РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" вересня 2015 р. Справа № 918/401/15

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуюча суддя Сініцина Л.М.

судді Бучинська Г.Б.

ОСОБА_1

при секретарі судового засідання Німчук А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу позивача - Управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі від 26.06.2015 р. на рішення господарського суду Рівненської області від 08.06.15 р. у справі № 918/401/15

за позовом Управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області

до відповідачів:1.Відкритого акціонерного товариства "Сарненський комбінат хлібопродуктів"

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптово-роздрібна торгова фірма "Едланд"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача -Сарненська міжрайонна Державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби України

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - ОСОБА_2

про визнання недійсною третейської угоди та скасування рішення третейського суду

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_3 - головний спеціаліст-юрисконсульт, довіреність в справі;

від відповідача 1: ОСОБА_4 - представник, довіреність в справі;

ОСОБА_5 - арбітражний керуючий, постанова господарського суду про її призначення в справі;

від відповідача 2: не з'явився;

від третьої особи на стороні позивача: не з'явився;

від третьої особи на стороні відповідача: ОСОБА_6 - представник, довіреність в справі; ОСОБА_7 - представник, довіреність в справі.

Рішенням господарського суду Рівненської області від 08.06.2015 р. у справі № 918/401/15 (суддя Горплюк А.М.) в задоволенні позову Управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області до Відкритого акціонерного товариства "Сарненський комбінат хлібопродуктів", Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптово-роздрібна торгова фірма "Едланд" за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Сарненська міжрайонна Державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби України та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - ОСОБА_2 про визнання недійсною третейської угоди та скасування рішення третейського суду відмовлено. При прийнятті рішення суд виходив з того, що в даному випадку відсутні докази наявності обставин, з якими закон пов'язує визнання угод недійсними і настання відповідних наслідків та які є підставою для визнання договору недійсним.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі звернулося з апеляційною скаргою від 26.06.2015 р., в якій просило скасувати рішення господарського суду Рівненської області від 08.06.2015 р. у справі № 918/401/15; постановити нове, яким задоволити позовну заяву в повному обсязі, посилаючись на те, що при вирішені даної справи судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, що призвело до неправильного її вирішення; при винесенні рішення судом порушено норми матеріального та процесуального права. Неправомірною та такою, що суперечить нормам діючого законодавства є ухвала суду від 07.05.2015 р., якою залучено до участі у даній справі ОСОБА_2І в якості 3-ї особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів. Права ОСОБА_2 ні рішенням в даній справі не порушені, ні третейською угодою, ні рішенням третейського суду не порушуються. Угоди на підставі яких виникла заборгованість ВАТ "Сарненський КХП" перед ТзОВ ОРТФ "Едланд" не були належним чином проаналізовані третейським судом. Станом на момент укладення третейської угоди були відсутні акти звірки заборгованості між контрагентами. Всупереч означеному спір із нез'ясованою та належним чином не підтвердженою сумою заборгованості був переданий на розгляд та вирішення третейському суду. Угоди укладалися без погодження зборів акціонерів та наглядової ради ВАТ "Сарненський КХП", що суперечить Статуту ВАТ "Сарненський КХП" затвердженого рішенням загальних зборів акціонерів ВАТ "Сарненський комбінат хлібопродуктів" протокол № 1 від 30.06.2006 р., яким передбачено, що до виключної компетенції загальних зборів акціонерів належить затвердження правочинів, угод, які укладаються від імені Товариства, якщо сума однієї угоди або декількох пов'язаних між собою угод перевищує 50 % статутного капіталу товариства, який становить 4 335 079 грн. До компетенції наглядової ради належить письмове погодження укладання правлінням (головою правління) угод сума яких перевищує 150 000,00 грн. Господарським судом Рівненської області 27.12.2000 р. було порушено провадження у справі № 16/71-6-2 про банкрутство ВАТ "Сарненський КХП". УПФУ в Сарненському районі було кредитором у даній справі. Ухвалою господарського суду Рівненської області від 26.09.2007 р. по справі № 1б/71-Б-2 провадження у даній справі було припинено у зв'язку із затвердженням мирової угоди від 15.08.2007 р. ТзОВ ОРТФ "Едланд" був кредитором ВАТ "Сарненський КХП" на суму 265 344,38 грн. Третейською угодою від 16.05.2012 р. створено "штучний" спір про стягнення з ВАТ "Сарненський комбінат хлібопродуктів" на користь ТзОВ ОРТФ "Едланд" заборгованості в розмірі 8 853 159,99 грн., відсотки річних від простроченої суми 2 902 687,87 грн.. інфляційні втрати 3 224 677,31 грн., а рішенням третейського суду при товарній біржі "Західноукраїнська" підтверджено цей спір та існування надуманого боргу, на підставі якого було визнано кредиторські вимоги ТзОВ ОРТФ "Едланд" до ВАТ "Сарненський КХП", що в свою чергу призвело боржника до стійкої фінансової неплатоспроможності та банкрутства. Більшість кредиторів ВАТ "Сарненський КХП" є пов'язаними сторонами. Під впливом ОСОБА_2, відбулась передача активів та зобов'язань від інших пов'язаних підприємств до ТзОВ "Оптово-роздрібна торгова фірма "Едланд". Помилковими та необгрунтованими є твердження суду першої інстанції, викладені в абзацах 4, 5 на сторінці 6 оскаржуваного рішення стосовно того, що позивачем жодним чином не доведено, що спірна третейська угода від 16.05.2012 р. якимось чином порушує його права; відсутні в матеріалах справи й інші докази, які могли б привести суд до висновку про наявність таких порушень прав, інтересів позивача. Суд першої інстанції, не надав правової оцінки документам, які містяться в матеріалах третейської справи, а саме договорам, які порушують права позивача.

Відповідач - Відкрите акціонерне товариство "Сарненський комбінат хлібопродуктів" у відзиві на апеляційну скаргу просило апеляційну скаргу Управління Пенсійного Фонду України в Сарненському районі Рівненської області від 26.06.2015 р. на рішення господарського суду Рівненської області від 08.06.2015 р. у справі № 918/401/15 задоволити в повному обсязі; скасувати рішення господарського суду Рівненської області від 08.06.2015 р. по справі № 918/401/15; постановити нове, яким задоволити позовну заяву в повному обсязі, посилаючись на ті самі підстави, що і апелянт в апеляційній скарзі.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - ОСОБА_2 у запереченнях на апеляційну скаргу просив рішення господарського суду Рівненської області від 08.06.2015 р. у справі № 918/401/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу Управління ПФУ в Сарненському районі - без задоволення, посилаючись на те, що доводи скарги є безпідставними та не обґрунтованими, а рішення суду першої інстанції ухвалене у відповідності до вимог чинного законодавства України, враховуючи всі фактичні обставини справи, судом вірно застосовано як норми процесуального так і матеріального права, в повному обсязі з'ясовано обставини, що мають значення для правильного вирішення господарського спору. Посилання апелянта на те, що ухвала суду першої інстанції про залучення третьої особи без самостійних вимог є неправомірною, не обґрунтовані нормами чинного законодавства та свідчать лише про безпідставність таких висновків. Представником Управління ПФУ в Сарненському районі в судовому засіданні 26.05.2015 р. надано відповідь на питання про те, чи були порушені права чи інтереси УПФУ в Сарненському районі, та було зазначено, що на момент укладення третейської угоди та прийняття рішення третейського суду ні права, ні інтереси УПФУ в Сарненському районі порушені не були. Ні третейська угода, ні рішення третейського суду не стосуються та не порушують прав Управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі. Рішення третейського суду ніяким чином не стосуються прав позивача, оскільки не містить жодних приписів щодо його прав та обов'язків. Невиконання ВАТ "Сарненський КХП" зобов'язань перед Управлінням ПФУ не свідчить про право останнього втручатися у правовідносини відповідача із іншими суб'єктами права, зокрема із ТзОВ ОРТФ "Едланд", який не має зобов'язань перед Управлінням ПФУ у Сарненському районі. Питання виконання ВАТ "Сарненський КХП" зобов'язань щодо сплати пенсійних внесків може бути предметом окремого спору (і являється таким у справі про банкрутство), але ніяким чином не повинно впливати на права третіх осіб, які не є стороною цього зобов'язання. У Управління ПФУ у Сарненському районі відсутні будь-які суб'єктивні матеріальні права або законні інтереси, які потребують захисту у зв'язку з укладенням третейської угоди. УПФУ в Сарненському районі не є стороною самої третейської угоди; УПФУ в Сарненському районі не являється учасником спору, що був переданий на вирішення третейського суду за третейською угодою; права та обов'язки УПФУ в Сарненському районі не зачіпаються ні третейською угодою, ні рішенням третейського суду; УПФУ в Сарненському районі, як кредитор ВАТ "Сарненський КХП" мав право подати свої заперечення щодо вимог ТзОВ ОРТФ "Едланд" під час їх розгляду та затвердження господарським судом у справі про банкрутство ВАТ "Сарненський КХП", однак не зробив цього, як і не оскаржив відповідної ухвали суду про затвердження реєстру вимог кредиторів. Поданням даного позову УПФУ в Сарненському районі фактично намагається переглянути чинну ухвалу господарського суду Рівненської області про затвердження реєстру вимог кредиторів, яка залишена в силі апеляційною інстанцією. При цьому ні під час її прийняття, ні після, будь-яких заперечень УПФУ в Сарненському районі щодо вимог ТзОВ ОРТФ "Едланд" не висловлювало та не подавало. Належними та достатньо обґрунтованими є висновки суду першої інстанції про те, що позивач не довів, яким чином його права та/або інтереси порушуються спірним рішенням. Третейська угода є недійсною у разі недодержання правил щодо її укладення. Позивачем не доведено в суді першої інстанції, і не доведено в апеляційній скарзі, що на момент вчинення спірного правочину сторонами не було дотримано вимог, встановлених частинами 1-3, 5, 6 статті 203 ЦК України. Третейська угода від 16.05.2012 р. укладена з чітким дотриманням положень чинного законодавства, а відповідно є законною. Будь-які підстави для визнання її недійсною та для скасування рішення третейського суду при товарній біржі "Західноукраїнська" - відсутні. Управлінням ПФУ в Сарненському районі в апеляційній скарзі відображений сторонній, безпідставний аналіз договорів та актів звірки взаємних розрахунків, які були підставою для укладення третейської угоди від 16.05.2012 р. між відповідачами та які відображені в рішенні третейського суду. Позивач свідомо замовчує завдані збитки державі у вигляді не отриманих внесків за період ліквідаційної процедури ВАТ "Сарненський КХП". Ні права, ні інтереси Управління ПФУ в Сарненському районі не порушуються оскаржуваною третейською угодою та третейським рішенням, оскільки навіть у справі № 5019/2076/12 кредиторські вимоги Управління ПФУ в Сарненському районі підлягають до задоволення раніше ніж кредиторські вимоги ТзОВ "Оптово-роздрібна торгова Фірма "Едланд". Будь-яких інших обгрунтованих доводів та належних доказів незаконності рішення третейського суду при товарній біржі "Західноукраїнська" від 06.062012 р. по справі № 01/1/12 позивачем не надано. Управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської - не є стороною самої третейської угоди, не є учасником спору, що був переданий на вирішення третейського суду за третейською угодою. Рішення господарського суду Рівненської області від 08.06.2015р. в справі № 918/401/15 є законним та об'єктивним.

Відповідач 2 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Оптово-роздрібна торгова фірма "Едланд" та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Сарненська міжрайонна Державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби України правом подачі відзиву на апеляційну скаргу не скористалися та явку представників в судове засідання не забезпечили, хоча з урахуванням положень постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", були належним чином повідомлені про день і час розгляду апеляційної скарги, що стверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення (ухвали апеляційного суду) (а.с.93-95,96 , т.ІІ)

Оскільки явка представників сторін та третіх осіб в судове засідання обов'язковою не визнавалася, сторони та треті особи належним чином були повідомлені про день, час і місце розгляду апеляційної скарги, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду апеляційної скарги без участі представників відповідача 2 та третьої особи на стороні позивача.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обгрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Представник апелянта (позивача) в судовому засіданні апеляційну підтримала в повному обсязі з підстав, викладених в ній; вважає, що рішення господарського суду є необґрунтованим, оскільки неповно відображає обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки не є вичерпними; більшість кредиторів ВАТ "Сарненський комбінат хлібопродуктів" є пов'язаними сторонами; під впливом ОСОБА_2 відбулась передача активів та зобов'язань від інших пов'язаних підприємств до ТзОВ "Оптово-роздрібна торгова фірма "Едланд"; заперечила законність третейської угоди; просила скасувати рішення господарського суду Рівненської області від 08.06.15 р. у справі № 918/401/15; постановити нове, яким задоволити позовну заяву; визнати недійсною третейськоу угоду та скасувати рішення третейського суду в повному обсязі.

Представник відповідача 1 в судовому засіданні підтримала доводи апеляційної скарги позивача в повному обсязі; вважає, що є підстави вважати ОСОБА_2 заінтересованою особою відносно боржника ВАТ "Сарненський комбінат хлібопродуктів"; кредитори ВАТ "Сарненський комбінат хлібопродуктів" є пов'язаними сторонами; просила скасувати рішення господарського суду Рівненської області від 08.06.15 р. у справі № 918/401/15; постановити нове рішення, яким задоволити позовну заяву Управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі.

Арбітражний керуючий в судовому засіданні підтримала позицію апелянта (позивача) в повному обсязі; вважає, що висновки суду не відповідають дійсності і не підтверджуються достовірними доказами; ОСОБА_2 є заінтересованою особою; просила скасувати рішення господарського суду Рівненської області від 08.06.15 р. у справі № 918/401/15; постановити нове рішення, яким задоволити позовну заяву, визнати недійсною третейськоу угоду та скасувати рішення третейського суду в повному обсязі.

Представник третьої особи на стороні відповідачів ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечила доводи апеляційної скарги; зазначила, що ні права, ні інтереси Управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі не порушуються; мирова угода укладалась у 2007 р., а третейська угода в 2012 р.; засновництво ОСОБА_2 в двох фірмах не суперечить закону; вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обгрунтованим, а тому просила залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представник третьої особи на стороні відповідачів ОСОБА_7 в судовому засіданні доводи апелянта (позивача) та відповідача 1 заперечив; вважає, що у позивача відсутні будь-які суб'єктивні матеріальні права або законні інтереси, які потребують захисту у зв'язку з укладенням третейської угоди від 16.02.2012 р.; позивач та відповідач 1 невірно трактують пов'язаність осіб; засновництво ОСОБА_2 не має відношення до справи; вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалене у відповідності до вимог чинного законодавства України; суд врахував всі фактичні обставини справи, вірно застосував як норми процесуального так і матеріального права, судом в повному обсязі з'ясовано обставини, що мають значення для правильного вирішення господарського спору, доведено та всебічно обґрунтовано їх в рішенні, надано належну оцінку всім доказам, доводи суду ґрунтуються на повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності; просив рішення господарського суду Рівненської області від 08.06.15 р. у справі № 918/401/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу позивача - без задоволення.

Заслухавши пояснення представників; розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги; заперечень та відзиву на апеляційну скаргу; перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

16.05.2012 р. між Відкритим акціонерним товариством "Сарненський комбінат хлібопродуктів" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Оптово-роздрібна торгова фірма "Едланд" було укладено третейську угоду, відповідно до пункту 1 якої, спір про стягнення заборгованості в розмірі 8 853 159 грн. 99 коп., відсотки річних від простроченої суми 2 902 687 грн. 87 коп., інфляційні втрати 3 224 677 грн. 31 коп., який виник між сторонами на підставі кредитного договору № 010/03/07, укладеного 17.09.2002 р. між Акціонерним поштово-пенсійним банком "Аваль" та Дочірнім підприємством "Сарнимлин" Відкритого акціонерного товариства "Сарненський комбінат хлібопродуктів", договору про відступлення права вимоги, укладеного 23.09.2005 р. між Акціонерним поштово-пенсійним банком "Аваль" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Оптово-роздрібна торгова фірма "Едланд", кредитного договору № 010/03/142, договору про відступлення права вимоги, укладеного 23.09.2005 р. між Акціонерним поштово-пенсійним банком "Аваль" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Оптово-роздрібна торгова фірма "Едланд", договору про відступлення права вимоги, укладеного 03.04.2006 р. між Чернігівським територіальним дочірнім підприємством Українського концерну спільних підприємств "Едланд", Товариством з обмеженою відповідальністю "Оптово-роздрібні торгова фірма "Едланд" та Дочірнім підприємством "Сарнимлин" Відкритого акціонерного товариства "Сарненський комбінат хлібопродуктів", договору про відступлення права вимоги, укладеного 01.06.2006 р. Чернігівським територіальним дочірнім підприємством Українського концерну спільних підприємств "Едланд", Товариством з обмеженою відповідальністю "Оптово-роздрібні торгова фірма "Едланд" та Дочірнім підприємством "Сарнимлин" Відкритого акціонерного товариства "Сарненський комбінат хлібопродуктів", договору поставки, укладеного 10.08.2006 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Оптово-роздрібна торгова фірма "Едланд" та Дочірнім підприємством "Сарнимлин" Відкритого акціонерного товариства "Сарненський комбінат хлібопродуктів", договору про відступлення права вимоги, укладеного 30.07.2007 р. між Комунальним підприємством "Екосервіс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Оптово-роздрібна торгова фірма "Едланд", договору переведення боргу, укладеного 05.12.2007 р. між Дочірнім підприємством "Сарнимлин" Відкритого акціонерного товариства "Сарненський комбінат хлібопродуктів", Відкритим акціонерним товариством "Сарненський комбінат хлібопродуктів" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Оптово-роздрібна торгова фірма "Едланд", договору про відступлення права вимоги, укладеного 13.01.2006 р. між Дочірнім підприємством "Сарнимлин" Відкритого акціонерного товариства "Сарненський комбінат хлібопродуктів", Товариством з обмеженою відповідальністю "Оптово-роздрібна торгова фірма "Едланд" та Відкритим акціонерним товариством "Сарненський комбінат хлібопродуктів", договору про відступлення права вимоги, укладеного 01.06.2006 р. між Дочірнім підприємством "Рокитніський хлібоприймальний пункт" Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптово-роздрібна торгова фірма "Едланд", Товариством з обмеженою відповідальністю "Оптово-роздрібна торгова фірма "Едланд" та Відкритим акціонерним товариством "Сарненський комбінат хлібопродуктів", договору про відступлення права вимоги, укладеного 21.06.2006 р. між Державним підприємством "Торговий дім "Хлібодар" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Оптово-роздрібна торгова фірма "Едланд", договору поставки, укладеного 25.12.2006 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Оптово-роздрібна торгова фірма "Едланд" та Відкритим акціонерним товариством "Сарненський комбінат хлібопродуктів", договору про відступлення права вимоги, укладеного 10.09.2007 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Профілакторій "Едланд", Товариством з обмеженою відповідальністю "Оптово-роздрібна торгова фірма "Едланд" та Відкритим акціонерним товариством "Сарненський комбінат хлібопродуктів", передається на вирішення до третейського суду при Товарній біржі "Західноукраїнська", що знаходиться за адресою: м. Рівне, вул. Поштова, 2, оф. 8 (а.с.89-90, т.І).

Рішенням третейського суду при товарній біржі "Західноукраїнська" від 06.06.2012 р. у справі № 01/1/12 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптово-роздрібна торгова фірма "Едланд" до Відкритого акціонерного товариства "Сарненський комбінат хлібопродуктів" про стягнення коштів задоволено; стягнуто з Відкритого акціонерного товариства "Сарненський комбінат хлібопродуктів" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптово-роздрібна торгова фірма "Едланд" заборгованість в сумі 8 853 159 грн. 99 коп., відсотки річних в сумі 2 902 687 грн. 87 коп., інфляційні втрати в сумі 3 224 677 грн. 31 коп., всього: 14 980 525 грн. 17 коп. (а.с.91-97, І).

23.04.2015 р. Управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області звернулося до господарського суду Рівненської області з позовом до Відкритого акціонерного товариства "Сарненський комбінат хлібопродуктів" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптово-роздрібна торгова фірма "Едланд" про визнання недійсною третейської угоди від 16.05.2012 р. у справі № 01/1/12 та скасування рішення третейського суду при товарній біржі "Західноукраїнська" від 06.06.2012 р. по справі № 01/1/12 (а.с.2-5, т.І).

Відповідно до абзацу 2 статті 1 Закону України "Про третейські суди" до третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що виникає з цивільних та господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

Статтею 5 цього Закону передбачено, що юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону. Спір може бути переданий на вирішення третейського суду до прийняття компетентним судом рішення у спорі між тими ж сторонами, з того ж предмета і з тих самих підстав.

Третейська угода - це угода сторін про передачу спору на вирішення третейським судом (абзац 5 статті 2 Закону України "Про третейські суди").

Третейський суд - це недержавний незалежний орган, що утворюється за угодою або відповідним рішенням заінтересованих фізичних та/або юридичних осіб у порядку, встановленому Законом України "Про третейські суди", для вирішення спорів, що виникають із цивільних та господарських правовідносин (абзац 2 статті 2 Закону України "Про третейські суди").

Згідно абзаців 1, 4 - 5, 7, 9 статті 12 Закону України "Про третейські суди" третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди. Третейська угода укладається у письмовій формі. Третейська угода вважається укладеною, якщо вона підписана сторонами чи укладена шляхом обміну листами, повідомленнями по телетайпу, телеграфу або з використанням засобів електронного чи іншого зв'язку, що забезпечує фіксацію такої угоди, або шляхом направлення відзиву на позов, в якому одна із сторін підтверджує наявність угоди, а інша сторона проти цього не заперечує. Третейська угода має містити відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження, предмет спору, місце і дату укладання угоди. У разі недодержання правил, передбачених цією статтею, третейська угода є недійсною. Третейська угода може містити як вказівку про конкретно визначений третейський суд, так і просте посилання на вирішення відповідних спорів між сторонами третейським судом.

Правочин може бути визнаний недійсним з підстав, передбачених законом. Загальні підстави і наслідки недійсності правочинів (господарських договорів) встановлені статтями 215, 216 ЦК України, статтями 207, 208 ГК України... Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин (абзаци 2, 3, 4 пункту 2.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 11 від 29.05.2013 р. "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними".

Відповідно до статті 215 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Частинами 1-3, 5, 6 статті 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю (частина 1 статті 216 ЦК України).

Третейська угода про передання спору на розгляд третейського суду є одним із способів реалізації права на захист своїх прав. Звернення за вирішенням спору до третейського суду є правом особи, яка самостійно на свій розсуд обирає способи захисту порушених або оспорюваних інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи, третейська угода від 16.05.2012 р., укладена між Відкритим акціонерним товариством "Сарненський комбінат хлібопродуктів" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Оптово-роздрібна торгова фірма "Едланд", за формою і змістом не суперечить вимогам чинного законодавства України.

Зі змісту третейської угоди від 16.05.2012 р., вбачається, що сторони вирішили передати до третейського суду при товарній біржі "Західноукраїнська" спір щодо стягнення заборгованості, обравши спосіб захисту, що передбачений статтею 16 ЦК України.

Спірна третейська угода від 16.05.2012 р. відповідає вимогам законодавства, чинного на час її укладення.

Отже, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що в даному випадку відсутні підстави, з якими закон пов'язує визнання угод недійсними і настання відповідних наслідків.

Згідно частини 2 статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Рішенням Конституційного Суду України від 10.01.2008 р. № 1-рп/2008 у справі № 1- 3/2008 (справа про завдання третейського суду) визнано, що відповідно до чинного законодавства підвідомчий суду загальної юрисдикції спір у сфері цивільних і господарських правовідносин може бути передано його сторонами на вирішення третейського суду, крім випадків, встановлених законом (стаття 17 Цивільного процесуального кодексу України, стаття 12 Господарського процесуального кодексу України, стаття 6 Закону України "Про третейські суди"), оскільки, гарантуючи право на судовий захист з боку держави, Конституція України водночас визнає право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захистити свої права і свободи від порушень і протиправних посягань (частина 5 статті 55 Конституції України). Це конституційне право не може бути скасоване або обмежене (частина 2 статті 22, стаття 64 Конституції України).

Відповідно до частини 1 статті 122-1 ГПК України сторони, треті особи, а також особи, які не брали участь у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їх права і обов'язки, мають право звернутися до господарського суду із заявою про скасування рішення третейського суду.

Третейські суди в порядку, передбаченому Законом України "Про третейські суди", можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком: 1) справ у спорах про визнання недійсними нормативно-правових актів; 2) справ у спорах, що виникають при укладенні, зміні, розірванні та виконанні господарських договорів, пов'язаних із задоволенням державних потреб; 3) справ, пов'язаних з державною таємницею; 4) справ у спорах, що виникають із сімейних правовідносин, крім справ у спорах, що виникають із шлюбних контрактів (договорів); 5) справ про відновлення платоспроможності боржника чи визнання його банкрутом; 6) справ, однією із сторін в яких є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт під час здійснення ним владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень, державна установа чи організація, казенне підприємство; 7) справ у спорах щодо нерухомого майна, включаючи земельні ділянки; 8) справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення; 9) справ у спорах, що виникають з трудових відносин; 10) справ, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, пов'язаних із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цих товариств; 11) інших справ, які відповідно до закону підлягають вирішенню виключно судами загальної юрисдикції або Конституційним Судом України; 12) справ, коли хоча б одна із сторін спору є нерезидентом України; 13) справ, за результатами розгляду яких виконання рішення третейського суду потребуватиме вчинення відповідних дій органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими чи службовими особами та іншими суб'єктами під час здійснення ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень; 14) справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки) (стаття 6 Закону України "Про третейські суди").

Частинами 1, 2 статті 51 Закону України "Про третейські суди" передбачено, що рішення третейського суду є остаточним і оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим Законом. Рішення третейського суду може бути оскаржене сторонами, третіми особами, а також особами, які не брали участь у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їх права і обов'язки у випадках, передбачених цим Законом, до компетентного суду відповідно до встановлених законом підвідомчості та підсудності справ.

Згідно частини 2 статті 122-5 ГПК України, частини 3 статті 51 Закону України "Про третейські суди" рішення третейського суду може бути скасовано у разі якщо: 1) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; 2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; 3) третейську угоду визнано судом недійсною; 4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону; 5) третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

Пунктом 6.1.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" визначено, що перелік підстав, з яких може бути оскаржене та скасоване рішення третейського суду, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Отже, у разі оскарження рішення третейського суду з інших підстав, ніж наведені в частині другій статті 122-5 ГПК, у прийнятті відповідної скарги слід відмовити з посиланням на частину четверту статті 122-1 і відповідний пункт частини другої статті 122-5 ГПК названого Кодексу. Якщо заява про скасування рішення третейського суду обґрунтована посиланням як на підставу (підстави), зазначені в Законі та в ГПК, так і на іншу підставу (підстави), які не передбачені цими законодавчими актами, то відповідна заява підлягає розглядові в тій частині, що підпадає під ознаки частини третьої статті 51 Закону та частини другої статті 122-5 ГПК, а в прийнятті її в іншій частині слід відмовити.

Відповідно до пункту 6.1.8 даної постанови пленуму у судовому розгляді заяви про скасування рішення третейського суду господарський суд з'ясовує компетенцію третейського суду щодо вирішення спору між сторонами відповідно до укладеної ними третейської угоди, перевіряє відповідність заяви підставам для скасування рішення третейського суду, передбаченим Законом та ГПК. Якщо господарський суд встановить наявність інших підстав для скасування такого рішення, ніж ті, які наведено в заяві, то він з урахуванням припису частини четвертої статті 122-4 ГПК скасовує рішення третейського суду з підстави (підстав), передбаченої названим Кодексом.

Як вбачається із позовної заяви, як на підставу скасування рішення третейського суду, позивач посилається на порушення прав та обов'язків Управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі.

Управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської - не є стороною самої третейської угоди, не є учасником спору, що був переданий на вирішення третейського суду за третейською угодою.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що судове рішення, оскаржуване незалученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав та обов'язків цієї особи, тобто має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення господарським судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов'язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Рішення є таким, що прийняте про права та обов'язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов'язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов'язки таких осіб. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов'язків. Будь-який інший правовий зв'язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Позивачем не доведено, що його права та/або законні інтереси порушуються спірним рішенням.

Крім того, частинами 7 - 8 статті 27 Закону України "Про третейські суди" передбачено, що при прийнятті позову третейський суд вирішує питання про наявність і дійсність угоди про передачу спору на розгляд третейського суду. У разі, якщо третейський суд дійде висновку про відсутність або недійсність зазначеної угоди, він повинен відмовити в розгляді справи.

Згідно частини 6 статті 56 Закону України "Про третейські суди" компетентний суд відмовляє в задоволенні заяви про видачу виконавчого документа, якщо: 1) на день прийняття рішення за заявою про видачу виконавчого документа рішення третейського суду скасовано компетентним судом; 2) справа, по якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; 3) пропущено встановлений цією статтею строк для звернення за видачею виконавчого документа, а причини його пропуску не визнані судом поважними; 4) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; 5) третейська угода визнана недійсною компетентним судом; 6) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам статей 16 - 19 цього Закону; 7) рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, які не передбачені законами України; 8) постійно діючий третейський суд не надав на вимогу компетентного суду відповідну справу; 9) третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, господарським судом Рівненської області 09.07.2012 р. у справі № 5019/955/12 на виконання рішення третейського суду від 06.06.2012 р., яке набрало законної сили 06.06.2012 р. при товарній біржі "Західноукраїнська" по справі третейського провадження № 01/1/12 та ухвали господарського суду Рівненської області від 21.06.2012 р., видано наказ про примусове виконання рішення третейського суду (а.с.61-63).

В межах провадження справи № 5019/2076/12 про банкрутство Відкритого акціонерного товариства "Сарненський комбінат хлібопродуктів" третейська угода від 16.05.2012 р. та рішення третейського суду від 06.06.2012 р. були предметом розгляду господарського суду Рівненської області. Так, ухвалою господарського суду Рівненської області від 25.09.2013 р. у справі № 5019/2076/12, конкурсні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптово-роздрібна торгова фірма "Едланд" в сумі 15 201 723 грн. 07 коп. визнані в повному обсязі, а докази на яких вони ґрунтуються визнані належними та допустимими (а.с.34-46).

Управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області ухвалу господарського суду Рівненської області від 25.09.2013 р. в справі № 5019/2076/12, якою конкурсні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптово-роздрібна торгова фірма "Едланд" в сумі 15 201 723 грн. 07 коп. визнані в повному обсязі, не оскаржувало.

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що рішення третейського суду при товарній біржі "Західноукраїнська" від 06.06.2012 р. по справі № 01/1/12 відповідає вимогам статті 122-5 ГПК України та статті 51 Закону України "Про третейські суди" та відсутні підстави для задоволення заяви про його скасування.

Відповідно до частини 1 статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Статтями 33, 34 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно частини 1 статті 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Управлінням Пенсійного фонду України в Сарненському районі не доведено, що на момент вчинення спірного правочину сторонами не було дотримано вимог, встановлених частинами 1-3, 5, 6 статті 203 ЦК України, тобто не доведено підстав, в силу яких третейська угода має бути визнана недійсною. Права та охоронювані законом інтереси Управління ПФУ в Сарненському районі не порушені оскаржуваною третейською угодою та третейським рішенням.

За наведених обставин, враховуючи наявні матеріали справи, заявлені позовні вимоги є безпідставними, не ґрунтуються на нормах законодавства, що регулюють спірні правовідносини, а тому не підлягають до задоволення.

Місцевим господарським судом, правомірно прийнято рішення про відмову в задоволенні позовних вимог Управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі про визнання недійсною третейської угоди та скасування рішення третейського суду в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки спростовуються вищенаведеним та матеріалами справи, не відповідають нормам законодавства, що регулюють дані правовідносини, не впливають на правомірність прийнятого господарським судом рішення та не можуть бути підставою для його скасування.

Посилання Управління ПФУ в Сарненському районі на те, що ухвала суду першої інстанції про залучення третьої особи без самостійних вимог є неправомірною, не обґрунтовані нормами чинного законодавства, невмотивовані. Заява третьої особи - ОСОБА_2 про вступ у справу в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідачів обґрунтована та підтверджена необхідними доказами, що було враховано судом першої інстанції при винесенні ухвали 07.05.2015 р.

Доводи апелянта щодо того, що угоди на підставі яких виникла заборгованість ВАТ "Сарненський КХП" перед ТзОВ ОРТФ "Едланд" не були належним чином проаналізовані третейським судом, що вони укладалися без погодження зборів акціонерів та наглядової ради ВАТ "Сарненський КХП", що суперечить Статуту ВАТ "Сарненський КХП" затвердженому рішенням загальних зборів акціонерів ВАТ "Сарненський комбінат хлібопродуктів" протокол № 1 від 30.06.2006 р. та призвели до існування надуманого боргу, на підставі якого було визнано кредиторські вимоги ТзОВ ОРТФ "Едланд" до ВАТ "Сарненський КХП", що в свою чергу призвело боржника до стійкої фінансової неплатоспроможності та банкрутства, не відповідають дійсності, що вбачається з самого рішення третейського суду, більшість угод була укладена до затвердження Статуту ВАТ "Сарненський КХП" в 2006 році. Крім того, дані угоди не були предметом розгляду в судах з приводу визнання їх недійсними і є чинними.

Рішення суду першої інстанції прийнято з дотриманням норм матеріального і процесуального права та повним дослідженням усіх обставин справи, висновки суду відповідають матеріалам справи та ґрунтуються на нормах чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 103 ГПК України апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити рішення місцевого господарського суду без змін, а скаргу - без задоволення.

Апеляційний господарський суд залишає рішення місцевого господарського суду без змін, а скаргу - без задоволення, якщо рішення є законним та обґрунтованим.

За таких обставин, підстав для скасування рішення не вбачається.

Апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Керуючись статтями 49, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Рівненської області від 08.06.2015 р. у справі № 918/401/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу позивача - Управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області від 26.06.2015 р. - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуюча суддя Л.М. Сініцина

Судді Г.Б. Бучинська

ОСОБА_1