номер провадження справи 32/116/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.08.2015 Справа № 908/4323/15

За позовом: Мелітопольської міської ради Запорізької області (72312, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. К. Маркса, буд. 5)

до відповідача: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

про розірвання договору оренди земельної ділянки та повернення земельної ділянки

Суддя Н.А. Колодій

Представники сторін:

Від позивача Костиря Д.А., довіреність № 561/6-01 від 22.07.2015 р.

Від відповідача не з'явився

Суть спору:

28.07.2015 р. до господарського суду Запорізької області звернулась Мелітопольська міська рада Запорізької області з позовною заявою до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про розірвання договору оренди земельної ділянки вартістю 32854 грн. 80 коп., кадастровий номер НОМЕР_2, укладеного 22.07.2005 р. між Мелітопольською міською радою Запорізької області, м. Мелітополь, Запорізька область та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1, м. Мелітополь, Запорізька область та зобов'язати фізичну особу - підприємця ОСОБА_1, м. Мелітополь, Запорізька область, ідентифікаційний код НОМЕР_1, повернути за належністю Мелітопольській міській раді Запорізької області за актом прийому-передачі земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_2, вартістю 32854 грн. 80 коп., площею 179,76 кв.м, розташовану по АДРЕСА_2 у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він її одержав в оренду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.07.2015 р. здійснено розподіл справ між суддями та визначено її до розгляду судді Колодій Н.А.

Ухвалою від 30.07.2015 р. справа № 908/4323/15 прийнята до провадження, справі присвоєно номер провадження 32/116/15, судове засідання призначено на 20.08.2015 р.

Позивач в судовому засіданні 20.08.2015 р. підтримав позовні вимоги та обґрунтовують їх ст. 193 Господарського кодексу України, ст. ст. 391, 526, 529, 530, 610, 611, 612, 626, 640, 792 Цивільного кодексу України.

Відповідач в судове засідання 20.08.2015 р. не з'явився, про визнання позову не заявив, відзив на позовну заяву, витребувані ухвалою суду по справі документи і матеріали суду не надав, про поважність причин неявки уповноваженого представника суд не попереджав.

Ухвала про порушення провадження по справі від відповідача не поверталась.

На виконання вимог суду, позивачем надано витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, щодо адреси відповідача та знаходження його на теперішній час в державному реєстрі на день розгляду справи. Згідно реєстру, станом на 10.08.2015 р., місцезнаходження фізичної особи -підприємця ОСОБА_1 є: АДРЕСА_1.

Згідно п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої ст. 64 та ст. 87 ГПК України. За змістом зазначеної статті 64 ГПК України, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Згідно з п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Оскільки всі учасники судового процесу були належним чином повідомлені про час та місце розгляду, проте не скористалися своїми правами, передбаченими статтею 22 ГПК України, участь в засіданні суду (як і інші права, передбачені статті 22 ГПК України) є правом, а не обов'язком сторони, суд дійшов висновку про можливість розгляду позовної заяви по суті в судовому засіданні 20.08.2015 року за відсутності представника відповідача.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що сторони належним чином повідомлені про час і місце судового засідання.

Згідно ст. 75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

З урахуванням викладеного, суд вважає за доцільне розглянути справу по-суті за наявними в ній матеріалами, яких достатньо для вирішення спору по суті, за відсутністю відповідача.

В судовому засіданні 20.08.2015 р. справу розглянуто, прийнято і оголошено, на підставі ст. 85 ГПК України, вступну і резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

22.07.2005 р. між Мелітопольською міською радою (орендодавець) та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1" (орендар) було укладено договір оренди земельної ділянки.

Відповідно до п. 1 договору, орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування відповідно до рішення Мелітопольської міської ради від 25.03.2005 р. № 1/10 земельну ділянку, землі населених пунктів змішаного використання (1.13.3. УКЦВЗ), яка знаходиться АДРЕСА_2 (кадастровий номер НОМЕР_3).

Пунктом 43 договору передбачено, що цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Договір зареєстрований у Запорізькій регіональній філії державного підприємства Центру державного земельного кадастру при Держкомземі України, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 30.08.2005 р. № НОМЕР_4.

Пунктом 2 договору встановлено, що в оренду передається земельна ділянка площею 179,76 кв.м.

Цільове призначення земельної ділянки: інші землі (п. 16 договору).

Додатковою угодою до договору від 29.12.2009 р. сторони передбачили, що згідно з рішенням 40 сесії Мелітопольської міської ради від 22.10.2009 р. № 2/12 внести зміни до договору оренди земельної ділянки від 30.08.2005 р. № НОМЕР_4 в частині продовження терміну дії цього договору оренди строком на 10 років з дати його закінчення (невід'ємною частиною додаткової угоди є витяг з рішення сесії Мелітопольської міської ради від 22.10.2009 р. № 2/12).

Пунктом 4 Додаткової угоди до договору від 29.12.2009 р. встановлено, що у зв'язку з затвердженням нової нормативної грошової оцінки земель у м. Мелітополі, нормативна грошова оцінка орендованої земельної ділянки з 01.07.2009 р. становить 32854,80 грн.

Згідно п.31 договору орендар зобов'язаний своєчасно та у повному обсязі вносити орендну плату.

Пунктом 11 договору, оренда плата вноситься щомісячно до 30 числа місяця наступного за звітним. Орендна плата може бути внесена на майбутній період, але на термін не більше 1-го календарного року. Строки внесення орендної плати не є постійними і можуть змінюватися згідно з Законодавством України.

Орендар у відповідності до ст. 14 Закону України "Про плату за землю" бере на себе обов'язок самостійно обчислювати суму орендної плати за землю з застосуванням нової нормативної грошової оцінки з урахуванням коефіцієнтів та надавати до фінансового управління м. Мелітополя та до державної податкової служби м. Мелітополя розрахунок плати за землю у відповідності додатку до рішення Мелітопольської міської ради від 09.07.2009 р. № 1 (п. 6 Додаткової угоди до договору від 29.12.2009 р.)

30.08.2005 р. позивач передав відповідачу в оренду земельну ділянку, яка знаходиться АДРЕСА_2 площею 179,76 кв.м під благоустрій прилеглої території, що підтверджується актом приймання - передачі об'єкта оренди за договором.

Відповідно до листа фінансового управління Мелітопольської міської ради за № 01-10/365 від 22.05.2015 р. відповідач за період дії договору неналежним чином виконував обов'язки щодо своєчасності та повноти внесення орендної плати, внаслідок чого, станом на 22.05.2015 р. заборгованість зі сплати орендної плати за період з березня 2013 р. по травень 2015 р. складає 7247,12 грн.

Позивач неодноразово звертався до відповідача з листами про сплату заборгованості, копії яких містяться в матеріалах справи.

Позивач посилається на те, що грошові зобов'язання по сплаті орендної плати відповідачем у період квітня 2013 р. по дату подання даної позовної заяви не виконувались, внаслідок чого у ПП ОСОБА_1 виникла заборгованість з орендної плати, що підтверджується розрахунком заборгованості з орендної плати, складеним фінансовим управлінням Мелітопольської міської ради, який міститься в матеріалах справи

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач вказує на те, що порушення відповідачем умов Договору оренди землі щодо систематичної несплати орендних платежів за користування спірною земельною ділянкою є підставою для розірвання Договору оренди землі та повернення її позивачу.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Згідно із ч. 2 ст. 4 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності, є сільські, селищні, міські ради в межах повноважень, визначених законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Статтею 206 Земельного кодексу України встановлено, що використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка.

Відповідно до ст. 21 Закону України "Про оренду землі" визначено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Пунктом "в" ч. 1 ст. 96 Земельного кодексу України визначено, що землекористувач зобов'язаний своєчасно сплачувати податок або орендну плату.

З приписів п. 31 Договору вбачається, Орендар зобов'язався своєчасно вносити Орендодавцю орендну плату.

Як визначено абзацом 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 629 Цивільного кодексу України закріплено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, свої зобов'язання за Договором позивачем виконано в повному обсязі, а саме, відповідачу було передано в орендне користування земельну ділянку загальною площею 179,76 кв.м., що підтверджується актом прийому-передачі від 30.08.2005 р. до Договору, копія якого міститься у матеріалах справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що відповідачем починаючи з квітня 2013 р. не виконувались зобов'язання за Договором в частині внесення орендних платежів за користування спірною земельною ділянкою, в зв'язку з чим, станом на день звернення позивача до суду з даним позовом - 28.07.2015 р., у ПП ОСОБА_1 існувала заборгованість перед Орендодавцем з орендної плати за користування земельною ділянкою 7247,12 грн.

Вказана заборгованість позивача підтверджується листами Фінансового управління Мелітопольскої міської ради (вих. 01-17/262 від 20.04.2015 р., 01-10/365 від 22.05.2015 р.) з розрахунками, які містяться в матеріалах справи, з якого вбачається, що станом на 22.05.2015 р. заборгованість відповідача з орендної плати за землю складає 7247,12 грн.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України встановлено, що договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Закон України "Про оренду землі" визначає підстави і порядок припинення договору оренди землі шляхом його розірвання.

Статтями 31, 32 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

На вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Згідно п. "д" ст. 141 Земельного кодексу України передбачено, що систематична несплата земельного податку або орендної плати є підставою припинення права користування земельною ділянкою.

Враховуючи вищевикладене, судом встановлено факт несплати з боку відповідача сум орендної плати за користування спірною земельною ділянкою, в зв'язку з чим суд дійшов висновку про існування систематичності несплати орендної плати за землю.

Таким чином, з наведеного вбачається, що Орендар систематично не сплачував орендні платежі за використання спірної земельної ділянки, що призвело до утворення суми заборгованості.

Відповідно до п. 2.20 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 17.05.11. "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" передбачено, що у вирішенні спорів про розірвання договору оренди земельної ділянки судам слід враховувати, що відповідно до ст. 32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених умовами договору, та з підстав, визначених статтями 24 і 25 Закону України "Про оренду землі", у разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також з підстав, визначених ЗК України та іншими законами України.

За таких обставин, суд вважає доведеним факт систематичного невиконання відповідачем зобов'язань по сплаті орендної плати за Договором оренди землі, що є підставою для розірвання вказаного вище Договору оренди в судовому порядку, згідно норм ст. 32 Закону України "Про оренду землі".

Слід зазначити, що відповідно до ч. 2 ст. 188 Господарського кодексу України встановлено, що сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.02. № 15-рп/2002 (справа про досудове врегулювання спорів) визначено, що положення ч. 2 ст. 124 Конституції України стосовно поширення юрисдикції судів на всі правовідносини, що виникають у державі, необхідно розуміти так, що право особи (громадянина України, іноземця, особи без громадянства, юридичної особи) на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами. Встановлення законом або договором досудового врегулювання спору за волевиявленням суб'єктів правовідносин не є обмеженням юрисдикції судів і права на судовий захист.

Обрання певного засобу правового захисту, у тому числі і досудового врегулювання спору, є правом, а не обов'язком особи, яка добровільно, виходячи з власних інтересів, його використовує.

Отже, надсилання відповідачу пропозицій про розірвання Договору оренди є виключно правом, а не обов'язком прокурора (позивача), тому недотримання прокурором та позивачем вимог ч. 2 ст. 188 Господарського кодексу України щодо обов'язку надсилання іншій стороні пропозицій про розірвання Договору оренди земельної ділянки не позбавляє його права звернутися до суду з позовом до відповідача про розірвання Договору за наявності спору, тобто відсутності згоди розірвання Договору.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного суду України у справі № 28/5005/640/2012 від 20.11.12.

Із фактичних обставин і матеріалів справи вбачається, що відповідачем належним чином не виконувались зобов'язання за Договором в частині сплати орендної плати за користування орендованою земельною ділянкою, що є істотним порушенням умов Договору, а отже, наявні передбачені законом підстави для розірвання Договору оренди землі на вимогу Орендодавця - позивача.

Враховуючи вищевикладене, вимога Мелітопольської міської ради Запорізької області щодо розірвання Договору оренди землі від 22.07.2005 р., укладеного з ПП ОСОБА_1, є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню

Відповідно до ст. 653 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються.

Згідно п. 21 Договору передбачено, що після припинення дії договору Орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що в зв'язку з розірванням Договору оренди землі від 22.07.2005 р.., відповідач втрачає статус Орендаря, а тому позовна вимога про зобов'язання ПП ОСОБА_1 повернути за належністю Мелітопольській міській раді Запорізької області за актом прийому-передачі земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_2, вартістю 32854 грн. 80 коп., площею 179,76 кв.м, розташовану по АДРЕСА_2 у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він її одержав в оренду є обґрунтованою.

В силу вимог ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна із сторін повинна довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Відповідач обґрунтованих заперечень суду не навів, доказів, які б спростовували наведені позивачем обставини, не надав.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю.

Згідно зі ст. 44,49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача, оскільки спір доведено до суду з його вини.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Мелітопольської міської ради Запорізької області до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про розірвання договору оренди земельної ділянки та повернення земельної ділянки задовольнити повністю.

Розірвати Договір оренди земельної ділянки від 22.07.2005 р., укладений між Мелітопольською міською радою та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1, зареєстрований у Запорізькій регіональній філії державного підприємства Центру державного земельного кадастру при Держкомземі України, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 30.08.2005 р. № НОМЕР_4.

Зобов'язати Фізичну особу - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) повернути Мелітопольській міській раді Запорізької області (72312, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. К. Маркса, буд. 5, ) земельну ділянку площею 179,76 кв.м. (кадастровий номер НОМЕР_2) відповідно до нормативно-грошової оцінки, вартістю 32854,80 грн., яка знаходиться по АДРЕСА_2 шляхом підписання відповідного акту прийому-передачі. Видати наказ.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на користь Мелітопольської міської ради Запорізької області (72312, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. К. Маркса, буд. 5, ) 3045 (три тисячі сорок п'ять) грн. 00 коп. судового збору. Видати наказ.

Повне рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст., ст. 84, 85 ГПК України "02" вересня 2015 р.

Суддя Н.А. Колодій

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.