ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2015 р. Справа № 918/897/15

Суддя Романюк Р.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Прокурора Здолбунівського району в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області та Урвенської сільської ради

до Приватного сільськогосподарського підприємства "Колос"

про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки та відшкодування збитків за самовільне використання земельних ділянок у розмірі 13 633 грн. 31 коп.

В засіданні приймали участь представники:

прокурор: Лис Н.В. (посвідчення № 031428 від 19.01.2015 року)

від позивача 1: ОСОБА_1 (довіреність №31-17-0.6-6391/2-15 від 14.07.2015 року)

від позивача 2: ОСОБА_2 (довіреність б/н від 15.09.2015 року);

від відповідача: ОСОБА_3 (довіреність №142 від 14.09.2015 року)

Обставини справи: Прокурор Здолбунівського району в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області та Урвенської сільської ради звернувся до господарського суду Рівненської області з позовом до Приватного сільськогосподарського підприємства "Колос" в якому (з урахуванням поданого уточнення) просить суд: зобов'язати Приватне сільськогосподарське підприємство "Колос" (с. Гільча Друга, Здолбунівський район, Рівненська область, 35715, ЄРДПОУ 30563074) звільнити частину земельної ділянки масиву №4 площею 11,67 га на території Урвенської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області. Стягнути з Приватного сільськогосподарського підприємства «Колос» (с. Гільча Друга, Здолбунівський район, Рівненська область, 35715, ідентифікаційний код 30563074, р/р 7 АТ «ОСОБА_4 АВАЛЬ» у м. Києві, МФО 380805) в дохід державного бюджету (одержувач УК у Здолбунівському районі, с.Урвена /24062100, Здолбунівський район, ідентифікаційний код 37993013, р/р 0193 ГУ ДКСУ у Рівненській області, МФО 833017). Судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування заявлених вимог прокурор зазначив, що під час обстеження, керуючись картографічними матеріалами, виявлено факт самовільного зайняття відповідачем земельних ділянок шляхом засіву зерновими культурами (кукурудзою), зокрема земельної ділянки масиву № 4 площею 11,67 га, яка згідно технічної документації із землеустрою щодо проведення інвентаризації земель на території Урвенської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області, розташована за межами населених пунктів на території зазначеної сільської ради.

16.09.20115р. прокурором подано заяву про відмову від позову в частині відшкодування збитків за самовільне використання земельної ділянки у розмірі 13 633 грн. 31 коп.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 16.09.2015р. заяву прокурора про відмову від позову в частині відшкодування збитків за самовільне використання земельної ділянки у розмірі 13 633 грн. 31 коп. прийнято судом і в цій частині провадження у справі припинено.

В судовому засіданні 16.09.2015р. прокурор та представники позивача 1 та позивача 2 підтримали позовні вимоги з підстав викладених в позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні позов в частині звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки визнав.

Дослідивши зібрані у справі докази, заслухавши пояснення прокурора та представників сторін, зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Згідно статті 3 Земельного кодексу України (далі ЗК України) земельні відносини регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України та прийнятими відповідно до них нормативно - правовими актами.

Статтею 13 Конституції України визначено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є обєктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до частини 1 статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до статті 187 ЗК України, контроль за використанням та охороною земель полягає в забезпеченні додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями і громадянами земельного законодавства України.

Закон України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" визначає правові, економічні та соціальні основи організації здійснення державного контролю за використанням та охороною земель і спрямований на забезпечення раціонального використання і відтворення природних ресурсів та охорону довкілля.

Статтею 2 цього Закону передбачено, що серед основних завдань державного контролю за використанням та охороною земель є забезпечення додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами земельного законодавства України.

Судом встановлено, що під час обстеження, керуючись картографічними матеріалами, виявлено факт самовільного зайняття земельних ділянок невстановленим суб'єктом господарювання шляхом засіву зерновими культурами (кукурудзою) земельної ділянки масиву № 4 площею 11,67 га, яка згідно технічної документації із землеустрою щодо проведення інвентаризації земель на території Урвенської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області, розташована за межами населених пунктів на території зазначеної сільської ради.

Згідно довідки управління державного земельного агентства у Здолбунівському районі №01/13-390 від 24.06.2015 року, зазначена земельна ділянка запасу сільськогосподарського призначення по формі 6-зем у власність чи користування не передавалася (а.с. 17).

Актом обстеження земельних ділянок за межами населених пунктів на території Урвенської сільської ради на факт самовільного використання земельних ділянок без правовстановлюючих документів від 07 липня 2015 року (а.с. 16) встановлено, що Відповідачем було здійснено засів кукурудзою частини земельної ділянки масиву №4 площею 11,67 га, що не заперечується відповідачем присутнім в судовому засіданні.

Відповідно до статті 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

За статтею 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" під самовільним зайняттям земельної ділянки розуміються будь-які дії, що свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Тобто, самовільним зайняттям земельної ділянки є фактичне використання земельних ділянок без відповідних правових підстав.

Таким чином, відповідно до наведених вимог закону обовязковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку. Відсутність таких документів у особи на час прийняття судом рішення є самовільним зайняттям земельної ділянки.

Оскільки в матеріалах справи відсутні докази про наявність у відповідача правовстановлюючих документів на земельну ділянку масиву №4 площею 11,67 га, розташовану на території Урвенської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області, і даний факт у встановленому законом порядку не спростований, суд дійшов висновку про те, що останній самовільно займає цю земельну ділянку.

Відповідно до частини 1 статті 212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними.

Частиною 2 вищезазначеної статті передбачено, що приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки.

Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду (частина 3 статті 212 ЗК України).

Враховуючи те, що зібраними у справі доказами підтверджується факт самовільного зайняття відповідачем спірної земельної ділянки і ця обставина визнається представником останнього, присутнім в судовому засіданні, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з покладенням судових витрат на відповідача у справі, а тому, керуючись , ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Зобов'язати Приватне сільськогосподарське підприємство "Колос" (с. Гільча Друга, Здолбунівський район, Рівненська область, 35715, ЄРДПОУ 30563074) звільнити частину земельної ділянки масиву № 4 площею 11,67 га на території Урвенської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області.

3. Стягнути з Приватного сільськогосподарського підприємства "Колос" (35751, Рівненська область, Здолбунівський район, с. Гільча Друга, ) в дохід Державного бюджету України 1 218 грн. 00 коп. судового збору.

4. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено "17" вересня 2015 року

Суддя Романюк Р.В.