номер провадження справи 8/163/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2015 Справа № 908/4173/15

за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк Приватбанк (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50; адреса для листування - 49027, м.Дніпропетровськ, а/с 1800)

до відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю ПКФ Зерно-Таврії (71630, АДРЕСА_1)

про стягнення 52000 грн. заборгованості за кредитом, 39168 грн. 17 коп. заборгованості по процентам за користування кредитом, 33371 грн. 08 коп. пені, 8216 грн. 10 коп. заборгованості по комісії за користування кредитом

Суддя І. А. Попова

Представники:

Позивача ОСОБА_3, дов. № 4338-О від 21.10.2013 р.

Відповідача не з'явився

Заявлено позовні вимоги про стягнення 52000 грн. заборгованості за кредитом, 39168 грн. 17 коп. заборгованості по процентам за користування кредитом, 33371 грн. 08 коп. пені, 8216 грн. 10 коп. заборгованості по комісії за користування кредитом.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 17.07.2015 р. порушено провадження у справі № 908/4173/15, розгляд справи, призначений на 31.08.2015 р. відкладався до 11.09.2015 р. Вступну та резолютивну частини рішення оголошено в судовому засіданні 11.09.2015 р.

Позивач підтримує вимоги з підстав, викладених у позові, відповідно до ст. 526, 527, 530, 610 ЦК України, ст. 193 ГК України. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 06.07.2011 р. відповідач підписав заяву про відкриття поточного рахунку, згідно якої приєднався до Умов та правил надання банківських послуг, Тарифів банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua, які разом із заявою складають договір банківського обслуговування № б/н від 06.07.2011 р. та взяв на себе зобов'язання виконувати умови договору. Відповідно до договору відповідачу встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок 7435 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного звязку Банку і Клієнта, що визначено і врегульовано Умовами та правилами надання банківських послуг. Свої зобов'язання за договором позивач виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредитний ліміт в розмірі 52000 грн. Позивач вказує, що відповідач належним чином не виконував зобов'язання щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитними коштами, внаслідок чого за ним склалася заборгованість за кредитом в розмірі 52000 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом в розмірі 39168 грн. 17 коп., заборгованість по комісії за користування кредитом в розмірі 8216 грн. 10 коп., яку позивач просить стягнути з ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю ПКФ Зерно-Таврії. Крім того, за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань до стягнення заявлено 33371 грн. 08 коп. пені, нарахованої за період з 09.01.2014 р. по 09.06.2015 р.

Відповідач заявлені позовні вимоги не спростував, представник відповідача в судове засідання за викликом двічі не зявився, правом надати відзив на позов не скористався. Згідно п.3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої ст. 64 та ст. 87 ГПК України. За змістом зазначеної статті 64 ГПК України, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ТОВ ПКФ Зерно-Таврії зареєстровано за адресою: 71630, АДРЕСА_1. Ухвала суду від 17.07.2015 р. про порушення провадження по даній справі направлялася на адресу відповідача та повернута органом зв'язку з посиланням за закінченням терміну зберігання, тому з урахуванням обставин справи вважається належним виконанням господарським судом обов'язку щодо повідомлення учасників судового процесу щодо вчинення судом певних процесуальних дій. У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Оскільки всі учасники судового процесу були належним чином повідомлені про час та місце розгляду, суд дійшов висновку про можливість розгляду позовної заяви по суті в судовому засіданні 11.09.2015 року за відсутності представника відповідача.

Згідно до ст. 75 ГПК України справу розглянуто за наявними матеріалами, які суд визнав достатніми для вирішення спору по суті.

Заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд встановив, що 06.07.2011 р. ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю ПКФ Зерно-Таврії (Клієнт) звернулось до ПАТ КБ Приватбанк із заявою про відкриття поточного рахунку №7435 в українській гривні, яка оформлена на бланку типової форми у вигляді анкети, містить підписи Банку та Клієнта. Згідно з цим договором-заявою ОСОБА_1 за наявності вільних грошових ресурсів здійснює обслуговування кредитного ліміту клієнта за рахунок кредитних коштів в межах ліміту, про розмір якого банк сповіщає клієнта на свій розсуд або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного звязку банку та клієнта. Порядок встановлення, зміни ліміту, погашення заборгованості та розмір процентної ставки за користування кредитним лімітом регламентується Умовами та Правилами надання банківських послуг (далі Умови) та Тарифами банку, розміщеними в мережі Інтернет на сайті www.privatbank.ua, які разом з цією анкетою (заявою) складають Договір банківського обслуговування.

Відповідно до п.3.2.1.1.16 Умов при укладенні договорів та угод, або вчиненні інших дій, що свідчать про приєднання Клієнта до Умов та правил надання банківських послуг (або у формі Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк / інтернет клієнт-банк, або в будь-якій іншій формі), ОСОБА_1 і Клієнт допускають використання підписів Клієнта у вигляді електронно-цифрового підпису та / або підтвердження через пароль, спрямований Банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі Клієнта з правом першої підпису. Підписання договорів та угод таким чином прирівнюється до їх укладання у письмовій формі.

У пунктах 3.2.1.1.1, 3.2.1.1.6, 3.2.1.1.8, 3.2.1.2.1.2 Умов встановлено, що кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення оборотних коштів і здійснення поточних платежів Клієнта, в межах кредитного ліміту. Ліміт може бути змінений Банком в односторонньому порядку, передбаченому Умовами. Проведення платежів Клієнта у порядку обслуговування кредитного ліміту, проводиться Банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання Клієнта до Умов (або у формі Заяви про відкриття поточного рахунку). Зобовязання по видачі кредиту або його частини виникають у Банку в день надання Клієнтом розрахункових документів на використання кредиту в межах вказаних в них сум.

Порядок розрахунків встановлений в п.3.2.1.4 Умов, згідно з яким за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку Клієнта при закритті банківського дня Клієнт сплачує відсотки, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від терміну користування кредитом (диференційована процентна ставка). Порядок розрахунку відсотків є наступним:

За період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнулення в одну з дат до 25-го числа поточного місяця, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилося з 1-го до 20-го (включно) числа поточного місяця або до 25-го числа наступного місяця, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилося з 21-го до кінцевого числа поточного місяця (далі - період, в який дебетове сальдо підлягає обнулення), розрахунок відсотків проводиться за процентною ставкою у розмірі 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. При необнулюванні дебетового сальдо протягом 90 днів з кінцевої дати періоду, в якому воно підлягало обнулюванню, Клієнт сплачує Банку за користування кредитом відсотки в розмірі 36% річних, починаючи з останньої дати періоду. У такому разі, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, кредит вважається простроченим, а грошові зобовязання клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні будь-якого з грошових зобовязань Клієнт сплачує Банку відсотки за користування кредитом у розмірі 56 % річних від суми залишку непогашеної заборгованості (п.п.3.2.1.4.1.1.,3.2.1.4.1.2, 3.2.1.4.1.3).

Згідно з п. 3.2.1.4.9 Умов розрахунок відсотків за користування кредитом проводиться щодня, починаючи з моменту утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Розрахунок відсотків проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом. Нарахування відсотків здійснюється в дату сплати.

Пунктом 3.2.1.6.1 Умов визначено, що обслуговування кредитного Ліміту на поточному рахунку Клієнта, набирає чинності з моменту надання Клієнтом розрахункових документів на використання Ліміту у межах зазначених у них сум, та діє в обсязі перерахованих коштів до повного виконання зобовязань Сторонами за цим договором.

Відповідно до ст.ст. 11, 509 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обовязків (зобовязань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору є договір.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Згідно статті 627 Цивільного кодексу України та відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до статті 629 вказаного Кодексу, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як свідчать вивчені матеріали, на виконання умов договору від 06.07.2011 р. позивач надав відповідачу кредитний ліміт в розмірі 52000 грн., що підтверджується випискою по рахунку № 7435 з 03.03.2014 р. по 09.06.2015 р. та довідкою про розміри встановлених кредитних лімітів від 21.06.2015 р.

Відповідач не заперечив факт укладення з Банком договору шляхом підписання заяви про відкриття поточного рахунку і приєднання до Умов та правил надання банківських послуг та Тарифів банку, а також одержання від Банку кредитних коштів у межах наданого кредитного ліміту у розмірі 52000 грн. у порядку, встановленому цими Умовами.

Статтею 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст.193 Господарського кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з п.3.2.1.1.3 Умов кредит надається в обмін на зобовязання Клієнта з повернення кредиту, сплати відсотків та винагороди. Умовами визначено, що Клієнт зобовязаний погашати заборгованість по кредиту, процентам за користування ним, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених договором.

Пунктом 3.2.1.4.4. встановлено обовязок клієнта сплачувати Банку винагороду за використання Ліміту відповідно до п.п. 3.2.1.1.6, 3.2.1.2.3.2, 1-го числа кожного місяця у розмірі 0,9 % від суми максимального сальдо кредиту, що існувало на кінець банківського дня за попередній місяць, в порядку, передбаченому Умовами.

Відповідно до п.3.2.1.2.3.4 Умов Банк при порушенні Клієнтом будь-якого із зобовязань, передбаченого Умовами, має право вимагати від Клієнта дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобовязань за кредитом в повному обсязі.

Судом встановлено, що на адресу відповідача банком направлено претензію №10706ZPDNS07X від 30.10.2014 р. про сплату простроченої заборгованості за тілом кредиту, за відсотками та з комісії за користування кредитом, а також сплату пені.

Згідно наданого позивачем розрахунку за відповідачем склалася заборгованість за кредитом в розмірі 52000 грн., за процентами в розмірі 39168 грн. 17 коп., заборгованість з комісії в сумі 8216 грн. 10 коп.

Позивач вказує, що в порушення вимог закону відповідач у встановлені строки зобов'язання щодо повернення грошових коштів та сплати процентів за користування кредитними коштами не виконав. Відповідач не надав суду доказів належного виконання зобовязань у визначені строки, заявлені позовні вимоги не спростував. З урахуванням встановленого, суд вважає вимоги про стягнення заборгованості за кредитом в розмірі 52000 грн., заборгованості за процентами в розмірі 39168 грн. 17 коп. та заборгованості з комісії в сумі 8216 грн. 10 коп. обґрунтованими, підтвердженими доданими матеріалами і розрахунками та такими, що підлягають задоволенню.

Вимоги про стягнення пені в розмірі 33371 грн. 08 коп., нарахованої за період з 09.01.2014 р. по 09.06.2015 р., позивач обґрунтовує з посиланням на п. 3.2.1.5.1 Умов, яким передбачено, що при порушенні Клієнтом будь-якого із зобовязань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених п.п.3.2.1.2.2.2, 3.2.1.4.1, 3.2.1.4.2, 3.2.1.4.3, термінів повернення кредиту, передбачених п.п.3.2.1.1.8, 3.2.1.2.2.3, 3.2.1.2.3.4, винагороди, передбаченої п.п. 3.2.1.2.2., 3.2.1.4.4, 3.2.1.4.5, 3.2.1.4.6 Клієнт виплачує Банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. А в разі реалізації Банком права на встановлення іншого строку повернення кредиту, Клієнт сплачує Банку пеню у розмірі, зазначеному в п.3.2.1.4.1.3 подвійної облікової ставки НБУ від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення, виходячи з 360 днів у році. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобовязань.

Згідно з п.3.2.1.5.4 нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобовязань здійснюється протягом 3 років з дня, коли відповідне зобовязання мало бути виконано Клієнтом.

Відповідно до статей 610, 611 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Частиною 1 статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Під неустойкою (штрафом, пенею), відповідно до статті 549 цього Кодексу розуміється грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Оскільки судом встановлено, що відповідач прострочив виконання зобов'язань з повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитними коштами, суд знаходить представлений розрахунок пені в розмірі 33371 грн. 08 коп. обґрунтованим, вимоги не суперечними ст. 232 ГК України та Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань та такими, що підлягають задоволенню.

Позовні вимоги задовольняються.

Судові витрати відносяться на відповідача.

На підставі викладеного, ст. 526, 530, 610, 611, 1054 ЦК України, ст. 193, 232 ГК України, керуючись ст. ст. 49, 75, 82-84 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю ПКФ Зерно-Таврії (71630, АДРЕСА_1, ) на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 Приватбанк (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, ) 52000 (пятдесят дві тисячі) грн. заборгованості по кредиту, 39168 (тридцять девять тисяч сто шістдесят вісім) грн. 17 коп. заборгованості по процентам, 8216 (вісім тисяч двісті шістнадцять) грн. 10 коп. заборгованості по комісії за користування кредитом, 33371 (тридцять три тисячі триста сімдесят один) грн. 08 коп. пені, 2655 (дві тисячі шістсот пятдесят пять) грн. 11 коп. судового збору. Видати наказ.

Повне рішення складено 15 вересня 2015 року.

Суддя І.А. Попова