РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.09.2015Справа №910/18594/15

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., при секретарі судового засідання Мельник Ю.О., розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Дозор Сервіс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "МК "Столиця"

про стягнення 10 576, 36 грн.

за участю представників:

від позивача:Данилова К.А. - представник за довіреністю б/н від 23.02.2015 р.;
від відповідача:не з'явився

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Дозор Сервіс" з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "МК "Столиця" про стягнення 10 576, 36 грн.

Позов мотивовано тим, що відповідач порушив умови договору про спостерігання за пожежною автоматикою на об'єкті № 412/08/С11 від 31.01.2011 р. в частині своєчасної оплати наданих послуг, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість.

У позові ТОВ "Дозор Сервіс" просить суд стягнути з ТОВ "МК "Столиця" 5 460,00 грн. - суми основного боргу, 478,82 грн. - пені, інфляційної складової боргу - 4 395,72 грн. та 241,82 грн. - 3 % річних, а всього - 10 576, 36 грн.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити.

Представник відповідача повторно в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, належним чином був повідомлений про час та місце судового засідання. Позиція відповідача з приводу заявленого позову суду невідома.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у справі докази, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що 31.01.2011 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Дозор Сервіс" (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "МК "Столиця" (замовник) укладено договір № 412/08/С11 про спостерігання за пожежною автоматикою на об'єкті, відповідно до якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов'язання по спостеріганню за пожежною автоматикою, яка підключена до системи передавання тривожних сповіщень, далі радіоблок, та технічному обслуговуванню радіоблока на об'єкті замовника (п. 1.1 договору).

Відповідно до п.п. 1.2, 1.3 договору послуги надаються замовнику у приміщенні медичного центру, який розташований за адресою: м. Київ, бул. Дружби Народів, 13. Замовник зобов'язується прийняти послуги, що зазначені в п. 1.1 договору та оплатити їх в строки та розмірах, які обумовлені в цьому договорі.

Згідно з п.п. 3.1, 3.2 договору плата за перший місяць надання послуг перераховується авансом протягом 5 робочих днів з моменту підписання цього договору замовником, в розмірі суми, приведеної в додатку № 1 цього договору. Плата за послуги встановлюється в розмірі суми, приведеної в додатку № 1 цього договору, та перераховується щомісяця на поточний рахунок виконавця не пізніше 15-го числа місяця, наступного за звітним.

Відповідно до п. 4.1 договору цей договір вступає в силу з 15.02.2011 року і укладається строком на один рік, тобто до 15.02.2012 р. У випадку жодна з сторін письмово не повідомить іншу про бажання припинити дію даного договору за один календарний місяць до дати його припинення даний договір вважається продовжений на той самий строк на тих же умовах, без обмеження кількості разів продовження договору.

У додатку № 1 до договору сторони погодили щомісячну плату у розмірі 420,00 грн.

У судовому засіданні встановлено, що на виконання умов договору № 412/08/С11 від 31.01.2011 р. позивач надав відповідачу послуги спостерігання за пожежною автоматикою на об'єкті у період з червня 2013 р. по липень 2014 р. на загальну суму 5 460,00 грн., що підтверджується актами здачі-прийняття надання послуг №№ РН-0014856 від 30.06.2013 р., РН-0017481 від 31.07.2013 р., № РН-0020121 від 31.08.2013 р., № РН-0020122 від 30.09.2013 р., РН-0027685 від 30.11.2013 р., РН-0030213 від 31.12.2013 р., РН-0001623 від 31.01.2014 р., 4001 від 28.02.2014 р., 6835 від 31.03.2014 р., 9398 від 30.04.2014 р., 11766 від 31.05.2014 р., 14242 від 30.06.2014 р.

Разом з тим, відповідач у порушення умов договору взяті на себе зобов'язання щодо своєчасної оплати отриманих послуг не виконав, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість у сумі 5 460,00 грн.

Оскільки ТОВ "МК "Столиця" порушило умови зобов'язання, позивач припинив надання послуг за договором.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до статті 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки, та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами згідно ст. 629 ЦК України.

Наявність заборгованості у відповідача у сумі 5 460,00 грн. підтверджується матеріалами справи.

Оскільки доказів належної оплати заборгованості суду не надано, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача вказаної заборгованості підлягають задоволенню.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь пеню у сумі 478,82 грн. за період з 16.07.2013 р. по 15.01.2015 р.

Частиною 1 ст. 229 Господарського кодексу України передбачено, що учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов'язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов'язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов'язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання" розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 5.3 договору сторони передбачили, що у разі затримки платежів передбачених п.п. 3.1, 3.2 договору, замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі 0,1 % від суми простроченого платежу, за кожний прострочений день.

Відповідно до п. 2.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 17.12.2013 р. № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" за приписом статті 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" та частини другої статті 343 ГК України розмір пені за прострочку платежу не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Якщо в укладеному сторонами договорі зазначено вищий розмір пені, ніж передбачений у цій нормі, застосуванню підлягає пеня в розмірі згаданої подвійної облікової ставки.

Згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 2.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 17.12.2013 № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" приписом ч. 6 ст. 232 ГК України передбачено період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов'язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов'язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

Перерахувавши заявлену позивачем суму пені відповідно до вказаних вище вимог закону, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача за несвоєчасне погашення заборгованості пеню у сумі 478,82 грн. за період з 16.07.2013 р. по 15.01.2015 р., тобто у сумі, заявленій позивачем.

Щодо стягнення з відповідача інфляційної складової боргу в сумі 4 395,72 грн. та 3 % річних в сумі 241,82 грн. суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки.

Нормами ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зважаючи на вищенаведені норми законодавства та умови укладеного сторонами правочину, вимоги про стягнення 3 % річних та інфляційної складової боргу є такими, що заявлені правомірно.

Провівши перерахунок заявленої до стягнення суми матеріальних втрат, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню інфляційна складова боргу у сумі 3 104,38 грн., тобто у меншій сумі, ніж заявлено позивачем, оскільки останнім невірно застосований індекс інфляції за заявлений період та 3 % річних у сумі 241,82 грн.

Згідно ч. 5 статті 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача пропорційно задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.cт. 32 - 34, 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Дозор Сервіс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "МК "Столиця" про стягнення 10 576, 36 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "МК "Столиця" (02094, м. Київ, вул. Пожарського, 4, нежиле приміщення № 61, ідентифікаційний код 36404960) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дозор Сервіс" (03083, м. Київ, проспект Науки, буд. 54 Б, літ. А, н/п 377, ідентифікаційний код 33442495) заборгованість у сумі 5 460 (п'ять тисяч чотириста шістдесят) грн. 00 коп., пені у сумі 478 (чотириста сімдесят вісім) грн. 82 коп., інфляційну складову боргу у сумі 3 104 (три тисячі сто чотири) грн. 38 коп., 3 % річних у сумі 241 (двісті сорок одна) грн. 82 коп.

У решті позовних вимогах - відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "МК "Столиця" (02094, м. Київ, вул. Пожарського, 4, нежиле приміщення № 61, ідентифікаційний код 36404960) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дозор Сервіс" (03083, м. Київ, проспект Науки, буд. 54 Б, літ. А, н/п 377, ідентифікаційний код 33442495) судовий збір у сумі 1 603 (одну тисячу шістсот три) грн. 93 коп.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини в судовому засіданні 7 вересня 2015 року.

Повний текст рішення підписаний 14 вересня 2015 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня підписання повного тексту рішення.

Суддя К.І. Головіна