ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2015 року Справа № 915/968/15

м. Миколаїв

Позивач: Ленінський районний центр зайнятості м. Миколаєва (54034, м. Миколаїв, вул. Шкільна, 2-а), код 20917640

Відповідач-1: Товариство з обмеженою відповідальністю фірма "Комтехсервіс" (54017, м. Миколаїв, вул. Фалєєвська, 25), код 24057105

Відповідач-2: Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та Кредит" в особі філії "Південне регіональне управління" АТ "Банк "Фінанси та Кредит" (54001, м. Миколаїв, вул. Потьомкінська, 78)

Про: стягнення 55800 грн.

суддя В.Д. Фролов

ПРИСУТНІ:

від позивача -Жовтоножко Р.О. (директор)

- Хортюк І.В. довіреність № 01-01 від 16.06.2015 року

- Литвин С.В. довіреність № 04-1733 від 25.05.2015 року

від відповідача-1 - Савченко В.П. довіреність від 18.06.2015 року

від відповідача-2 - Боровська К.А. довіреність № 620 від 25.06.2015 року

Заявою від 09.09.2015 року Ленінський районний центр зайнятості м. Миколаєва з'ясував позовні вимоги та просив стягнути з публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" в особі філії "Південне регіональне управління" АТ "Банк "Фінанси та Кредит" грошові кошти в сумі 55 800,00 грн. з розрахункового рахунку товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Комтехсервіс".

Враховуючи, що відповідно до ст. 22 ГПК України, позивач скористався своїм правом, справа розглядається за заявою від 09.09.2015 року.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 12.06.15 року порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 24.06.15 року о 10 год. 40 хв.

Ухвалою господарського суду від 24.06.15 року залучено третю особу, розгляд справи відкладено на 08.07.15 року о 10 год. 50 хв.

08.07.15 року господарським судом було винесено ухвалу про відкладення розгляду справи на 10.08.15 року об 11 год. 10 хв.

Ухвалою суду від 10.08.15 року залучено до участі у справі іншого відповідача, розгляд справи відкладено на 08.09.15 року о 10 год. 50 хв.

08.09.15 року у судовому засіданні було оголошено перерву до 09.09.15 року об 11 год. 40 хв.

Відповідно до вимог ст. 85 ГПК України у судовому засіданні 09.09.15 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Ленінський районний центр зайнятості м. Миколаєва (позивач) звернувся до господарського суду Миколаївської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Комтехсервіс" (відповідач-1) та публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" в особі філії "Південне регіональне управління" АТ "Банк "Фінанси та Кредит" (відповідач-2) про стягнення з відповідача-2 грошових коштів в сумі 55 800,00 грн. з розрахункового рахунку відповідача-1.

Відповідач-1 надав відзив, яким позов не визнав, посилаючись на те, що ніяких зобов'язань перед позивачем не має та є неналежним відповідачем по справі. Пояснив, що відповідно до укладеного між сторонами договору купівлі-продажу комп'ютерної техніки ним були виставлені позивачу рахунки-фактури, які оплачені не були. Проте, 29.01.15 року на рахунок відповідача-1 надійшли кошти позивача, які були йому повернуті (як помилково перераховані) за допомогою електронної системи FC BUSINESS та за допомогою платіжних доручень, які були прийняті банком до виконання (відповідачем-2).

Відповідач-2 надав відзив, яким просив в задоволенні частини позовних вимог направлених до АТ «Банк «Фінанси та кредит» відмовити, обґрунтовуючи це тим, що на рахунок відповідача-1 в установленому порядку були перераховані грошові кошти, які в той же день були зараховані на поточний рахунок відповідача-1. Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про платіжні системи та переказ грошей» грошові кошти, що були перераховані позивачем є власністю відповідача-1 з моменту їх надходження (зарахування) на поточний рахунок (детальніше викладено у відзиві).

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи та надавши їм юридичної оцінки, суд дійшов висновку, що позовна заява обґрунтована неналежним чином та підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

15.12.2014 року між позивачем та відповідачем-1 були укладені договори №№ 88, 89, відповідно до яких відповідач-1 зобов'язався продати, а позивач купити у свою власність товар, а саме: комплект обладнання (ПК ATX/Intel Celeron/4Gb/500Gb/DVD/Windows 7 Pro+MS Office2013 + монітор LG 22) - у кількості 3 штуки та монітор LG 22MP55A-P 21,5 IPS - у кількості 3 штуки.

Відповідно до пп. 3.1, 3.2 договорів від 15.12.14 року відповідач протягом дії договору зобов'язався продати позивачу товар на суму 48 900,00 грн. - за договором № 88 та 6 900,00 грн. - за договором № 89. Згідно постанови КМУ № 117 від 23.04.14 року позивач зобов'язаний здійснити 100% передоплату в безготівковому порядку на розрахунковий рахунок відповідача-1, згідно з наданими рахунками при наявності фінансування.

Пунктом 6.1 договорів встановлено, що вони набирають чинності з дня їх підписання обома сторонами та діють до 31.12.2014 року, але в будь-якому разі до повного виконання взятих на себе зобов'язань сторонами.

Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

На виконання умов п. 3.2 договорів відповідач-1 виставив на оплату позивачу рахунки-фактури № СФ-0001440 на суму 48 900,00 грн. та № СФ-0001415 на суму 6 900,00 грн. (а.с. 8, 11).

16.12.14 року позивачем до Головного управління Державної казначейської служби України в Миколаївській області (надалі - ГУДКСУ в Миколаївській області) були направлені платіжні доручення № 1202 від 16.12.14 року на суму 6900,00 грн. та № 1203 від 16.12.14 року на суму 48900,00 грн. (а.с. 14) для перерахування 100% передоплати за товар відповідачу-1.

Проте, ГУДКСУ в Миколаївській області фактично перерахувало вищезазначені кошти позивача на загальну суму 55 800,00 грн. лише у січні 2015 року.

В той час, додатковими угодами №№ 1 від 29.01.15 року (а.с. 10, 13) сторони розірвали договори №№ 88, 89 від 15.12.14 року, у зв'язку з відсутністю кошторису витрат на 2015 рік.

Таким чином, вище викладене унеможливило здійснення купівлі комп'ютерної техніки відповідно до умов договору, у зв'язку з тим, що кошторисом витрат на 2015 рік не була передбачена стаття витрат на придбання техніки. Крім того, закінчився строк дії договорів.

Листами № 05-260 від 29.01.15 р., № 05-538 від 23.02.15 р., претензією № 06-1171 від 06.04.15 р. позивач звернувся до відповідача-1 з вимогою повернути помилково перераховані 29.01.15 року кошти, згідно платіжних доручень №№ 1202, 1203 від 16.12.14 року.

Від 14.12.11 року між товариством з обмеженою відповідальністю фірма "Комтехсервіс" та публічним акціонерним товариством "Банк "Фінанси та Кредит" діє договір № 139/14954-980 на розрахунково-касове обслуговування, відповідно до якого банк відкрив відповідачу-1 поточний рахунок у національній валюті, зобов'язався здійснювати розрахунково-касове обслуговування, а відповідач-1 - оплачувати послуги банку згідно тарифів порядку і на умовах, визначених договором.

Відповідно до п. 3.2.1 договору відповідач-1 має право самостійно розпоряджатися грошовими коштами на рахунку.

26.07.13 року між відповідачами був укладений договір № 35 обслуговування банківського рахунку системою FC BUSINESS (а.с. 54-55).

Листом від 30.01.15 року (а.с. 20) відповідачем-1 до ПРУ АТ «Фінанси та кредит» у м. Миколаєві були направлені платіжні доручення № 1320 від 29.01.15 року на суму 6900,00 грн. та № 1318 від 29.01.15 року на суму 48900,00 грн. із зазначенням призначення платежу: «повернення коштів згідно листа від 29.01.15 року».

Проте, банком зазначені кошти на загальну суму 55 800,00 грн. позивачу повернуті не були.

Відповідач-1 неодноразово звертався до відповідача-2 з листами № 0902 від 09.02.15 р., № 1002 від 10.02.15 р., № 1002/01 від 10.02.15 р. (а.с. 23-25) з проханням повернути помилково перераховані кошти, а також надавав банку платіжні доручення № 1332 від 02.03.15 р., № 1339 від 02.03.15 р., № 1353 від 02.04.15 р., № 1346 від 02.04.15 р., які приймалися банком, про що свідчать відмітки на платіжних дорученнях.

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За приписами ч. 3 ст. 1068 ЦК України банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Пунктом 8.2 ст. 8 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, яке міститься в документі на переказ готівки, протягом операційного часу в день надходження цього документа до банку.

Проте, відповідачем-2, в порушення норм ст. 1068 ЦК України та ст. 8 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», грошові кошти відповідача-1 на рахунок позивачу перераховані не були.

Відповідно до п. 22.4 ст. 22 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним: для платника - з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника.

Таким чином, вищевикладене свідчить про відсутність порушення відповідачем-1 чинних норм законодавства України та законних прав та інтересів позивача.

За таких обставин, вимога стягнути з відповідача-1 - ТОВ фірми «Комтехсервіс» на користь позивача вже повернуті йому грошові кошти є такою, що не відповідає вимогам закону, а тому в задоволенні позову до відповідача-1 слід відмовити.

Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача-2 - ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" в особі філії "Південне регіональне управління" АТ "Банк "Фінанси та Кредит" вищезазначених грошових коштів в сумі 55 800,00 грн. саме з розрахункового рахунку відповідача-1 слід зазначити наступне.

Як зазначалось вище між відповідачами були укладені договір № 139/14954-980 від 14.12.11 р. на розрахунково-касове обслуговування та договір на обслуговування банківського рахунку системою FC BUSINESS № 35 від 26.07.13 року.

Відповідно до ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Статтею 1073 ЦК України передбачено, що у порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача.

Частиною 1 ст. 1212 ЦК України встановлено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно.

В порушення приписів вище зазначених норм, відповідачем-2 не були перераховані грошові кошти в сумі 55800,00 грн. на рахунок позивача впродовж строків виконання документа на переказ.

Відповідно до ст. 1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом.

Таким чином, грошові кошти в сумі 55 800,00 грн. підлягають стягненню саме з відповідача-2.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Заперечення відповідача-2 не можуть бути прийняті судом до уваги як підстави відмови у позові, а посилання на те, що у банку виникли тимчасові складнощі, які в найкоротші терміни будуть усунені не заслуговують на увагу.

На підставі викладеного, позов підлягає задоволенню частково, судові витрати слід стягнути з відповідача-2 до Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити частково.

В задоволенні вимоги до товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Комтехсервіс" відмовити.

Позовну вимогу до публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" в особі філії "Південне регіональне управління" АТ "Банк "Фінанси та Кредит" задовольнити.

Зобов'язати публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та Кредит" (04050, м. Київ, вул. Артема, 60, код 09807856) в особі філії "Південне регіональне управління" АТ "Банк "Фінанси та Кредит" (54001, м. Миколаїв, вул. Потьомкінська, 78) сплатити з рахунку товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Комтехсервіс" (54017, м. Миколаїв, вул. Фалєєвська, 25, код 24057105) на користь Ленінського районного центру зайнятості м. Миколаєва (54034, м. Миколаїв, вул. Шкільна, 2-а, код 20917640) грошові кошти в сумі 55 800,00 грн. (п'ятдесят п'ять тисяч вісімсот грн. 00 коп.).

Стягнути з публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" (04050, м. Київ, вул. Артема, 60, код 09807856) в особі філії "Південне регіональне управління" АТ "Банк "Фінанси та Кредит" (54001, м. Миколаїв, вул. Потьомкінська, 78) в доход Державного бюджету України (розрахунковий рахунок № 3002, банк одержувача ГУДКСУ у Миколаївській області, МФО банку 826013, , отримувач коштів УК у м. Миколаїв /м. Миколаїв/ 22030001, призначення платежу: судовий збір, код 03499980, п. 2.1) суму 1 827,00 грн. (одна тисяча вісімсот двадцять сім грн. 00 коп.) судового збору.

Наказ видати ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва.

Повне рішення складено 10.09.15 року.

Суддя В.Д.Фролов