ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" вересня 2015 р. Справа № 910/17204/15

Господарський суд Київської області у складі судді Зайця Д.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Приватного акціонерного товариства «Тернопільський молокозавод», м. Тернопіль

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Край-1», Київська область, Києво-Святошинський район, с. Бузова

про стягнення 26418,28 грн.

секретар судового засідання Шніт О.М.

за участю представників:

від позивача: Лубкович Г.В. (довіреність №183 від 11 серпня 2015 року);

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Тернопільський молокозавод» (далі - позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Край-1» (далі - відповідач) про стягнення 26418,28 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору поставки №2004 від 13 березня 2013 року, а саме, відповідач не повністю сплатив грошові кошти за отриманий товар, в результаті чого за ним утворилась заборгованість в розмірі 26390,80 грн. Додатково, за прострочення виконання зобов'язання позивач нарахував 3% річних в розмірі 27,48 грн.

Провадження у справі порушено відповідно до ухвали господарського суду Київської області від 29 липня 2015 року та призначено справу до розгляду на 12 серпня 2015 року.

Відповідно до ухвали суду від 12 серпня 2015 року розгляд справи на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України відкладено на 8 вересня 2015 року.

Відповідач, повідомлений про час та місце розгляду справи ухвалами суду від 29 липня 2015 року та від 12 серпня 2015 року, у судові засідання не з'явився, витребуваних документів не подав, хоча був повідомлений належним чином. Суд вважає за можливе відповідно до ст. 75 ГПК України розглянути справу без участі відповідача за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 8 вересня 2015 року представником позивача подано заяву про зменшення розміру позовних вимог.

З урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, позивач просить суд стягнути з відповідача 26327,14 грн. основного боргу та 24,48 грн. 3% річних.

На підставі статті 22 Господарського процесуального кодексу України судом прийнято до розгляду заяву про зменшення розміру позовних вимог, подальший розгляд справи здійснюється з урахуванням зазначеної заяви.

8 вересня 2015 року відповідно до ч. 2 ст. 85 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між Приватним акціонерним підприємством «Тернопільський молокозавод» (за договором - постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Край-2» (за договором - покупець) 13 березня 2013 року укладено договір поставки за №2004.

Пунктом 1.1 договору встановлено, що постачальник постачає і передає у власність покупцеві, а покупець приймає та оплачує товари згідно з замовленнями покупця (додаток №1 «Бланк замовлення») та товаросупровідною документацією, які складають невід'ємну частину цього договору, на умовах цього договору.

Згідно пункту 3.1 договору, постачальник поставляє, а покупець оплачує товари за цінами, зазначеними у специфікації (додаток №2), затвердженій сторонами.

Як вбачається з пункту 3.3 договору, покупець здійснює вчасний розрахунок за товари. Оплата виконується шляхом банківського переказу на рахунок постачальника протягом терміну платежу, зазначеного у пункті 1.1 додатку №3 «Спеціальні умови», за умови, що сума платежу не менше 50 грн. 00 коп., та що постачальник надасть належним чином оформлені рахунки та накладні на адресу покупця. Якщо постачальник не надасть рахунки та накладні вчасно, покупець має право затримати розрахунок на відповідний час затримки у наданні документів.

Пунктом 1.1 додатку №3 до договору передбачено, що покупець оплачує реалізовані товари за період - один календарний тиждень у магазинах покупця протягом 10 банківських днів з дня закінчення календарного тижня, за умови, що постачальник надасть належним чином оформлені рахунки та накладні на адресу покупця.

Судом встановлено, що на виконання умов договору позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 211223,94 грн., що підтверджується видатковими накладними (том 1, а.с. 37-158), оригінали зазначених видаткових накладних оглянуто у судовому засіданні, а належним чином завірені копії залучено до матеріалів справи.

Накладними на повернення товару, копії яких наявні в матеріалах справи, підтверджується повернення позивачеві частини отриманого товару (том 1, а.с. 159-231).

Отже, як підтверджується матеріалами справи, відповідач не повністю розрахувався за отриманий товар, в результаті чого за ним утворилась заборгованість у розмірі 26327,14 грн.

22 вересня 2014 року між Приватним акціонерним підприємством «Тернопільський молокозавод» (за угодою - постачальник), Товариством з обмеженою відповідальністю «Край-2» (за угодою - первісний покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Край-1» (за угодою - новий покупець) укладено угоду б/н про заміну сторони у зобов'язанні, якою здійснено заміну сторони покупця з Товариства з обмеженою відповідальністю «Край-2» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Край-1» у зобов'язаннях по договору поставки №2004 від 13 березня 2013 року.

Згідно пункту 2 угоди, з дати підписання акту звірки взаємних розрахунків всі права (як кредитора у зобов'язанні по договору поставки), обов'язки (як боржника у зобов'язанні по договору поставки) сторони покупця по договору поставки переходять від первісного покупця до нового покупця, і первісний покупець вибуває із зобов'язання по договору поставки як сторона.

Пунктом 3 угоди сторони погодили, що обов'язок оплатити товару згідно з умовами договору, що був поставлений постачальником первісному покупцю та неоплачений до моменту підписання акту звірки взаєморозрахунків, переходить до нового покупця.

Статтею 520 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник у зобов'язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

Судом оглянуто оригінали документів, залучених до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Згідно приписів статей 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які визнаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, можуть не доказуватися перед судом, якщо в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Так, в матеріалах даної справи наявний акт звіряння взаємних розрахунків від 4 червня 2015 року, який підписаний та скріплений печатками позивача та Товариства з обмеженою відповідальністю «Край-1», з якого вбачається, що заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «Край-1» перед позивачем становить 26327,13 грн.

Як вже зазначалось вище, на підставі угоди б/н від 22 вересня 2014 року новим покупцем за договором поставки №2004 від 13 березня 2013 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Край-1», до якого перейшов обов'язок здійснити оплату товару, отриманого Товариством з обмеженою відповідальністю «Край-2» на підставі договору поставки №2004 від 13 березня 2013.

Отже, станом на день прийняття рішення у справі відповідач не повністю оплатив прийнятий у позивача товар. Зазначений факт відповідачем не спростовано. Розмір заборгованості відповідає фактичним обставинам справи. Вимога позивача про стягнення з відповідача 26327,14 грн. заборгованості за прийнятий товар підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Нараховані позивачем 3% річних у сумі 24,48 грн. є обґрунтованими, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню повністю.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Край-1» (код 22863249) на користь Приватного акціонерного товариства «Тернопільський молокозавод» (код 30356917) - 26327 (двадцять шість тисяч триста двадцять сім) грн. 14 коп. заборгованості, 24 (двадцять чотири) грн. 48 коп. 3% річних та 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено - 11 вересня 2015 року

Суддя Д.Г. Заєць