ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" вересня 2015 р. Справа № 911/3195/15

Господарський суд Київської області у складі судді Лилака Т.Д., розглянувши справу

за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», м. Дніпропетровськ
до приватного підприємства «Горизонт-КПС», Київська обл., м. Буча
про стягнення коштів,
за участю представників:

позивача:Яндульський Д.В., довіреність №1821-К-О від 28.04.2015 року;
відповідача:не з'явилися;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У липні 2015 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (позивач) звернулося до господарського суду Київської області з позовом до приватного підприємства «Горизонт-КПС» (відповідач) про стягнення 348 292,75 грн. заборгованості, з яких: 142 702,08 грн. боргу за кредитом, 122 227,83 грн. боргу по процентам за користування кредитом, 83 362,84 грн. пені.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором банківського обслуговування від 16.08.2013 року.

Ухвалою господарського суду Київської області від 24.07.2015 року порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 27.08.2015 року.

Ухвалою господарського суду Київської області від 27.08.2015 року розгляд справи було відкладено на 10.09.2015 року.

Представник відповідача в судове засідання 10.09.2015 року не з'явився, відзив на позов не надав, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Відповідно до Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15 березня 2010 року №01-08/140 «Про деякі питання запобігання зловживанню процесуальними правами у господарському судочинстві» особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві.

Згідно з пп. 3.9.2 п. 3.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи те, що нез'явлення представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору в даному судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути позов у відсутності представника відповідача, за наявними у справі матеріалами згідно з вимогами статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

16.08.2013 року приватне підприємство «Горизонт-КПС» приєдналося до «Умов та правил надання банківських послуг» (надалі - Умови), тарифів банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua, шляхом реєстрації заяви через систему інтернет-клієнт-банкінг, які разом складають договір банківського обслуговування від 16.08.2013 року та взяв на себе зобов'язання виконувати умови договору.

Відповідно до договору відповідачу було встановлено кредитний ліміт, на поточний рахунок 5028 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку банку і клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms-повідомлення або інших), що визначено і врегульовано «Умовами та правилами надання банківських послуг».

Згідно п. 3.1.1.73. умов банк надає послугу гарантований платіж для виконання грошових зобов'язань за господарськими договорами, що укладаються між клієнтом та його контрагентами, а також між клієнтом та банком (далі послуга). Послуга надасться у вигляді виконання банком заявок на договірне списання коштів (далі - «гарантований платіж» або «заявка»), згідно якої клієнт-платник доручає банку зарахувати кошти на рахунок одержувача, в сумі і в дату, зазначені при створенні заявки. Послуга надається банком, як за рахунок власних коштів платника, так і за рахунок кредитних коштів. Споживачами цієї послуги є платник і одержувач платежів за господарськими договорами.

Відповідно до п. 3.2.2.1. умов, кредит надається в обмін на зобов'язання клієнта щодо його повернення, сплати процентів і винагороди у встановленні у договорі строки.

Відповідно до п. 3.1.1.74. умов, обов'язковими реквізитами заявки на договірне списання коштів є: номер і дата заявки (присвоюються автоматично), рахунок платника, рахунок одержувача, сума платежу, призначення платежу (із зазначенням відомостей про господарський договір, на виконання оплати по якому подається заявка), дата зарахування коштів одержувачу (дата виконання заявки), вказівки за рахунок яких коштів (власних коштів клієнта кредитних змішано) необхідно зарезервувати гроші для виконання гарантованого платежу.

Згідно п. 3.2.2.2. умов, клієнт погашає заборгованість по кредиту в розмірі, вказаному в платіжному дорученні клієнта, в строк до 30 днів з дати здійснення платежу, вказаному в платіжному дорученні. За користування кредитом у період з дати ініціювання клієнтом заявки до дати виконання заявки клієнт сплачує відсотки в розмірі 4% річних від розміру заборгованості. В період з дати виконання заявки за рахунок кредитних коштів до 30.06.2014 року клієнт за користування кредитом сплачує банку відсотки в розмірі 28% річних, а починаючи з 01.07.2014 року клієнт за користування кредитом сплачує банку відсотки в розмірі 36% річних від суми заборгованості. У випадку не погашення заборгованості клієнтом за кредитом в строк до 30 днів, включно, на 31-й день - заборгованість по кредиту стає простроченою. При цьому за користування кредитом клієнт сплачує відсотки у розмірі 56% річних від суми заборгованості.

У відповідності до ч. 2 ст. 639 Цивільного кодексу України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася

Суд встановив, що позивач свої зобов'язання за договором банківського обслуговування від 16.108.2013 року виконав належним чином, на виконання договору, перерахував на рахунок відповідача кошти в якості суми кредиту, що підтверджується банківською випискою.

Проте, відповідач заборгованість по кредиту не погасив, що підтверджується банківською випискою, внаслідок чого заборгованість останнього перед позивачем за договором банківського обслуговування від 16.08.2013 року станом на момент судового розгляду справи складає 142 702,08 грн. боргу за кредитом, 122 227,83 грн. боргу по процентам за користування кредитом.

18.06.2015 року позивач, в порядку ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, звернувся до відповідача з претензією №30816K2P6S0OJ від 04.06.2015 року, в якій просив останнього погасити заборгованість за договором. Вказана претензія залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Частиною першою ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (п. 1 ч. 2 ст. 175 Господарського кодексу України).

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ст. 530 Цивільного кодексу України).

Пунктом першим статті 193 Господарського кодексу України та статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи те, що борг відповідача перед позивачем на час прийняття судового рішення не погашено, розмір вказаного боргу відповідає фактичним обставинам справи, вимоги позивача про стягнення з відповідача 142 702,08 грн. боргу за кредитом, 122 227,83 грн. боргу по процентам за користування кредитом є обґрунтованими, підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами і відповідно підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно зі ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 2 ст. 551 Цивільного кодексу України визначено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 536 Цивільного кодексу України визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою. Одним із видів неустойки є пеня, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

У випадку порушення клієнтом обов'язків з оплати відсотків за користування кредитом, передбачених п. п. 3.2.2.6.2, 3.2.2.9.1.-3.2.2.9.3 умов, строків повернення кредиту, передбачених п. п. 3.2.2.2, 3.2.2.6.3, 3.2.2.6.16, 3.2.2.7.2 умов, клієнт сплачує банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої в період, за який сплачується пеня (в % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочки платежу. А у випадку реалізації банком права, передбаченого п. 3.2.2.2 умов, клієнт сплачує банку пеню в розмірі, вказаному в заявці, від суми заборгованості за кожний день прострочки. Сплата пені здійснюється у гривні (п. 3.2.2.10.1. умов).

Згідно п. 3.2.2.10.4. умов, начислення неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань, передбачених п. п. 3.2.2.10.1-3.2.2.10.3 умов, здійснюється протягом 15 років з дня, коли зобов'язання повинно було бути виконане клієнтом.

На підставі вказаних норм права та враховуючи, що розрахунок пені за порушення строку сплати кредиту та процентів, доданий до позовної заяви, який проведений з урахуванням подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент нарахування пені, є вірним, вимоги про стягнення з відповідача 83 362,84 грн. пені підлягають задоволенню.

Судовий збір у розмірі 6 965,86 грн. відповідно до положень статті 49 ГПК України підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст. ст. 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з приватного підприємства «Горизонт-КПС» (09600, Київська обл., Рокитнянський район, смт. Рокитне, вул. Піщана, буд. 43, код 33488257) на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, код 14360570) 142 702 (сто сорок дві тисячі сімсот дві) грн. 08 коп. боргу за кредитом, 122 227 (сто двадцять дві тисячі двісті двадцять сім) грн. 83 коп. боргу по процентам за користування кредитом, 83 362 (вісімдесят три тисячі триста шістдесят дві) грн. 84 коп. пені, 6 965 (шість тисяч дев'ятсот шістдесят п'ять) грн. 86 коп. судового збору.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог ст. 85 ГПК України.

Повне рішення складено: 15.09.2015 р.

Суддя Т.Д. Лилак