КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" вересня 2015 р. Справа№ 910/3223/15-г

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Зеленіна В.О.

Синиці О.Ф.

За участю секретаря судового засідання Ворони В.В.

представників сторін:

від ДВС - не з'явилися;

від позивача - не з'явилися;

від відповідача - Громніцький Ю.П., дов. № 14-132 від 13.05.14 р.

розглянувши матеріали

апеляційної скарги Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві

на ухвалу Господарського суду міста Києва

за скаргою Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна

компанія «Нафтогаз України»

на дії Відділу примусового виконання рішень Управління державної

виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві

від 08.07.2015 року

у справі № 910/3223/15-г (суддя Сівакова В.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕЙКЕР ТІЛЛІ

Україна ЕК»

до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна

компанія «Нафтогаз України»

про стягнення 3 118 165,68 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.07.2015 року по справі № 910/3223/15-г скаргу Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на дії Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві задоволено повністю.

Визнано неправомірними дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві при винесенні постанови ВП № 47373152 від 20.05.2015 року про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 309 020,62 грн.

Визнано недійсною постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві ВП № 47373152 від 20.05.2015 року про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 309 020,62 грн.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.07.2015 року по справі № 910/3223/15-г скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» відмовити у повному обсязі.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 31.08.2015 року апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві прийнято до провадження та призначено до розгляду на 09.09.2015 року.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття невірного судового рішення.

Представник Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» у поясненнях, наданих у судовому засіданні, заперечував проти доводів апелянта, викладених в апеляційній скарзі, просив суд відмовити в задоволенні скарги та залишити без змін оскаржуване судове рішення місцевого господарського суду як таке, що прийняте з повним, всебічним та об'єктивним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Представники Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕЙКЕР ТІЛЛІ Україна ЕК» та Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві у судове засідання не з'явилися, будь-яких клопотань з цього приводу суду не надавали.

Відповідно до абз. 3 п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Згідно з абз. 1 п. 3.9.2 вищезазначеної постанови Пленуму Вищого господарського суду України, у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Ухвала Київського апеляційного господарського суду від 31.08.2015 року про прийняття справи до свого провадження надсилалась сторонам за адресами вказаними у позовній заяві та апеляційній скарзі.

Згідно з ч. 2 ст. 102 ГПК апеляційна скарга на ухвалу місцевого господарського суду розглядається протягом п'ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження.

Колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку ухвали суду першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представників відсутніх сторін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Господарського суду міста Києва від 25.03.2015 року у справі № 910/3223/15-г позов задоволено частково та стягнуто з ПАТ «НАК «Нафтогаз України» на користь ТОВ «БЕЙКЕР ТІЛЛІ УКРАЇНА ЕК» 2 280 000,00 грн. - основного боргу, 151 050,00 грн. - 3 % річних, 1 000,00 грн. - пені, 597 360,00 грн. - інфляційних втрат та 60 796,20 грн. - витрат по сплаті судового збору; в іншій частині в позові відмовлено.

11.04.2015 року на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 25.03.2015 року у справі № 910/3223/15-г видано відповідний наказ.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Приписами ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконанню державною виконавчою службою підлягають, зокрема, судові накази.

29.04.2015 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві постановою ВП № 47373152 відкрито виконавче провадження з виконання наказу Господарського суду міста Києва № 910/3223/15-г від 10.04.2015 року.

Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

20.05.2015 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві винесено постанову ВП № 47373152 про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 309 020,62 грн., оскільки боржником наказ Господарського суду міста Києва № 910/3223/15-г від 10.04.2015 року не виконано в добровільному порядку.

09.06.2015 року Публічне акціонерне товариство «Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» звернулось до Господарського суду міста Києва із заявою про поновлення строку на оскарження дій державного виконавця та скаргою на дії Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві, у якій просить:

- визнати неправомірними дії державного виконавця щодо винесення постанови від 20.05.2015 року ВП № 47373152 про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» 309 020,62 грн. виконавчого збору;

- визнати недійсною постанову від 20.05.2015 року ВП № 47373152 про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» 309 020,62 грн. виконавчого збору.

В обґрунтування поданої скарги боржник зазначає, по-перше, що постанова від 29.04.2015 року ВП № 47373152 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва № 910/3223/15-г від 10.04.2015 року, була отримана відповідачем 05.05.2015 року. По-друге, відповідач 12.05.2015 року у семиденний строк для добровільного виконання, відповідно до ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», сплатив кошти на користь позивача, згідно наказу Господарського суду міста Києва № 910/3223/15-г від 10.04.2015 року, що підтверджується копіями платіжних доручень № 3004126 та № 3004127 (а.с. 114).

З огляду на викладене, позивач просить визнати дії державного виконавця з винесення постанови від 20.05.2015 року ВП № 47373152 про стягнення з боржника виконавчого збору неправомірними.

Як зазначено вище, постановою ВП № 47373152 від 29.04.2015 року боржнику було надано для добровільного виконання рішення суду семиденний строк з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», що у разі ненадання боржником у строки, встановлені ч. 2 ст. 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

12.05.2015 року ПАТ «НАК «Нафтогаз України» сплатило на рахунок ТОВ «БЕЙКЕР ТІЛЛІ УКРАЇНА ЕК» кошти по виконавчому провадженню ВП № 47373152, що підтверджується платіжними дорученнями № 3004126 та № 3004127 (а.с.114).

Незважаючи на наведене, 20.05.2015 року державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві виніс постанову ВП № 47373152 про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 309 020,62 грн., оскільки боржником наказ Господарського суду міста Києва № 910/3223/15-г від 10.04.2015 року не виконано в добровільному порядку.

Колегія суддів зазначає, що сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, сам по собі не є достатньою підставою, з якою законодавець пов'язує стягнення виконавчого збору з боржника. Виконавчий збір стягується, якщо боржником в установлений для цього строк, рішення господарського суду добровільно не виконано, а державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове його виконання. Відповідно до статті 32 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішення є звернення стягнення на кошти та інше майно боржника, звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника, вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; інші заходи, передбачені рішенням.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 28.01.2015 року по справі № 3-217гс14.

Колегія суддів звертає увагу, що Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві не було надано доказів вчинення ним будь-яких виконавчих дій по стягненню заборгованості у виконавчому провадженні ВП № 47373152 ні під час розгляду справи у суді першої інстанції, ні при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

З огляду на зазначене та самостійну сплату заборгованості боржником, стягнення виконавчого збору з останнього є безпідставним.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для визнання дій Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві незаконними та задоволення скарги боржника.

При цьому, стосовно семиденного строку встановленого у постанові ВП № 47373152 від 29.04.2015 року для добровільного виконання рішення суду, колегія суддів зазначає, що 06.05.2015 року, тобто в останній день, боржник направив на адресу Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві заяву про відкладення провадження виконавчих дій № 14/2-834, в якій просив поновити строк для добровільного виконання наказу Господарського суду міста Києва № 910/3223/15-г, у зв'язку з отриманням постанови ВП № 47373152 від 29.04.2015 року лише 05.05.2015 року, що підтверджується реєстраційним штампом вхідної кореспонденції на постанові ВП № 47373152 від 20.05.2015 року (а.с. 108). Докази надсилання вказаної заяви підтверджуються описом вкладення у цінний лист та фіскальним чеком (а.с. 113).

Слід зазначити, хоча положення ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження» передбачають, що державний виконавець може відкласти виконавчі дії за заявою стягувача чи боржника або з власної ініціативи на строк до десяти робочих днів, однак, можливість відкладення державним виконавцем певної виконавчої дії не носить в собі імперативного характеру щодо обов'язковості вчинення державним виконавцем відповідних дій.

Виконавчою службою не надано доказів про отримання відповідачем постанови ВП № 47373152 від 29.04.2015 року в інші строки, ніж зазначено боржником.

Судова колегія звертає увагу, що відповідач, враховуючи отримання постанови ВП № 47373152 від 29.04.2015 року лише 05.05.2015 року та зверненням з заявою про відкладення виконавчого провадження, оплатив добровільно заборгованість перед стягувачем в межах семиденного строку, що також свідчить про добросовісність дій боржника з виконання постанови ВП № 47373152 від 29.04.2015 року.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обставини, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.07.2015 року по справі № 910/3223/15-г, прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві задоволенню не підлягає.

У зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві (апелянта).

Керуючись ст. ст. 32-34, 43, 49, 99, 101-106, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.07.2015 року по справі № 910/3223/15-г залишити без змін.

2. Матеріали справи № 910/3223/15-г повернути до Господарського суду міста Києва.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко

Судді В.О. Зеленін

О.Ф. Синиця

Повний текст рішення складено 14.09.2015 року.