РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.09.2015Справа №910/17659/15

За позовом Публічного акціонерного товариства "КСГ БАНК"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГОЛОС.ЮА"

про захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації

Суддя Гумега О.В.

Представники

від позивача: Богушко О.В. за довіреністю б/н від 25.06.2015

від відповідача: Ліхунов К.Є. за довіреністю б/н від 29.07.2015

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Публічне акціонерне товариство "КСГ БАНК" (позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГОЛОС.ЮА" про захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.07.2015 порушено провадження у справі № 910/17659/15 та призначено розгляд справи на 03.08.2015 об 11:40 год.

28.07.2015 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшло письмове підтвердження про відсутність аналогічного спору.

28.07.2015 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшли письмові пояснення на виконання вимог ухвали суду від 14.07.2015 щодо нормативно-правового обгрунтування позовних вимог, в тому числі з урахуванням норм ст. 277 ЦК України в редакції, чинній станом на час звернення з позовом до суду; щодо недостовірності поширеної інформації та не відповідності її дійсності; щодо порушення поширеною інформацією особистих немайнових прав позивача. В якості додатків до письмових пояснень позивач надав суду баланс позивача станом на 24.06.2015; розрахунок негативно-класифікованих активів позивача станом на 01.06.2015; довідку щодо наявності відкритих рахунків 9804 та 9806 станом на 24.06.2015 та копію форми № 611.10 за період з 03.06.2015 по 01.07.2015.

31.07.2015 через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просив суд винести ухвалу про припинення провадження у справі № 910/17659/15, оскільки 25.06.2015 відповідач виконав позовні вимоги позивача щодо визнання поширеної інформації недостовірною та спростування такої інформації у спосіб, який обрав позивач.

В судове засідання, призначене на 03.08.2015, представники позивача та відповідача з'явилися.

Представник позивача в судовому засіданні, призначеному на 03.08.2015, надав усні пояснення по суті заявлених позовних вимог, позов підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні 03.08.2015 проти задоволення позову заперечував з підстав, викладених у відзиві, поданому 31.07.2015 через відділ діловодства суду, та просив суд припинити провадження у справі № 910/17659/15, у зв'язку із відсутністю предмету спору.

В судовому засіданні 03.08.2015 представники сторін подали спільне клопотання про продовження строку вирішення спору. Клопотання судом задоволене та передане до відділу діловодства суду для реєстрації.

27.08.2015 через відділ діловодства суду позивач надав письмові заперечення на відзив на позовну заяву з додатками.

11.09.2015 через відділ діловодства суду відповідач надав суду пояснення за результатами судового засідання від 03.08.2015.

14.09.2015 через відділ діловодства суду відповідач надав суду додаткові пояснення за результатами судового засідання від 03.08.2015.

В судове засідання, призначене на 14.09.2015, з'явилися представники позивача та відповідача.

В судовому засіданні 14.09.2015 судом залучені до матеріалів справи письмові заперечення позивача, подані 27.08.2015, а також письмові пояснення відповідача, подані 11.09.2015 та 14.09.2015.

В судовому засіданні 14.09.2015 позивач звернувся до суду з клопотанням про залучення доказів до матеріалів справи. Клопотання позивача судом задоволено.

Представник позивача в судовому засіданні 14.09.2015 надав усні пояснення по суті заявлених позовних вимог, з урахуванням поданих через відділ діловодства суду пояснень та заперечень на відзив, позовні вимоги підтримав повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні 14.09.2015 надав усні пояснення по суті заявлених позовних вимог, з урахуванням поданих через відділ діловодства суду відзиву на позовну заяву та пояснень, проти задоволення позовних вимог заперечував.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 14.09.2015 було проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 4 ст. 85 ГПК України.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, оглянувши оригінали документів, копії яких знаходяться в матеріалах справи, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Публічне акціонерне товариство "КСГ БАНК", є юридичною особою, яка створена та діє за законодавством України, що підтверджується наявною в матеріалах справи випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців.

Позивач вважає порушенням своїх прав розповсюдження відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "ГОЛОС.ЮА", 24.06.2015 о 17:06:00 на веб-сайті http://golos.ua/ в розділі «Экономика» статті під назвою «KSG Bank неплатежеспособен - источник в НБУ», в якій була поширена, на думку позивача, недостовірна інформація, а саме:

- «В ближайшее время Нацбанк намерен ввести временную администрацию в KSG Bank, который столкнулся с серьезными проблемами. По словам источника в НБУ, регулятор требует от акционеров банка срочно нарастить капитал на 500 млн. грн., чтобы, как минимум, покрыть отток депозитов».

- «С начала 2015 года в банке начались проблемы с возвратом кредитов, которые в огромных объемах выдавались аффилированным с банком компаніям».

- «Финансовый коллапс KSG Bank» связан с тем, что основной клиент банка Агрохолдинг KSG Agro (Люксембург) с активами в Украине завершил январь-март 2015 года с чистым убытком $9,73 млн., что на 26,4% больше по сравнению с аналогичным периодом 2014 года».

- «На данный момент банк прекратил выдачу депозитов» (далі - Інформація).

Позивач вказав, що відповідно до п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 № 1 "Про судову практику у справах про захист гідності і честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» (надалі - постанова Пленуму ВСУ від 27.02.2009 № 1), належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайта, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві.

Якщо автор поширеної інформації невідомий або його особу та/чи місце проживання (місцезнаходження) неможливо встановити, а також коли інформація є анонімною і доступ до сайта - вільним, належним відповідачем є власник веб-сайта, на якому розміщено зазначений інформаційний матеріал, оскільки саме він створив технологічну можливість та умови для поширення недостовірної інформації.

Автор статті, в якій розповсюджувалась недостовірна інформація щодо ПАТ «КСГ БАНК» невідомий.

Відповідно до інформації, яка міститься на сайті http://golos.ua., цей сайт є власністю ТОВ «ГОЛОС.ЮА».

Позивач вважає, що зазначена інформація, що розміщена на веб-сайті, належному відповідачу, є недостовірною та такою, що порушує особисте немайнове право Публічного акціонерного товариства «КСГ БАНК» на недоторканність ділової репутації.

Ділова репутація визначається як оцінка діяльності юридичної або фізичної особи, яка ґрунтується на висновках щодо ділових якостей та морального обличчя цих суб'єктів, дотримання ними вимог законодавства (законослухняність) і належного виконання договірних та інших зобов'язань перед діловими партнерами і споживачами.

Позивач вказує, що у зазначеній статті міститься твердження щодо неможливості ПАТ «КСГ БАНК» виконувати договірні зобов'язання перед контрагентами, що висловлено у словах «на данный момент банк прекратил выдачу депозитов». Крім того, у статті наводяться конкретні фактичні данні, які не відповідають дійсності щодо направлення індивідуальної вимоги НБУ до акціонерів ПАТ «КСГ БАНК» збільшити капітал на 500 млн. грн., щоб перекрити відтік депозитів, а також намірів НБУ ввести тимчасову адміністрацію в ПАТ «КСГ БАНК».

Позивач стверджує, що він виконує всі свої зобов'язання перед вкладниками банку по поверненню депозитів та сплати процентів, про що свідчить відсутність скарг та судових рішень до банку із зазначеного приводу.

Жодних індивідуальних вимог НБУ до акціонерів ПАТ «КСГ БАНК» терміново збільшити капітал на 500 млн. грн. не надходило, натомість банк виконує всі вимоги Національного банку України щодо дотримання економічних нормативів та не допускає їх порушень.

Про наміри Національного банку України ввести тимчасову адміністрацію в ПАТ «КСГ БАНК» позивачу нічого не відомо. Крім того, за твердженням позивача, відсутні навіть підстави для її введення, визначені ст.76 Закону України «Про банки та банківську діяльність».

Крім того, твердження про наявність «фінансового коллапсу в KSG Bank» містить недостовірну інформацію про фінансовий стан позивача. Водночас, дані фінансової звітності, яку позивач офіційно оприлюднює на своєму веб-сайті, свідчить про стійкий фінансовий стан ПАТ «КСГ БАНК» та його спроможність виконувати всі свої зобов'язання.

Стосовно «проблемы с возвратом кредитов, которые в огромных объемах выдавались аффилированным с банком компаніям» - банк виконує усі нормативи, встановлені Національним банком України щодо операцій із пов'язаними особами, про що свідчить відсутність зауважень та застережень із боку Національного банку України.

Відповідно до ст. 94 ЦК України юридична особа має право на недоторканність її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати.

За змістом приписів статті 91 ЦК України право на спростування недостовірної інформації, передбачене статтею 277 ЦК України, належить не лише фізичним, але й юридичним особам у передбачених законом випадках, у тому числі як спосіб судового захисту проти поширення інформації, що шкодить діловій репутації господарюючого суб'єкта (підприємця) (п. 8 Інформаційного листа ВГСУ № 01-8/184 від 28.03.2007 р.).

Згідно п. 5 постанови пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 р. № 1 вбачається, що відповідно до статей 94, 277 ЦК України фізична чи юридична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування інформації.

Відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу (надалі - ГПК України) України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частина друга цієї статті встановлює способи захисту цивільних прав та інтересів, якими, зокрема, є припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення. Крім того, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 20 ЦК України, право на захист особа здійснює на свій розсуд.

З огляду на положення зазначеної норми та принцип диспозитивності у господарському судочинстві, позивач має право вільно обирати способи захисту порушеного права чи інтересу.

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з наступними позовними вимогами до відповідача:

1. Визнати недостовірною та такою, що порушує особисте немайнове право на недоторканність ділової репутації інформацію про Публічне акціонерне товариство «КСГ БАНК», поширену на веб-сайті http://golos.ua власником сайту - Товариством з обмеженою відповідальністю «ГОЛОС.ЮА» (01021, м. Київ, вул. Михайла Грушевського, буд.28/2, Н/П № 43, ) через розміщення в розділі «Экономика» 24.06.2015 о 17:06:00 статті «KSG Bank неплатежеспособен - источник в НБУ», а саме:

- « В ближайшее время Нацбанк намерен ввести временную администрацию в KSG Bank, который столкнулся с серьезными проблемами. По словам источника в НБУ, регулятор требует от акционеров банка срочно нарастить капитал на 500 млн. грн., чтобы, как минимум, покрыть отток депозитов».

- «С начала 2015 года в банке начались проблемы с возвратом кредитов, которые в огромных объемах выдавались аффилированным с банком компаниям».

- «Финансовый коллапс KSG Bank».

- «На данный момент банк прекратил выдачу депозитов».

2. Зобов'язати власника веб-сайту http://golos.ua - Товариство з обмеженою відповідальністю «ГОЛОС.ЮА» (01021, м. Київ, вул. Михайла Грушевського, буд.28/2, Н/П № 43, ) спростувати недостовірну інформацію про Публічне акціонерне товариство «КСГ БАНК» аналогічним способом - шляхом розміщення на веб - сайті http://golos.ua статті наступного змісту:

«ОПРОВЕРЖЕНИЕ

Уважаемые читатели!

Собственник веб-сайта http://golos.ua - Общество с ограниченной ответственностью «ГОЛОС. ЮА» опровергает недостоверную информацию, размещенную в разделе «Экономика» 24.06.2015 года в 17:06:00 в статье «KSG Bank неплатежеспобен - источник в НБУ» о том, что

«В ближайшее время Нацбанк намерен ввести временную администрацию в KSG Bank, который столкнулся с серьезными проблемами. По словам источника в НБУ, регулятор требует от акционеров банка срочно нарастить капитал на 500 млн грн, чтобы, как минимум, покрыть отток депозитов».

«С начала 2015 года в банке начались проблемы с возвратом кредитов, которые в огромных объемах выдавались аффилированным с банком компаниям».

«Финансовый коллапс KSG Bank».

«На данный момент банк прекратил выдачу депозитов»

Приписами статей 33, 34 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно із ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ст. 200 Цивільного кодексу України інформацією є будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Суб'єкт відносин у сфері інформації може вимагати усунення порушень його права та відшкодування майнової і моральної шкоди, завданої такими правопорушеннями.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про інформацію", під інформацією закон розуміє будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Статтею 4 Закону України "Про інформацію" встановлено, що суб'єктами інформаційних відносин є: фізичні особи; юридичні особи; об'єднання громадян; суб'єкти владних повноважень, а об'єктом інформаційних відносин є інформація.

Як визначено статтею 5 Закону України "Про інформацію", кожна особа має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Частиною 1 статті 7 України "Про інформацію" визначено, що право на інформацію охороняється законом.

Згідно частини 2 наведеної статті визначено, що ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом. Суб'єкт інформаційних відносин може вимагати усунення будь-яких порушень його права на інформацію.

Згідно зі ст. 34 Конституції України, кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Разом з тим, відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов'язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію.

Статтею 32 Конституції України встановлено, зокрема, що кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації.

Як зазначено в п. 1 постанови Пленуму Верховного суду України від 27.02.2009 №1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи", беручи до уваги зазначені конституційні положення, суди при вирішенні справ про захист гідності, честі та ділової репутації повинні забезпечувати баланс між конституційним правом на свободу думки і слова, правом на вільне вираження своїх поглядів та переконань, з одного боку, та правом на повагу до людської гідності, конституційними гарантіями невтручання в особисте і сімейне життя, судовим захистом права на спростування недостовірної інформації про особу, з іншого боку.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 91 ЦК України юридична особа здатна мати такі ж права та обов'язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині.

Згідно з ст. 201 ЦК України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, в тому числі, ділова репутація, ім'я (найменування), а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством.

Статтею 94 ЦК України передбачено право юридичної особи на недоторканність її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати. Особисті немайнові права юридичної особи захищаються відповідно до глави 3 ЦК України (Захист цивільних прав та інтересів).

У п. 8 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 28.03.2007 р № 01-8/184 "Про деякі питання практики застосування господарськими судами законодавства про інформацію" зазначено, що за змістом приписів ст. 91 ЦК України право на спростування недостовірної інформації, передбачене ст. 277 ЦК України, належить не лише фізичним, але й юридичним особам у передбачених законом випадках, у тому числі як спосіб судового захисту проти поширення інформації, що шкодить діловій репутації господарюючого суб'єкта (підприємця).

Таким чином, юридична особа, так само як і фізична особа, має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації відповідно до ст. ч. 1 ст. 277 ЦК України.

Підстави та порядок спростування недостовірної інформації регламентує стаття 277 Цивільного кодексу України.

Відповідно до частини четвертої вищенаведеної статті спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію.

Згідно приписів ч. 6 ст. 277 ЦК України, спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила.

Спростування недостовірної інформації відповідно до ч. 7 ст. 277 ЦК України здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

Аналізуючи зміст статті 277 ЦК України, суд звертає увагу, що з 19.04.2014 на підставі Закону України № 1170-VII від 27.03.2014 виключено частину третю наведеної статті. Зокрема, за змістом виключеної норми передбачалось, що негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного.

В свою чергу, статтею 33 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. А отже, станом на час розгляду спору у даній справі, окрім обов'язку доказування факту поширення інформації відповідачем, на позивача також покладено процесуальний обов'язок доведення тих обставин, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог, а саме того, що розміщена відповідачем - Інформація містить недостовірні, неправдиві, неточні та неповні відомості про позивача, що принижує його ділову репутацію.

Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 № 1, при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин:

а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб;

б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача;

в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності;

г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Отже, для вирішення спору та прийняття правильного рішення необхідно встановити:

- чи мало місце поширення відповідачем інформації;

- чи стосувалася поширена інформація позивача;

- чи є підстави для визнання поширеної інформації недостовірною, що не відповідає дійсності;

- чи призвело поширення інформації до порушення особистих немайнових прав позивача.

Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 № 1 (в чинній редакції) визначено, що позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

В абз. 2 п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 р. № 1 зазначено, що під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Як зазначено в п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 № 1, відповідачем у випадку поширення інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обов'язків, є юридична особа, в якій вона працює. Враховуючи, що розгляд справи може вплинути на права та обов'язки цієї особи, остання може бути залучена до участі у справі в порядку, передбаченому статтею 36 ЦПК. У разі поширення такої інформації посадовою чи службовою особою для визначення належного відповідача судам необхідно з'ясовувати, від імені кого ця особа виступає. Якщо посадова чи службова особа виступає не від імені юридичної особи і не при виконанні посадових (службових) обов'язків, то належним відповідачем є саме вона.

Здійснюючи розгляд справи по суті судом встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю "ГОЛОС.ЮА" 24.06.2015 о 17:06:00 на веб-сайті http://golos.ua/ в розділі «Экономика» розміщено статтю під назвою «KSG Bank неплатежеспособен - источник в НБУ», в якій була поширена Інформація, яка, на думку позивача, є недостовірною.

Відповідач факт поширення зазначеної Інформації підтверджує, однак зазначає, що не є першим джерелом розміщення цієї інформації, та вказує про поширення цієї інформації в результаті копіювання її з іншого інтернет-видання сайту glavcom.ua. (про що зазначено у відзиві на позовну заяву) та про копіювання Інформації з блогу із назвою «KSG Bank неплатежеспособен», який був створений блогером Pressagent із Івано-Франківська та розміщений в мережі Інтернет на інформаційному сайті i.ua. (про що зазначає в додаткових поясненнях, поданих 14.09.2015 через відділ діловодства суду).

З огляду на зазначене, суд вважає доведеним факт поширення відповідачем спірної Інформації. А також вважає, що відповідач є належним у даній справі.

При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що чинним законодавством не передбачено можливість звільнення особи від обов'язку спростування поширеної недостовірної інформації у разі, якщо таку інформацію було відтворено з інших джерел. Також, судом встановлено, що здійснюючи поширення Інформації, відповідачем не було зроблено жодного застереження щодо джерела її отримання та не зазначено автора цієї Інформації.

Суд критично оцінює та не приймає в якості належних і допустимих доказів у справі в розумінні ст.ст. 33, 34, 36 ГПК України, надані відповідачем докази, які на його думку свідчать про копіювання Інформації з блогу із назвою «KSG Bank неплатежеспособен», який був створений блогером Pressagent із Івано-Франківська та розміщений в мережі Інтернет на інформаційному сайті i.ua. з огляду на таке.

Суд взяв до уваги, що згідно ч.ч. 1, 2 ст. 36 ГПК України письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі, або в належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Враховуючи електронний характер наведеного блогу, останній у візуальній формі роздруківки тексту з комп'ютера не має тих "слідів", які наявні у простому документі та по яким можливо зробити висновок щодо їх оригінальності, походження та авторства.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов'язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов'язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Згідно ст. 6 вищезазначеного Закону України електронний підпис є обов'язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб'єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Надана відповідачем роздруківка з блогу не дає суду можливість ідентифікувати особу, яка його створила, а тому юридична сила та допустимість наданого відповідачем документу у якості доказу фактично відповідачем суду не доведена.

Зібрані у справі докази свідчать, що 25.06.2015 0 17:40:00 відповідач видалив зі свого сайту статтю «KSG Bank неплатежеспособен - источник в НБУ» і розмістив статтю з назвою «Администрация KSG Bank опровергла информацию о неплатежеспособности финучреждения», яка була надана позивачем.

Позивач та відповідач факт розміщення статті «Администрация KSG Bank опровергла информацию о неплатежеспособности финучреждения» визнають.

З огляду на розміщення відповідачем статті «Администрация KSG Bank опровергла информацию о неплатежеспособности финучреждения» відповідач вважає, що він виконав позовні вимоги позивача щодо визнання поширеної інформації недостовірною та спростування такої інформації у спосіб, який обрав сам позивач.

Позивач факт поширення статті «Администрация KSG Bank опровергла информацию о неплатежеспособности финучреждения» відповідачем не заперечує, однак вказує, що таким способом позивач реалізував своє право на відповідь, оскільки в зазначеній статті висвітлювалася власна точка зору позивача щодо поширеної відповідачем спірної Інформації.

Поширення відповідачем наданої позивачем статті «Администрация KSG Bank опровергла информацию о неплатежеспособности финучреждения» суд не може розглядати саме в якості спростування спірної Інформації, оскільки в цій статті не йдеться про визнання поширеної Інформації недостовірною.

Відповідно до висновку, який міститься в п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 №1, встановлено, що при спростуванні поширена інформація визнається недостовірною, а при реалізації права на відповідь - особа має право на висвітлення власної точки зору щодо поширеної інформації та обставин порушення особистого немайнового права без визнання її недостовірною.

Таким чином, право на відповідь покликано саме надати особі можливість висвітлити власну точку зору щодо поширеної інформації та обставин порушення особистого немайнового права особи.

Крім того, з урахуванням положень ст. 5 Закону України «Про інформацію» кожна особа, зокрема, має право на вільне поширення інформації, необхідної для реалізації своїх прав. Водночас, право на вільне поширення інформації не може обмежувати право на спростування недостовірної інформації саме тією особою, яка таку недостовірну інформацію поширила.

При дослідженні змісту спірної Інформації, судом встановлено, що поширена відповідачем спірна інформація стосується саме Публічного акціонерного товариства "КСГ БАНК", т.т. позивача.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази в сукупності, судом встановлено, що поширена відповідачем Інформація є недостовірною та такою, що не відповідає дійсності. Такими доказами, зокрема, є:

- баланс банку станом за 23.06.2015;

- розрахунок негативно-класифікованих активів ПАТ "КСГ БАНК" станом на 01.06.2015;

- власне письмове підтвердження позивача про те, що станом на 24.06.2015 в ПАТ "КСГ БАНК" відсутні відкриті позабалансові рахунки 9804 «Документи до рахунків клієнтів банку (крім фізичних особ), що невиконані банком у встановлений законодавством України строк» та 9806 «Документи фізичних особі/до рахунків фізичних осіб, що невиконані банком у встановлений законодавством України строк»;

- звіт про дотримання економічних нормативів та лімітів відкритої валютної позиції протягом місяця з 03.06-2015 по 01.07.2015. Форма № 611.01;

- електронне повідомлення начальника Управління інформації та громадських комунікацій НБУ від 01.09.2015, в якому, зокрема, зазначено, що за даними статистичної звітності на початок серпня 2015 року фінансовий стан ПАТ "КСГ БАНК" характеризували такі показники. Регулятивний капітал банку становив 191,3 млн. грн., що відповідає вимогам Закону України «Про банки і банківську діяльність» та нормативно-правових актів Національного банку України. Зареєстрований та сплачений статутний капітал банку становив 153,0 млн. грн. Протягом останніх шести місяців ПАТ "КСГ БАНК" дотримувався вимог щодо формування обов'язкового резервування коштів на рахунках в Національному банку України та встановлених економічних нормативів, за цей період Національний банк України заходи впливу до банку не застосовував.

Судом також враховано, що відповідач не надав жодних доказів, які б підтверджували достовірність відомостей, викладених в Інформації.

Згідно приписів статей 4-2, 4-3 ГПК України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом та на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що позивач належними і допустимими доказами в розумінні ст.ст. 33, 34 ГПК України довів, що наведені в Інформації відомості, є недостовірними, тобто такими, які не відповідають дійсності.

При цьому суд вважає, що поширена відповідачем Інформація відноситься до фактичних тверджень.

В свою чергу, оскільки позивачем доведено суду, що спірна інформація є недостовірною, тобто такою, яка не відповідає дійсності, судом досліджено, чи призвело поширення спірної інформації до порушення особистих немайнових прав позивача.

Згідно з ст. 201 ЦК України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, в тому числі, ділова репутація, ім'я (найменування), а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 № 1 вбачається наступне: чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об'єктів судового захисту. Зокрема, під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб - підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин.

Згідно абз. 3 п. 5 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 28.03.2007 № 01-8/184 "Про деякі питання практики застосування господарськими судами законодавства про інформацію", ділову репутацію юридичної особи становить престиж її фірмового (комерційного) найменування, торговельних марок та інших належних їй нематеріальних активів серед кола споживачів її товарів та послуг.

Відповідно до п. 6 наведеного інформаційного листа Вищого господарського суду України, приниженням ділової репутації суб'єкта господарювання (підприємця) є поширення у будь-якій формі неправдивих, неточних або неповних відомостей, що дискредитують спосіб ведення чи результати його господарської (підприємницької) діяльності у зв'язку з чим знижується вартість його нематеріальних активів.

Згідно частини 2 статті 34 Господарського кодексу України визначено, що дискредитацією суб'єкта господарювання є поширення у будь-якій формі неправдивих, неточних або неповних відомостей, пов'язаних з особою чи діяльністю суб'єкта господарювання, які завдали або могли завдати шкоди діловій репутації суб'єкта господарювання.

З урахуванням наведених норм та у зв'язку з доведенням факту розміщення відповідачем недостовірної Інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності, суд дійшов висновку, що поширення спірної Інформації є порушенням особистих немайнових прав позивача.

Як слідує зі змісту п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 № 1, підставою для задоволення позову у справах зазначеної категорії є сукупність всіх обставин юридичного складу правопорушення, а саме: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Таким чином, в ході розгляду справи по суті судом встановлено факт поширення відповідачем недостовірної інформації яка стосувалася позивача, що призвело до порушення особистих немайнових прав позивача.

Врахувавши викладене, суд дійшов висновку про доведення позивачем того, що поширена відповідачем Інформація є недостовірною, тобто такою, яка не відповідає дійсності, а отже, наявні всі обставини в сукупності, що становлять юридичний склад правопорушення, на яке посилається позивач, а тому позовні вимоги про визнання недостовірною та такою, що порушує особисте немайнове право на недоторканність ділової репутації інформацію про Публічне акціонерне товариство «КСГ БАНК», поширену на веб-сайті http://golos.ua власником сайту - Товариством з обмеженою відповідальністю «ГОЛОС.ЮА» (01021, м. Київ, вул. Михайла Грушевського, буд.28/2, Н/П № 43, ) через розміщення в розділі «Экономика» 24.06.2015 о 17:06:00 статті «KSG Bank неплатежеспособен - источник в НБУ», а саме:

- « В ближайшее время Нацбанк намерен ввести временную администрацию в KSG Bank, который столкнулся с серьезными проблемами. По словам источника в НБУ, регулятор требует от акционеров банка срочно нарастить капитал на 500 млн. грн., чтобы, как минимум, покрыть отток депозитов».

- «С начала 2015 года в банке начались проблемы с возвратом кредитов, которые в огромных объемах выдавались аффилированным с банком компаниям».

- «Финансовый коллапс KSG Bank».

- «На данный момент банк прекратил выдачу депозитов», є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Юридична особа, немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право, зокрема, на спростування недостовірної інформації (ч. 1 ст. 277 ЦК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 277 ЦК України спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Поширювачем інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх (службових) обов'язків, вважається юридична особа, у якій вона працює.

Згідно приписів останнього абзацу ч. 6 ст. 277 ЦК України, спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила.

Спростування недостовірної інформації відповідно до ч. 7 ст. 277 ЦК України здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

При цьому суд відхиляє як необгрунтовані твердження відповідача з приводу того, що чинним законодавством України не визначений порядок спростування інформації, розміщеної в мережі Інтернет.

З огляду на встановлене, позовні вимоги про зобов'язання власника веб-сайту http://golos.ua - Товариство з обмеженою відповідальністю «ГОЛОС.ЮА» (01021, м. Київ, вул. Михайла Грушевського, буд.28/2, Н/П № 43, ) спростувати недостовірну інформацію про Публічне акціонерне товариство «КСГ БАНК» аналогічним способом - шляхом розміщення на веб - сайті http://golos.ua статті наступного змісту:

«ОПРОВЕРЖЕНИЕ

Уважаемые читатели!

Собственник веб-сайта http://golos.ua - Общество с ограниченной ответственностью «ГОЛОС.ЮА» опровергает недостоверную информацию, размещенную в разделе «Экономика» 24.06.2015 года в 17:06:00 в статье «KSG Bank неплатежеспобен - источник в НБУ» о том ,что

«В ближайшее время Нацбанк намерен ввести временную администрацию в KSG Bank, который столкнулся с серьезными проблемами. По словам источника в НБУ, регулятор требует от акционеров банка срочно нарастить капитал на 500 млн. грн., чтобы, как минимум, покрыть отток депозитов».

«С начала 2015 года в банке начались проблемы с возвратом кредитов, которые в огромных объемах выдавались аффилированным с банком компаниям».

«Финансовый коллапс KSG Bank».

«На данный момент банк прекратил выдачу депозитов», є обгрунтованими та підлягають заловоленню повністю.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на задоволення позовних вимог, судовий збір в сумі 2436,00 грн. покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 34, 36, 43, 49, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати недостовірною та такою, що порушує особисте немайнове право на недоторканність ділової репутації інформацію про Публічне акціонерне товариство «КСГ БАНК», поширену на веб-сайті http://golos.ua власником сайту - Товариством з обмеженою відповідальністю «ГОЛОС.ЮА» (01021, м. Київ, вул. Михайла Грушевського, буд.28/2, Н/П № 43, ) через розміщення в розділі «Экономика» 24.06.2015 о 17:06:00 статті «KSG Bank неплатежеспособен - источник в НБУ», а саме:

- «В ближайшее время Нацбанк намерен ввести временную администрацию в KSG Bank, который столкнулся с серьезными проблемами. По словам источника в НБУ, регулятор требует от акционеров банка срочно нарастить капитал на 500 млн. грн., чтобы, как минимум, покрыть отток депозитов».

- «С начала 2015 года в банке начались проблемы с возвратом кредитов, которые в огромных объемах выдавались аффилированным с банком компаниям».

- «Финансовый коллапс KSG Bank».

- «На данный момент банк прекратил выдачу депозитов».

3. Зобов'язати власника веб-сайту http://golos.ua - Товариство з обмеженою відповідальністю «ГОЛОС.ЮА» (01021, м. Київ, вул. Михайла Грушевського, буд.28/2, Н/П № 43, ) спростувати недостовірну інформацію про Публічне акціонерне товариство «КСГ БАНК» аналогічним способом - шляхом розміщення на веб - сайті http://golos.ua статті наступного змісту:

«ОПРОВЕРЖЕНИЕ

Уважаемые читатели!

Собственник веб-сайта http://golos.ua - Общество с ограниченной ответственностью «ГОЛОС. ЮА» опровергает недостоверную информацию, размещенную в разделе «Экономика» 24.06.2015 года в 17.06.00 в статье «KSG Bank неплатежеспобен - источник в НБУ» о том ,что

«В ближайшее время Нацбанк намерен ввести временную администрацию в KSG Bank, который столкнулся с серьезными проблемами. По словам источника в НБУ, регулятор требует от акционеров банка срочно нарастить капитал на 500 млн. грн., чтобы, как минимум, покрыть отток депозитов».

«С начала 2015 года в банке начались проблемы с возвратом кредитов, которые в огромных объемах выдавались аффилированным с банком компаниям».

«Финансовый коллапс KSG Bank».

«На данный момент банк прекратил выдачу депозитов».

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ГОЛОС.ЮА" (01021, м. Київ, вулиця Михайла Грушевського, будинок 28/2, Н/П № 43, ідентифікаційний код 35812742) на користь Публічного акціонерного товариства "КГС БАНК" (01034, м. Київ, вулиця Прорізна, будинок 6, ідентифікаційний код 1936584) 2436,00 (дві тисячі чотириста тридцять шість гривень 00 коп.) судового збору.

4. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги (ч. 1 ст. 93 ГПК України), якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 18.09.2015.

Суддя Гумега О.В.