КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" вересня 2015 р. Справа№ 910/16163/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Суліма В.В.

суддів: Коротун О.М.

Гаврилюка О.М.

за участю представників сторін

від позивача: Вільчинська Н.А. - представник за дов. №345-18/03/15 від 18.03.2015 року;

від відповідача: ОСОБА_3,

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

на ухвалу Господарського суду м. Києва від 27.07.2015 року

у справі № 910/16163/15 (суддя: Спичак О.М.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Аско-Експедиція"

про видачу наказу на примусове виконання рішення Третейського суду від 13.03.2015 року

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Аско-Експедиція"

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

про відшкодування збитків у сумі 32 319,46 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Аско-Експедиція" звернулось до Господарського суду міста Києва з заявою про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду від 13.03.2015 року у третейській справі № 01/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Аско-Експедиція" до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про відшкодування збитків у сумі 32 319,46 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.07.2015 року у справі № 910/16163/15 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Аско-Експедиція" про видачу наказу на примусове виконання рішення Третейського суду "Захист прав" Всеукраїнської громадської організації "Мерседес-Бенц Клуб Україна" від 13.03.2015 року у справі № 01/15 задоволено. Видано наказ на примусове виконання рішення Третейського суду "Захист прав" Всеукраїнської громадської організації "Мерседес-Бенц Клуб Україна" від 13.03.2015 року у справі № 01/15. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АСКО-ЕКСПЕДИЦІЯ" 1827,00 грн судового збору.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, Фізична особа-підприємець ОСОБА_3

звернулась до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить Київський апеляційний господарський суд скасувати ухвалу Господарського суду м. Києва від 27.07.2015 року у справі № 910/16163/15 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що Господарський суд міста Києва неповно з'ясував обставини справи, визнав обставини встановленими, які є недоведеними і мають значення для справи, неправильно застосував норми процесуального права.

Крім того, скаржник зазначив, що рішення третейського суду «Захист прав» Всеукраїнської громадської організації «Мерседес-Бенц Клуб України» від 13.03.2015 року у справі №01/15 прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою.

Ухвалою Київського апеляційного Господарського суду від 03.09.2015 року апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 було прийнято до провадження вищевказаною колегією суддів

Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, Київський апеляційний господарський суд вважає, що ухвала Господарського суду міста Києва від 27.07.2015 року підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 - без задоволення, з наступних підстав.

Згідно ст. 99 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами наданими суду першої інстанції.

Стаття 50 Закону України "Про третейські суди" визначає, що сторони, які передали спір на вирішення третейського суду, зобов'язані добровільно виконати рішення третейського суду, без будь-яких зволікань чи застережень. Сторони та третейський суд вживають усіх необхідних заходів з метою забезпечення виконання рішення третейського суду.

Відповідно до ст. 57 Закону України "Про третейські суди" рішення третейського суду, яке не виконано добровільно, підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження". Виконавчий документ, виданий на підставі рішення третейського суду, може бути пред'явлений до примусового виконання в строки, встановлені Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно п. 6.2.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року у разі, коли рішення третейського суду не виконується добровільно зобов'язаною цим рішенням стороною, інша сторона може подати до компетентного суду заяву про видачу виконавчого документа, яким у господарському судочинстві згідно зі статтею 116 ГПК України та пунктом 1 частини другої статті 17 Закону України "Про виконавче провадження" є наказ.

У відповідності до норм чинного законодавства України, при розгляді заяви про видачу виконавчого документа господарський суд не здійснює оцінки законності і обґрунтованості рішення третейського суду в цілому, а лише встановлює відсутність або наявність підстав для відмови в задоволенні заяви про видачу виконавчого документа в розумінні статті 56 Закону України "Про третейські суди" та статті 122-10 ГПК України.

Відповідно до ст. 56 Закону України "Про третейські суди" компетентний суд відмовляє в задоволенні заяви про видачу виконавчого документа, якщо:

1) на день прийняття рішення за заявою про видачу виконавчого документа рішення третейського суду скасовано компетентним судом;

2) справа, по якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

3) пропущено встановлений цією статтею строк для звернення за видачею виконавчого документа, а причини його пропуску не визнані судом поважними;

4) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

5) третейська угода визнана недійсною компетентним судом;

6) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам статей 16 - 19 вказаного Закону;

7) рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, які не передбачені законами України;

8) постійно діючий третейський суд не надав на вимогу компетентного суду відповідну справу;

9) третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про третейські суди", третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди. Якщо сторони не домовилися про інше при передачі спору до постійно діючого третейського суду, а також при вказівці у третейській угоді на конкретний постійно діючий третейський суд регламент третейського суду розглядається як невід'ємна частина третейської угоди. За будь-яких обставин у разі суперечності третейської угоди регламенту третейського суду застосовуються положення регламенту.

Третейська угода укладається у письмовій формі. Третейська угода вважається укладеною, якщо вона підписана сторонами чи укладена шляхом обміну листами, повідомленнями по телетайпу, телеграфу або з використанням засобів електронного чи іншого зв'язку, що забезпечує фіксацію такої угоди, або шляхом направлення відзиву на позов, в якому одна із сторін підтверджує наявність угоди, а інша сторона проти цього не заперечує.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, позивачем при зверненні до Третейського суду "Захист прав" при Всеукраїнській громадській організації "Мерседес-Бенц Україна" надано два договори, невиконання умов яких і були підставою для звернення до третейського суду: договір № 39/З організації перевезення вантажів від 01.04.2008 року, який автоматично пролонговувався на кожен наступний рік, та договір № 0588Z1 від 01.08.2013 року, у відповідності до яких позивачем подавились заявки на перевезення вантажу, а відповідачем надавались послуги з перевезення вантажу.

Пунктом 7.4. договору № 39/З організації перевезення вантажів від 01.04.2008 року передбачено, що усі суперечки, що виникають з цього договору або у зв'язку з ним, між сторонами, з яких не було досягнуто згоди, передаються для остаточного врегулювання на розгляд Третейського суду "Захист прав" при Всеукраїнській громадській організації "Мерседес-Бенц Україна" (Україна, м. Київ, вул. Червоноармійська, 15/2).

Зважаючи на те, що товаро-транспортні накладні та інші документи, які були надані позивачем третейському суду на підтвердження частини позовних вимог, були оформлені у відповідності до договору № 39/З організації перевезення вантажів від 01.04.2008 року, який містить третейське застереження, рішення Третейського суду "Захист прав" при Всеукраїнській громадській організації "Мерседес-Бенц Україна" від 13.03.2015 року прийнято в межах третейського застережання.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, вказане рішення третейського суду не скасовано компетентним судом; дана справа була підвідомча вказаному третейському суду відповідно до закону та третейських угод; строк для звернення за видачею виконавчого документа не пропущений; зазначене рішення третейського суду прийнято у спорі, передбаченому третейською угодою; дана третейська угода не визнана недійсною компетентним судом; склад третейського суду відповідав вимогам статей 16 - 19 вказаного Закону.

З огляду на викладене, Київський апеляційний господарський суд не приймає як належне твердження скаржника, що рішення третейського суду «Захист прав» Всеукраїнської громадської організації «Мерседес-Бенц Клуб України» від 13.03.2015 року у справі №01/15 прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою.

При цьому, суд відзначає, що відповідно до прав, наданих сторонам ст. 122-1 Господарського процесуального кодексу України, скаржник у разі незгоди з винесеним рішенням третейського суду мав право подати заяву про скасування такого рішення, що в свою чергу зроблено не було.

За вказаних обставин та враховуючи те, що Закон України "Про третейські суди" не надає права компетентному суду, який розглядає заяву про видачу виконавчого документа, надавати стороні строк для добровільного виконання рішення третейського суду, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Аско-Експедиція" про видачу наказу на примусове виконання рішення Третейського суду "Захист прав" Всеукраїнської громадської організації "Мерседес-Бенц Клуб Україна" від 13.03.2015 року у справі № 01/15.

Таким чином, колегія суддів вважає, що місцевим господарським судом повно і всебічно з'ясовані всі обставини справи та надано їм належну правову оцінку.

На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що прийнята господарським судом ухвала відповідає ст. ст. 43, 85 Господарського процесуального кодексу України, вимогам щодо законності та обґрунтованості, підстав для скасування чи зміни ухвали, в тому числі, з мотивів, наведених в апеляційній скарзі не вбачається.

За таких обставин, ухвала Господарського суду міста Києва від 27.07.2015 року у справі №910/16163/15 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 - задоволенню не підлягає.

Судовий збір за розгляд апеляційної скарги у зв'язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 103 -106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.07.2015 року у справі №910/16163/15 - залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/16163/15 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя В.В. Сулім

Судді О.М. Коротун

О.М. Гаврилюк