ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

07.09.2015 Справа № 910/13625/15

Господарський суд Закарпатської області у складі головуючого судді Ушак І.Г. у відкритому судовому засіданні розглянув справу за позовом приватного акціонерного товариства "ХДІ страхування", м. Київ до товариства з обмеженою відповідальністю "Катрекс", м. Ужгород про визнання недійсним договору добровільного страхування

представники сторін:

позивача - Губенко І.В., представник за довіреністю;

відповідача- не з'явився

Позивач звернувся до суду з вимогами про визнання недійсним укладеного з відповідачем договору добровільного страхування відповідальності автоперевізника, оскільки, особа, яка підписала договір як директор останнього, таким не є і не була станом на дату укладення договору, а транспортні засоби, страхування відповідальності автоперевізника при перевезенні вантажів якими є істотною умовою договору, не зареєстровані за ТОВ „Катрекс". Вважає, що наведені обставини є підставою для визнання договору недійсним за приписами ст.ст. 203, 215 ЦК України, у зв'язку з чим наполягає на задоволенні позовних вимог, обґрунтованих долученими до матеріалів справи документами. Надісланим суду клопотанням від 07.09.15 просить розглянути справу без участі його представника за наявним у справі документами.

Відповідач участі уповноваженого представника у судовому розгляді справи не забезпечив, письмового документально обґрунтованого відзиву на позов, кореспонденція суду (ухвали суду від 15.07.15, 30.07.15) надіслана йому за зазначеною в позовній заяві адресою, повернута без вручення адресату з відміткою установи поштового зв"язку „за закінченням терміну зберігання".

З огляду на те, що кореспонденція надсилалася судом відповідачеві на адресу, яка зазначена у позовній заяві та яка, згідно одержаного судом спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, є офіційним місцезнаходженням останнього, вважається, що відповідач повідомлений про час і місце розгляду справи судом, своїми правами на участь у судовому розгляді справи не скористався.

За таких обставин справа вирішується в порядку передбаченому ст. 75 Господарського процесуального кодексу України без участі відповідача за наявними в ній матеріалами.

Вивчивши матеріали справи,

суд встановив:

03.11.14 року ПАТ „ХДІ страхування" в особі директора Ужгородської дирекції Пшеничної Н.І. - позивач у справі - як страховик та ТОВ „Катрекс" () в особі керівника Левицького В.М. - відповідач у справі - як страхувальник та автоперевізник - уклали договір № 14-000838/89 страхування відповідальності перевізника (експедитора) (далі - договір), предметом страхування якого (п.1.1) є майнові інтереси страхувальника, що пов'язані з наданням ним послуг по перевезенню вантажів обумовленими транспортними засобами.

За приписами ст. 979 ЦК України та ст. 16 Закону України «Про страхування» (далі - Закон) договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору; предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси,що не суперечать закону і пов'язані, зокрема, з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі (страхування відповідальності).

Відповідно до ст. 998 ЦК України та ст. 29 Закону договір страхування визнається недійсним у випадках, встановлених Цивільним кодексом України, а також у випадках, якщо договір укладено після настання страхового випадку та якщо об'єктом договору страхування є майно, яке підлягає конфіскації; наслідки недійсності договору страхування визначаються відповідно до положень про недійсність правочинів, встановлених Цивільним кодексом України.

За приписами ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є, зокрема, недодержання в момент вчинення правочину сторонами вимог, які встановлені ст. 203 ЦК України, а саме: 1) зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; 2) особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; 3) волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; 4) правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; 5) правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; 6) правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Як вбачається з долученого до матеріалів справи витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичнимх осіб-підприємців станом на 5.03.15р, керівником відповідача - ТОВ «Катрекс» () - з 26.09.14, а отже і станом на час укладення договору 03.11.14, значиться Микульця Іван Юрійович. Разом з тим, договір від імені відповідача підписаний іншою особою - Левицьким Віктором Миколайовичем - як керівником, про що зазначено в тексті договору в рядку «Повна назва юридичної особи, посада, П.І.Б. особи, яка підписує договір та її повноваження», що з урахуванням вищенаведеного свідчить, що договір підписаний особою без необхідного обсягу цивільної дієздатності, що є підставою для визнання договору недійсним за змістом ч. 2 ст. 203, ст. 215 ЦК України.

Крім того, відповідач як страхувальник для укладення договору надав реєстр транспортних засобів, щодо яких застосовується страхове покриття, та який є невід'ємною частиною договору.

Так, в. п. 19.1 договору зазначено, що невід"ємною частиною даного договору є Додаток №1 в частині „реєстр транспортних засобів" з переліком транспортних засобів, зокрема, страхувальником передбачено кількість та перелік транспортних засобів, щодо яких необхідно застосувати страхове покриття, а саме:

- RENAULT PREMIUM 420 18T, реєстраційний номер ВХ5448АО, номер шасі VF822GVA000789265, сідловий тягач - Е- тип транспортного засобу;

- DAF XF 95480, реєстраційний номер ВХ9862АІ, XLRTE47XSOE648048, причіп - E-тип транспортного засобу

- SKANIA R114 LB 6X2, реєстраційний номер ВХ405ВВ, номер шасі- XLER6Х6, фургон-С- тип транспортного засобу;

- IVECO EUROSTAR, реєстраційний номер ВХ1218ВН, номер шасі - WJMM VS004289669, сідловий тягач- тип Е- транспортного засобу;

- RENAULT PREMIUM 420.18Т реєстраційний номер ВХ8969АО, номер шасі - VF622GVA000739265, сідловий тягач - тип Е- транспортного засобу.

Однак, один із зазначених транспортних засобів - SKANIA R114 LB 6X2, реєстраційний номер ВХ405ВВ - як вбачається з листа інформаційного Центру надання послуг, пов"язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м. Кам"янець-Подільського та Кам"янець-Подільського району УДАІ УМВС України в Хмельницьуій області від 26.12.14 № 791/7453, що долучена позивачем до матеріалами справи, за ТОВ „Катрекс" не зареєстрований.

Обов'язок же страховика провести виплату страхового відшкодування за договором настає при умові настання страхового випадку при перевезенні вантажу виключно транспортними засобами, що визначені договором, відтак, оскільки зазначений транспортний засіб зареєстрований, неможливе їх використання для здійснення перевезень відповідачем та, відповідно, вони не можуть бути об'єктом, щодо якого застосовується страхове покриття за договором. Тобто договір у зазначеній частині - визначення незареєстрованих у встановленому порядку транспортних засобів, з використанням яких страхувальник зобов'язується здійснювати перевезення - не спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Наведене є підставою для визнання недійсним договору в цій частині відповідно до приписів ст. 215 ЦК України з підстав недодержання в момент вчинення правочину сторонами вимог, які встановлені ч. 5 ст. 203 ЦК України щодо того, що правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

За змістом ст.ст. 44-49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати сплачені позивачем при поданні позову належить відшкодувати за рахунок відповідача.

З огляду на викладене та керуючись ст.ст. 4-3, 33-34, 43, 44-49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України,

СУД ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

1.1. Визнати недійсним укладений приватним акціонерним товариством "ХДІ страхування" та товариством з обмеженою відповідальністю „Катрекс" договір страхування відповідальності перевізника (експедитора) № 14-000838/89 від 03.11.2014 року.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю „Катрекс" (88000 м. Ужгород, вул. Грушевського, 36, ) на користь приватного акціонерного товариства „ХДІ страхування" (03150 м. Київ, вул. Червоноармійська, 102, ) у відшкодування судових витрат - суму 1218,00 грн. (одну тисячу двісті вісімнадцять грн. 00 коп.).

Дане рішення набирає законної сили в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в порядку передбаченому цим же кодексом. Повний текст рішення виготовлено 14.09.15.

Суддя Ушак І.Г.