РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

"15" вересня 2015 р. Справа №918/246/15

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя Гулова А.Г.

суддя Маціщук А.В. ,

суддя Петухов М.Г.

при секретарі судового засідання Кравчук О.В.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - представника за довіреністю від 20.07.2006р.

від відповідачів:

- Регіонального відділення ФДМУ по Рівненській області: ОСОБА_2 - представника за довіреністю від 06.01.2015р. №3

- ТзОВ "Спортивно-оздоровчий центр "Шериф-СВ": ОСОБА_3 - представника за довіреністю від 14.09.2015р. Р№7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Навчально-курсового комбінату Рівненської області асоціації по сільському будівництву "Рівнеагробуд"

на рішення господарського суду Рівненської області від 25.05.2015р.

у справі №918/246/15 (суддя Войтюк В.Р.)

за позовом Навчально-курсового комбінату Рівненської області асоціації по сільському будівництву "Рівнеагробуд", м.Рівне

до

- Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області, м.Рівне

- Товариства з обмеженою відповідальністю "Спортивно-оздоровчий центр "Шериф-СВ", м.Рівне

про визнання права власності на будівлю, що розташована у м.Рівне по вул.Шкільна, буд.№11 з 1987 року

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Рівненської області від 25.05.2015р. у справі №918/246/15 відмовлено у задоволенні позову Навчально-курсового комбінату Рівненської області асоціації по сільському будівництву "Рівнеагробуд" до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області, Товариства з обмеженою відповідальністю "Спортивно-оздоровчий центр "Шериф-СВ" про визнання права власності на будівлю, що розташована у м.Рівне по вул.Шкільна, буд.№11 з 1987 року.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржене рішення скасувати і прийняти нове, яким задоволити позов.

Мотивуючи апеляційну скаргу, позивач, зазначає, зокрема, наступне:

- в порушення вимог ст.ст.32-35 ГПК України, ч.ч.2, 6 ст.11 ЦК України місцевий господарський суд фактично відмовився від дослідження та оцінки обставин справи, завідомо надавши рішенню Рівненського міського суду від 12.03.2010р. по цивільній справі №2-424/10 силу безспірного доказу, вважаючи інші докази неналежними;

- не врахувавши вимоги ст.111-28 ГПК України не взяв до уваги при вирішенні даної справи висновки Верховного Суду України про застосування норм матеріального і процесуального права у подібних правовідносинах, і в порушення вимог ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" не мотивував з яких причин суд не взяв до уваги вказані висновки Верховного Суду України;

- право власності позивача на спірне приміщення виникло на підставі договору міни, здійсненої за правилами купівлі-продажу, а обставини, що виключали б виникнення даного права у позивача відсутні;

- право власності позивача на спірну будівлю виникло у останнього та існує із 1987 року, підтверджене документами об`єднання (асоціації) "Рівнеагробуд", а також визнане рішенням третейського суду у 2006 році, і судом це право недійсним у судовому порядку не визнавалося;

- заочне рішення Рівненського міського суду, яким визнане право власності держави на належну позивачу частку будівлі не може вважатися правовою підставою набуття та виникнення права власності держави в особі РВ ФДМУ по Рівненській області, оскільки саме по собі судове рішення, окрім випадків, прямо передбачених законом, не є правовою підставою виникнення права власності, що підтверджується практикою Вищого господарського суду України та Верховного Суду України у аналогічних справах.

Представник скаржника у судовому засіданні підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, просить суд рішення господарського суду Рівненської області від 25 травня 2015 року у справі №918/246/15 скасувати та прийняти нове рішення, яким задоволити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник РВ ФДМУ по Рівненській області у письмовому відзиві від 14.09.2015р. №10-06-02482 на апеляційну скаргу та у судовому засіданні заперечила проти доводів та вимог апеляційної скарги, просить оскаржене рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представник ТзОВ "Спортивно-оздоровчий центр "Шериф-СВ" у письмових запереченнях від 15.09.2015р. на апеляційну скаргу та у судовому засіданні заперечила проти доводів та вимог апеляційної скарги, просить оскаржене рішення господарського суду Рівненської області від 25 травня 2015 року у даній справі залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши повноту з'ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, відповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів справи, заочним рішенням Рівненського міського суду Рівненської області по справі № 2-424/10 від 12 березня 2010 року за позовом заступника прокурора Рівненської області в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області до Навчально-курсового комбінату Рівненської обласної державної асоціації по сільському будівництву "Рівнеагробуд", ОСОБА_1, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - КП "Рівненське міське бюро технічної інвентаризації". Рівненська обласна асоціація по сільському будівництву "Рівнеагробуд", про визнання права власності на майно та витребування його з чужого незаконного володіння, скасування реєстрації права власності, місцевий суд вирішив:

- визнати право власності на приміщення по вул. Шкільній 11 в м. Рівне за державою в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області;

- витребувати вказане майно з чужого незаконного володіння Навчально-курсового

комбінату Рівненської обласної державної асоціації по сільському будівництву "Рівнеагробуд" та

ОСОБА_1;

- скасувати запис від 23 квітня 2008 року № 189-2543 в книзі № 16 про реєстрацію в Реєстрі права власності на нерухоме майно права власності на будівлю за адресою: м. Рівне, вул. Шкільна, 11, за Навчально-курсовим комбінатом Рівненської обласної державної асоціації по сільському будівництву "Рівнеагробуд";

- скасувати запис від 29 січня 2009 року № 289-2543 в книзі № 16 про реєстрацію в Реєстрі права власності на нерухоме майно права власності на 48/100 будівлі за адресою: м.Рівне, вул.Шкільна, 11, за ОСОБА_1.

Вказане вище рішення набрало законної сили та є чинним, оскільки матеріали справи не містять доказів на підтвердження факту скасування останнього.

11.03.2015р. Навчально-курсовий комбінат Рівненської області асоціації по сільському будівництву "Рівнеагробуд", посилаючись, зокрема, на ст.ст.11, 16, 319, 321, 328, 392 ЦК України, звернулося до господарського суду Рівненської області з позовом до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області про визнання права власності НКК асоціації "Рівнеагробуд" на будівлю №11 по вул.Шкільній у м.Рівне із 1987 року.

Обґрунтовуючи позов, позивач зазначає, зокрема, що відповідно до наказу об`єднання "Ровноагробуд" №267 від 13.07.1987 року у зв`язку із розміщенням ПМК-16 по вул.Ленінській, 370 у м.Рівне, вивільнену адмінбудівлю по вул.Шкільній, 11 у м.Рівне передано з балансу ПМК - 16 на баланс Навчально - курсового комбінату Рівнеагробуд. Вказує, що у 2006 року позивач звертався із заявами до КП "Рівненське МБТІ" для оформлення та проведення державної реєстрації права власності на зазначене майно, однак йому було відмовлено у реєстрації права власності. Наголошує, що рішенням третейського суду при Рівненській торгово - промисловій палаті від 18.05.2005 року у справі №1/27-2006 року, яке не скасовано у законному порядку, визнано право власності на спірну будівлю за позивачем. Рішення Рівненського міського суду від 10.03.2010 року є незаконним, оскільки воно прийняте: без надання доказів належності РВ ФДМУ по Рівненській області, як уповноваженої особи управління державним майном, що перебувало в міжгосподарських будівельних організаціях; на підставі сфальсифікованого РВ ФДМУ доказу про перебування до 1987 року спірної будівлі на балансі організації державної форми власності ПМК-207 треста "Ровносільбуд", як доказу належності будівлі державі; із ігноруванням, заперечень НКК "Рівнеагробуд" як щодо існування такого доказу, так і щодо непередбачення законом факту відображення майна на балансі юридичної особи доказом власності останньої на таке майно. Наголошує, що після винесення рішення Рівненським міським судом позивач дослідив архівні документи в Державному архіві Рівненької області та м.Рівне і встановив нові обставини, а саме факт набуття ним у власність будівлі №11 по вул. Шкільній у м.Рівне шляхом обміну її у 1987 році на власну (по вул.Ленінській, 370 м.Рівне), що є юридичним фактом, правовою підставою набуття ним права власності на спірну будівлю у 1987 року. Вказує, що рішення Рівненського міського суду, яким визнано право власності держави на будівлю, не може вважатися правовою підставою набуття та виникнення права власності держави в особі РВ ФДМУ по Рівненській області, оскільки воно прийняте всупереч презумпції правомірності права власності позивача; прийняте за відсутністю юридичних фактів, передбачених законом правових підстав набуття права власності; не містить підтвердження повноважень РВ ФДМУ по Рівненській області управляти державним майном у складі міжгосподарських будівельних об'єднань; прийняте із посиланням на юридичний факт набуття права власності держави на неіснуючу обставину - перебування будівлі на балансі організації державної форми власності - яка якби існувала в дійсності, не являється доказом набуття права власності організації на обліковане її балансом майно; саме по собі рішення, окрім випадків, прямо передбачених законом, не є правовою підставою виникнення права власності.

30.03.2015р. позивач звернувся до суду із заявою №91 про збільшення позовних вимог, в якій, крім вимоги, зазначеної у позовній заяві, просив визнати будівлю №11 у м.Рівне по вул. Шкільна майном, що набуте державою Україна в особі РВ ФДМУ по Рівненській області без достатньої правової підстави.

Виходячи зі змісту ч.4 ст.22 ГПК України, пунктів 3.11, 3.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що фактично позивач, звернувшись із вказаною вище заявою, подав, крім заявленого, інший позов, відповідно, суд першої інстанції правомірно розглянув вимоги позивача, викладені у позовній заяві від 04.03.2015р. №14.

Як зазначалося вище, рішенням господарського суду Рівненської області від 25 травня 2015 року у справі №918/246/15 у задоволенні позову Навчально-курсового комбінату Рівненської області асоціації по сільському будівництву "Рівнеагробуд" відмовлено.

Колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо відмови у позові, з огляду на наступне.

Згідно зі ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

Відповідно до ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Нормами ст.328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України).

Судом встановлено, заочним рішенням Рівненського міського суду у справі №2-424/10 від 12 березня 2010 року за позовом заступника прокурора Рівненської області в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області до Навчально-курсового комбінату Рівненської обласної державної асоціації по сільському будівництву "Рівнеагробуд", ОСОБА_1, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - КП "Рівненське міське бюро технічної інвентаризації", Рівненська обласна асоціація по сільському будівництву "Рівнеагробуд", визнано право власності на приміщення по вул.Шкільній 11 у м.Рівне за державою в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області. Витребувано вказане майно з чужого незаконного володіння Навчально-курсового комбінату Рівненської обласної державної асоціації по сільському будівництву Рівнеагробуд та ОСОБА_1. Скасовано запис від 23 квітня 2008 року №189-2543 в книзі №16 про реєстрацію в Реєстрі права власності на нерухоме майно права власності на будівлю за адресою: м. Рівне, вул. Шкільна, 11, за Навчально-курсовим комбінатом Рівненської обласної державної асоціації по сільському будівництву Рівнеагробуд. Скасовано запис від 29 січня 2009 року №289-2543 в книзі №16 про реєстрацію в Реєстрі права власності на нерухоме майно права власності на 48/100 будівлі за адресою: м. Рівне, вул. Шкільна, 11, за ОСОБА_1.

Слід зазначити, заочне рішення від 12.03.2010 року у справі № 2-424/10 в подальшому було переглянуте за нововиявленими обставинами та за результатами перегляду Рівненський міський суд ухвалою від 18.09.2013 року відмовив повністю у задоволенні заяви Навчально-курсового комбінату Рівненської обласної державної асоціації по сільському будівництву "Рівнеагробуд" та відповідача ОСОБА_1, у зв'язку із необґрунтованістю останньої.

Вказану вище ухвалу Рівненського міського суду від 18.09.2013 року оскаржено в апеляційному порядку та за результатами апеляційного перегляду ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 14.11.2013 року залишено без задоволення апеляційну скаргу Навчально-курсового комбінату Рівненської обласної державної асоціації по сільському будівництву "Рівнеагробуд", а ухвалу Рівненського міського суду від 18.09.2013 року - без змін.

Відповідно до ч.3 ст.35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, спірне приміщення по вул.Шкільній, 11 у м.Рівне є державною власністю, що встановлено заочним рішенням Рівненського міського суду у справі №2-424/10 від 12 березня 2010р., а тому, відповідно до норм ст.35 ГПК України дані обставини не потребують доказування.

З огляду на викладені вище обставин справи та норми чинного законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що право власності на спірне нерухоме майно закріплене за державою у встановленому законом порядку, що виключає наявність визначених законом підстав для задоволення позовних вимог позивача щодо визнання права власності на спірне майно за останнім, а тому місцевий господарський суд цілком правомірно, за наявності на те правових підстав, дійшов правильного висновку про відмову у позові.

Згідно зі ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. У даному випадку, це стосується, в першу чергу, позивача, який повинен довести факти та обставини, на підставі яких він будує позовні вимоги.

Проте, обґрунтовуючи позов та апеляційну скаргу, посилаючись, зокрема, на практику Верховного Суду України, зазначаючи, що рішення Рівненського міського суду від 12.03.2010р. у цивільній справі №2-424/10, яким визнано право власності держави в особі РВ ФДМУ по Рівненській області на спірну будівлю, не є правовою підставою набуття державою права власності та є завідомо неправосудним, позивач фактично ставить під сумнів рішення суду, яке набрало законної сили.

Відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Таким чином, доводи апеляційної скарги спростовуються наведеним вище, матеріалами справи та не грунтуються на нормах чинного законодавства.

Враховуючи викладене, рішення господарського суду Рівненської області від 25.05.2015р. у справі №918/246/15 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу Навчально-курсового комбінату Рівненської обласної асоціації по сільському будівництву "Рівнеагробуд" - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Рівненський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Рівненської області від 25.05.2015р. у справі №918/246/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу Навчально-курсового комбінату Рівненської області асоціації по сільському будівництву "Рівнеагробуд", м.Рівне - без задоволення.

2. Справу №918/246/15 повернути до господарського суду Рівненської області.

Головуючий суддя Гулова А.Г.

Суддя Маціщук А.В.

Суддя Петухов М.Г.

віддрук прим.:

1 до справи;

2 позивачу (33028, м.Рівне, вул.Шкільна, 11);

3 РВ ФДМУ (33001, м.Рівне, вул.16 Липня, 77);

4 - ТзОВ СЦ "Шериф-СВ" (33000, м.Рівне, вул. Бахарєва, 23).