виконані у березні 2014 року роботи, 306 769,55 грн. інфляційні втрати за період з червня 2014 року по червень 2015 року, 19 450,75 грн. три проценти річних за період з 01.06.2014 р. по 30.06.2015р..

Міністерство енергетики та вугільної промисловості представництво у судове засідання вдруге не забезпечило, відповідно до пп. 2.6.15 Інструкції з діловодства в господарських судах України та пп. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" було належним чином та завчасно повідомлений про дату, час і місце проведення судових засідань. Останнє надіслало суду письмові пояснення по суті спору № 17/1686 від 05.08.2015 р. (вх. № 11696 від 14.08.2015 р.), згідно яких повідомляє суд про підтримання ним позову, який поданий в його особі заступником прокурора Полтавської області.

Відповідач представництво у судове засідання не забезпечив, причин щодо цього суду не повідомив. Останній відповідно до пп. 2.6.15 Інструкції з діловодства в господарських судах України та пп. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" був належним чином та завчасно повідомлений про дату, час і місце проведення судового засідання.

У судовому засіданні 13.08.2015 р. представник відповідача повідомив суд, що відповідач позов визнає, проте письмового відзиву на позов не надав.

Відповідно до пп. 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи достатність у матеріалах справи доказів для розгляду спору по суті, приписи ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікована Законом України від 17.07.1997 р. № 475/97-ВР) щодо права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку, закінчення встановленого строку вирішення спору з урахуванням ч. 3 ст. 69 ГПК України, суд не оцінює вказані обставини як підставу для подальшого відкладення розгляду справи. Спір розглядається за наявними матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Представники Прокуратури та Позивача 1 на позовних вимогах наполягають за мотивами позовної заяви

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників першого позивача, відповідача (у судовому засіданні 13.08.2015 р.) та прокуратури, оцінивши надані докази, суд,

встановив :

01.11.2013 р. між Державним підприємством "Полтавське управління геофізичних робіт" (підрядник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Лубнигазбуд" (замовник) укладено Договір № 010111-13 на виконання промислово-геофізичних та прострілювально-вибухових робіт у свердловинах (далі - Договір, а.с. 24-27).

При цьому сторони узгодили, зокрема, наступне :

- підрядник зобов'язується за завданням замовника виконати комплекс промислово-геофізичних та прострілювально-вибухових робіт у свердловинах і в обсягах, визначених замовником (п. 1.1 Договору);

- вартість робіт визначається загальною сумою актів приймання-передачі виконаних робіт та протоколами узгодження договірної ціни, підписаних сторонами (п. 5.1 Договору);

- оплата робіт за цим договором здійснюється в національній валюті України, шляхом перерахування замовником грошових коштів на поточний рахунок підрядника на підставі акту приймання-передачі виконаних робіт, підписаного сторонами протягом 15-ти банківських днів з моменту підписання акту (п. 5.2 Договору);

- сторони несуть одна перед одною відповідальність за повноту, строки і якість виконання своїх зобов'язань у межах цього договору, згідно чинного законодавства України (п. 6.1 Договору);

- договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного його виконання. Припинення дії договору не звільняє сторони від належного виконання своїх зобов'язань, що виникли до його припинення (п. 9.1 Договору).

04.03.2014 р. сторонами було укладено (підписано представниками сторін та скріплено печатками сторін) Додаткову угоду № 1 до Договору, відповідно до якої сторони внесли зміни до розділу 11 Договору "Адреси та банківські реквізити сторін" (копія наявна у матеріалах справи, а.с. 28).

Відповідно до умов Договору сторонами були складені протоколи узгодження договірної ціни до Договору, які підписані представниками сторін та скріплені печатками сторін (копії наявні у матеріалах справи, а.с. 29-30), а саме :

- протокол № б/н від 07.03.2014 р., в якому сторони узгодили, що договірна ціна на виконання промислово-геофізичних та прострілювально-вибухових робіт на свердловинах : № 76 Чутівської площі становить 480 595,30 грн. (в т.ч. ПДВ);

- протокол № б/н від 07.03.2014 р., в якому сторони узгодили, що договірна ціна на виконання промислово-геофізичних та прострілювально-вибухових робіт на свердловинах : № 160 Більської площі становить 103 727,66 грн. (в т.ч. ПДВ).

На виконання умов Договору позивачем було виконано підрядні роботи на загальну суму 584 322,96 грн., про що складено акти приймання виконаних робіт, а саме : акт здачі-приймання виконаних робіт № 08-03.2014 від 14.03.2014 р. на суму 480 595,30 грн. та акт здачі-приймання виконаних робіт № 02-03.2014 від 31.03.2014 р. на суму 103 727,66 грн. (а.с. 31-32). Вказані документи підписані без зауважень представниками сторін та скріплені печатками сторін.

За даними позивачів, в порушення прийнятих на себе зобов'язань за Договором відповідач не провів розрахунки за отримані результати підрядних робіт.

В зв'язку з невиконанням відповідачем зобов'язань за Договором, в частині здійснення розрахунків за отримані результати підрядних робіт, позивач направив на його адресу претензію №17/17 від 11.03.2015 р. з вимогою перерахувати кошти в розмірі 584 322,96 грн. за виконані підрядні роботи по Договору протягом 7-ми робочих днів (копія наявна у матеріалах справи, а.с. 33). На підтвердження направлення вищезазначеної претензії відповідачу позивач надав суду копію списку згрупованих поштових відправлень від 12.03.2015 р. (а.с. 34). Вищезазначена претензія залишена відповідачем без реагування.

За даними позивачів, на момент подання позову до суду відповідач зобов'язання по Договору щодо оплати отриманих ним результатів робіт не виконав, заборгованість останнього складає 584 322,96 грн..

Вважаючи інтереси держави порушеними, заступник прокурора Полтавської області звернувся до суду з даним позовом в інтересах держави про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лубнигазбуд" 910 543,26 грн. заборгованості, що виникла внаслідок неналежного виконання останнім умов укладеного 01.11.2013 р. між сторонами договору № 010111-13 на виконання промислово-геофізичних та прострілювально-вибухових робіт у свердловинах, з яких : 584 322,96 грн. основний борг за виконані у березні 2014 року роботи, 306 769,55 грн. інфляційні втрати за період з червня 2014 року по червень 2015 року, 19 450,75 грн. три проценти річних за період з 01.06.2014 р. по 30.06.2015р..

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Положеннями статей 627, 628 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Враховуючи правову природу укладеного договору, кореспондуючи права та обов'язки його сторін, суд дійшов висновку, що оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватись з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини з договору підряду.

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково (ст. 854 Цивільного кодексу України). Відповідно до п. 1 ст. 853 Цивільного кодексу України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом. Частиною першою ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Матеріалами справи підтверджується належне виконання першим позивачем підрядних робіт за умовами Договору. В порушення прийнятих на себе зобов'язань за Договором та приписів ст. 854, ст. 530 Цивільного кодексу України відповідач результати отриманих підрядних робіт не оплатив, заборгованість останнього на момент прийняття даного рішення складає 584 322,96 грн.. Дана обставина відповідачем не заперечується.

Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 584 322,96 грн. заборгованості, є обґрунтованими як поданими доказами, так і нормами права, відповідачем не спростовані, а тому в цій частині підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 610, ст. 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За приписами п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Після проведення перевірки наданого позивачем розрахунку позовних вимог в частині стягнення з відповідача 306 769,55 грн. інфляційних втрат за період з червня 2014 року по червень 2015 року та 19 450,75 грн. трьох процентів річних за період з 01.06.2014 р. по 30.06.2015 р., суд визнає його правильним частково, а саме : в частині стягнення з відповідача 306 769,55 грн. інфляційних втрат за період з червня 2014 року по червень 2015 року та 18 970,49 грн. трьох процентів річних за період з 01.06.2014 р. по 30.06.2015 р., оскільки позивачем невірно застосовано методику визначення розміру 3% річних (перерахунок здійснено за допомогою калькулятору підрахунку заборгованості та штрафних санкцій "Ліга:Еліт 9.1.3" та залучено до матеріалів справи ).

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Допустимих доказів в спростування вищевикладеного відповідач суду не надав.

За викладеного, позовні вимоги підтверджуються поданими доказами та відповідають нормам матеріального права, відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача 584 322,96 грн. основного боргу, 306 769,55 грн. інфляційних втрат та 18 970,49 грн. 3% річних. В частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача 480,26 грн. 3% річних позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору регулюється законом України №3674-VI від 08.07.2011 року "Про судовий збір" (із змінами та доповненнями). Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" із заяв майнового характеру, що подаються до господарських судів, сплачується судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати. Статтею 8 Закону України від 28 грудня 2014 року № 80-VIII "Про Державний бюджет України на 2015 рік" з 01.01.2015 р. встановлено, що мінімальна заробітна плата у місячному розмірі з 1 січня становить 1 218,00 грн..

Враховуючи наведене, беручи до уваги ціну позову у даній справі, а також той факт, що даний спір виник з вини відповідача, судовий збір в розмірі 13 658,15 грн. відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 49 ГПК України покладається на відповідача.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст.ст. 43, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лубнигазбуд" (вул. Фрунзе, 2, кімн. 413, м. Полтава, 36014, ідентифікаційний код юридичної особи 34235569), р/р в ПАТ "Полтава-Банк" м. Полтава, МФО 331489 :

- на користь Державного підприємства "Полтавське управління геофізичних робіт" (вул. Заводська, 16, м. Полтава, 36007, ідентифікаційний код юридичної особи 00147921), р/р № 1 в ПАТ "МарфінБанк" м. Іллічівськ, МФО 328168 - 584 322,96 грн. основного боргу, 306 769,55 грн. інфляційних втрат, 18 970,49 грн. 3% річних;

- в доход Державного бюджету України, отримувач коштів: УДКСУ у м. Полтаві (м. Полтава), 22030001, код отримувача (код ЄДРПОУ) 38019510; рахунок отримувача: 3002; банк отримувача: ГУДКСУ у Полтавській області; код отримувача 831019; код класифікації доходів бюджету 22030001 - 13 658,15 грн. судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

3. В частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача 480,26 грн. 3% річних у позові відмовити.

Повне рішення складено 21.09.2015 р.

Суддя О.В.Ківшик

Примітка : Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, а у разі, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу. Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня прийняття рішення, а у разі якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення - з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційною інстанцією.