КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" вересня 2015 р. Справа№ 911/252/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорної Л.В.

суддів: Кропивної Л.В.

Смірнової Л.Г.

при секретарі судового засідання Громак В.О.

за участю представників сторін: від позивача - Мельник М.А.,

від відповідача - Гребнюк О.В., Шевченко О.В.

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Плисецький гранітний кар'єр»

на ухвалу господарського суду Київської області від 31.07.2015р.

по справі № 911/252/15 (суддя - Бабкіна В.М.)

за позовом публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Укргазбанк»

до товариства з обмеженою відповідальністю «Плисецький гранітний кар'єр»

про стягнення 22 275 850,01грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Київської області від 31.07.2015р. заяву ТОВ «Плисецький гранітний кар'єр» про відстрочення виконання рішення у справі №911/252/15 залишено без задоволення.

Не погоджуючись із прийнятою ухвалою, ТОВ «Плисецький гранітний кар'єр» звернулось до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Київської області від 31.07.2015р. у справі №911/252/15 та прийняти нове рішення, яким відстрочити виконання рішення на 10 місяців.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 12.08.2015р. апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Плисецький гранітний кар'єр» прийнято до провадження.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.08.2015р. продовжено строк розгляду апеляційної скарги по справі №911/252/15 на п'ятнадцять днів.

Розпорядженням Секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 09.09.2015р., враховуючи перебування судді Пашкіної С.А. у відпустці, змінено склад колегії, для розгляду апеляційної скарги у справі №911/252/15 визначено наступну колегію: головуючий суддя Чорна Л.В., судді Кропивна Л.В., Смірнова Л.Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 09.09.2015р. апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Плисецький гранітний кар'єр» на ухвалу господарського суду Київської області від 31.07.2015р. по справі № 911/252/15 прийнято до провадження у визначеному складі.

АБ «Укргазбанк» не визнає апеляційну скаргу, з підстав викладених у письмовому відзиві.

ТОВ «Плисецький гранітний кар'єр» надало додаткове обґрунтування вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, апеляційний господарський суд встановив наступне.

Відповідно до частини 5 статті 106 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Рішенням господарського суду Київської області від 15.04.2015р. у справі №911/252/15 позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Укргазбанк» до товариства з обмеженою відповідальністю «Плисецький гранітний кар'єр» про стягнення 22275850,01 грн. задоволено у повному обсязі.

На виконання вказаного рішення 05.05.2015 р. було видано наказ.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Плисецький гранітний кар'єр» звернувся до господарського суду Київської області із заявою про відстрочення виконання рішення суду у справі № 911/252/15.

Ухвалою господарського суду Київської області від 31.07.2015р. заяву ТОВ «Плисецький гранітний кар'єр» про відстрочення виконання рішення у справі №911/252/15 залишено без задоволення.

Господарський суд Київської області, відмовляючи у задоволенні заяви ТОВ «Плисецький гранітний кар'єр» дійшов висновку про те, що відповідачем належними та допустимими доказами не доведено наявності виняткових обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 Господарського процесуального кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Відповідно до п. 7.1.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012р. «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Наприклад, відстрочка може надаватись за рішенням, у якому господарським судом визначено певний строк звільнення приміщення, повернення майна тощо.

Відповідно до п. 7.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012р. «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Обґрунтовуючи заяву про відстрочку виконання рішення ТОВ «Плисецький гранітний кар'єр» зазначає, що з 2004р. видом діяльності боржника являється виробництво та продаж щебеню.

У лютому 2005р. для збільшення об'ємів виробництва, які дають змогу задовольнити вимоги замовників, що постійно ростуть. Боржник приймає рішення про придбання дробильно-сортувальної лінії. Придбання боржником додаткового обладнання дозволяло значно збільшити об'єм виробництва щебеню.

На момент прийняття рішення про купівлю обладнання фінансовий стан боржника був стабільним, об'єми заявок контрагентів та попередніх договорів на придбання щебеню цілком забезпечували можливість своєчасно сплачувати необхідні платежі, належним чином виконувати свої зобов'язання за укладеними договорами, нарощувати обсяги своїх робіт та послуг, розвивати господарську діяльність, так що ціна реалізації 1 тонни щебеню в 2008 році складала 60 грн. за тонну, що становить 12 доларів США за курсом 5. а затрати на виробництво продукції рівнялись 40,21 грн., що відповідно становить 8,04доларів США.

З 2008 року відбулися істотні зміни обставин, якими боржник керувався при укладенні договору про надання гарантії від 02.07.2007 р. №124, а саме: у зв'язку з розгортанням світової фінансової кризи і неготовністю національної економіки до протидії цій кризі, що, зокрема, зазначено у Рішенні Ради національної безпеки та оборони від 20.10.2008 р., Законі України «Про першочергові заходи щодо запобігання негативним наслідкам фінансової кризи та про внесення змін до деяких законодавчих актів України № 639-УІ» від 31.10.2008р., Законі України «Про запобігання впливу світової фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва №800-УІ» від 25.12.2008р. та в інших численних нормативних актах, сталося стрімке падіння загально-будівельного та загально - промислового виробництва в цілому та в тому числі - на ринку продажу будівельного щебеню.

За даними Держкомстату України обсяги будівельних робіт з 2008 по 2014 рік в цілому по Україні зменшились і становили 84,0% до обсягу робіт за 2007 рік, а з кінця 2013 та в 2014 році закупка щебеню зменшилась в рази, що є істотною зміною обставин в цій галузі економіки.

Як вбачається з листа №118 Державного підприємства Науково-дослідна виробничо-технічна агенція «Стратегія регіонального розвитку» Міністерства регіонального розвитку та будівництва України «світова фінансова криза зумовила скорочення росту обороту виробництва будівельних матеріалів. Ситуація на українському будівельному ринку критична».

Фінансово-економічна криза, що почалася наприкінці 2008 року призвела до занепаду будівельної галузі країни. Внутрішньополітична криза 2013-2014р. плюс війна погіршили становище настільки, що станом на сьогоднішній день об'єм реалізації готової продукції, що виробляється Боржником знизився на 84,6% в порівнянні з 2008р. У 2014р. будівельними організаціями тільки на території Києва і Київської обл. було виконано робіт на 74,2% менше, ніж у 2008р., серед всіх підприємств, що мають право на здійснення будівельної діяльності та діяльності з виробництва щебеню, у 2014 р. працювало лише 86,8% і лише 19,7% з них змогли зберегти обсяги робіт.

Так, для порівняння об'єму виробництва починаючи з 2008 року по 2015 рік, боржником наведено наступне:

В 2008р., до початку фінансової кризи:

- собівартість виробництва однієї тонни продукції складала 40,21грн., що в доларовому еквіваленті за курсом 5 становило 8,04дол. США.

- об'єм реалізації продукції в місяць в середньому складав 30 000тонн;

- ціна реалізації однієї тонни продукції складала 60,00 грн, що можна було прирівняти до 12 дол. США;

- дохід Боржника від реалізації в місяць 30 000 тонн (30 000 X 60грн.), відповідно місячний дохід боржника складав 1 800 000 грн., а витрати на виробництво становлять 1 206 000 грн. (40,21*30 000), відповідно місячний прибуток Боржника складає - 594 000 грн., що станом на зазначений період рівнялось 118 800 дол .США.).

Проте у 2013 році за умов політичної і фінансової кризи, громадянської війни ситуація змінилась:

- собівартість виробництва однієї тонни продукції складає 59,63 грн., що в

доларовому еквіваленті рівняється 7,45дол. СШЛ (за курсом 7,99).

- об'єм реалізації продукції в місяць в середньому складав 30 000 тонн;

- ціна реалізації однієї тонни продукції складає 77,20 грн, в тому числі ПДВ, що можна прирівняти до 9,65дол. США відповідно до курсу 7,99;

- дохід боржника від реалізації в місяць 30 000 тонн складає 2 316 000грн. (30 000 х 77,20 ), а витрати на виробництво становлять 1 788 900(30 000 х 59,63), відповідно місячний прибуток боржника складає - 527 100грн., що орієнтовно складає 65 957 дол. США.

В 2014 році:

- дохід боржника від реалізації в місяць зменшився в рази, що підтверджується фінансовим звітом Товариства за 2014 рік.

Боржник неспроможний виконати рішення суду, адже в зв'язку з зростанням інфляції, зростанням курсу долара та зниженням об'ємів продажі виробленої боржником продукції, місячний дохід підприємства в 2015р. є мізерним.

Вказані явища в економіці України покладають надмірне навантаження на боржника, діяльність якого пов'язана з будівельними роботами та поставками щебеню на будмайданчики, оскільки кризисні явища призвели до різкого падіння будівельних робіт, внаслідок чого суттєво скоротився попит на щебінь. Навіть самі надійні замовники змушені були піти на скорочення робіт або залишити передбачені раніше об'єкти до з'ясування ситуації з інвестиціями; на багатьох об'єктах вимушено перенесені строки початку робіт.

Внаслідок вищевказаних обставин фінансовий стан боржника суттєво погіршився, а грошові надходження не компенсують витрати підприємства, збільшуються борги. Крім того, рівень платоспроможності контрагентів підприємства знизився, зросла дебіторська заборгованість.

Разом з цим, боржник, в існуючих складних умовах, за наявності вищезазначених негативних чинників, вживає заходів щодо можливості підтримання господарської діяльності підприємства у належному стані. боржник зміг зберегти весь штат працівників і продовжує функціонувати у тому ж складі.

Таким чином, зміна обставин за договором у бік значного скорочення обсягів будівництва в Україні, та, відповідно, значне зниження попиту на поставку щебеню робить неможливим виконання рішення суду.

Одноразовий продаж у примусовому порядку основних засобів виробництва не призведе до погашення боргу, що підтверджується розшифровкою до ряд. 1010 «Основні засоби» Балансу ТОВ «Плисецький гранітний кар'єр» станом на 31.12.2014 року., оскільки їх вартість не покриває всю суму кредиту, а припинення діяльності по виробництву щебеню зробить неможливим виконання рішення суду в цілому.

В той же час Боржник має можливість погасити борг, проте за умови відстрочення виконання рішення суду у справі № 911/252/15 від 15.04.2015р. щодо стягнення з ТОВ «Плисецький гранітний кар'єр» на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованості за мировою угодою, яка була затверджена господарським судом м. Києва у справі № 38/464 за кредитним договором №124 від 02.07.2007року на загальну суму 22 275 850,00 грн. строком на 10 місяців, що підтверджується наступним:

01.11.2013 року між боржником та ТОВ «Граніт мобіл переробка плюс» був укладений договір № П-11/01 про поставку гірничої маси, відповідно до якого ТОВ «Плесецький гранітний кар'єр» (продавець) зобов'язується поставляти товар покупцю (ТОВ «Граніт побіл переробка плюс») на підставі заявок Останнього. Термін дії договору становить 10 років, (додається до матеріалів).

Доказом виконання Боржником умов договору № П-11/01 від 01.11.2013 року слугують видаткові накладні, відповідно до яких боржник здійснює регулярну поставку товару - гірничої маси, а саме: граніти, придатні в якості сировини для виробництва щебеню будівельного, шашки та каменю бутового на користь ТОВ «Граніт побіл переробка плюс», починаючи з 01.03.2015 року.

Згідно Специфікації від 05.05.2015р. вартість партії товару, яку замовила ТОВ «Граніт побіл переробка» у боржника становить 40 000 000,00 грн.

На даний момент прибутків боржником ще не отримано відповідно до вищезазначеного договору, аби останній мав можливість погасити заборгованість перед ПАТ АБ «Укргазбанк» за мировою угодою, яка була затверджена господарським судом м. Києва у справі № 38/464 за кредитним договором № 124 від 02.07.2007року на загальну 22 275 850,00 грн. повністю.

Проте працівниками ТОВ «Плисецький гранітний кар'єр» був проведений розрахунок, відповідно до якого термін за який боржник буде в змозі погасити заборгованість перед Банком в загальній сумі 22 275 850,00 грн. складає 10 місяців (додається до матеріалів справи).

Однак, зазначеному суд першої інстанції не надав належної оцінки, що призвело до прийняття оскаржуваної ухвали.

Крім того, відмова у відстрочці виконання рішення господарського суду Київської області від 15.04.2015р. та виконання рішення у примусовому порядку шляхом проведення боргів, не може гарантувати його виконання у повному обсязі. Примусова реалізація майна може призвести до повного припинення господарської діяльності та подальшої процедури банкрутства, оскільки сума заборгованості є значною, що в свою чергу порушить майнові права стягувача.

Боржник має заборгованість по чотирьом кредитним договорам, з цього приводу наявні судові рішення, зокрема, у справах №911/252/15, №8/069-12, №19/037-12 та №21/150-10. Господарський суд Київської області у справах №8/069-12, №19/037-12 та №21/150-10 надав відстрочку виконання рішень на 10 місяців.

За таких обставин, наявні підстави для відстрочки виконання рішення господарського суду Київської області від 15.04.2015р. у справі №911/252/15.

Відповідно до п. 7.6. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» частина третя статті 121 ГПК вимагає від господарського суду винесення ухвали про відстрочку або розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку його виконання. Відповідна ухвала може бути оскаржена в апеляційному та в касаційному порядку. За відсутності підстав для вчинення зазначених процесуальних дій господарський суд виносить ухвалу про відмову відповідно у відстрочці або розстрочці виконання рішення, у зміні способу і порядку його виконання. Оскільки ухвали місцевого господарського суду, які виносяться під час виконання судового рішення, неможливо оскаржити одночасно з оскарженням рішення господарського суду, такі ухвали, в тому числі й про відмову у вчиненні процесуальних дій, зазначених у пунктах 17, 18, 20 частини першої статті 106 ГПК, можуть бути переглянуті в апеляційному та в касаційному порядку. Про можливість оскарження ухвал першої і постанов апеляційної інстанцій про відмову у зміні способу та порядку виконання судового рішення зазначено і в Рішенні Конституційного Суду України від 25.04.2012 № 11-рп/2012 зі справи №1-12/2012.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011р. № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України» апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі (частина друга статті 101 ГПК).

Повноваження апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції вичерпно визначено статтею 103 ГПК, яка не передбачає можливості передачі справи, на новий розгляд до суду першої інстанції. Таке право надано апеляційній Інстанції лише у разі скасування ухвал, зазначених у частині сьомій статті 106 ГПК.

Отже, якщо у процесі перегляду справи апеляційним господарським судом буде встановлено, що суд першої інстанції, приймаючи процесуальний акт, неправомірно відмовив у задоволенні частини позовних вимог, або припинив провадження чи залишив без розгляду позов у певній частині, або ж не розглянув одну чи кілька заявлених вимог, у тому числі в зв'язку з неправомірною відмовою в прийнятті зустрічної позовної заяви тощо, суд апеляційної інстанції повинен самостійно усунути відповідне порушення. Він не вправі передавати справу на новий розгляд до господарського суду першої інстанції.

Враховуючи те, що суд апеляційної інстанції відповідно до статті 99 Господарського процесуального кодексу України користується правами суду першої інстанції, Київський апеляційний господарський суд задовольняє заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Плисецький гранітний кар'єр» про відстрочку виконання рішення господарського суду Київської області від 15.04.2015р. у справі №911/252/15 на 10 місяців.

З наведених у даній постанові обставин, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга товариства з обмеженою відповідальністю «Плисецький гранітний кар'єр» підлягає задоволенню, а ухвала господарського суду Київської області від 31.07.2015р. у справі №911/252/15 скасуванню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 99, 101 - 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Плисецький гранітний кар'єр» задовольнити, ухвалу господарського суду Київської області від 31.07.2015р. по справі № 911/252/15 скасувати. Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Плисецький гранітний кар'єр» задовольнити, відстрочити виконання рішення господарського суду Київської області від 15.04.2015р. у справі №911/252/15 на 10 місяців.

2.Матеріали справи №911/252/15 повернути до господарського суду Київської області.

3.Копію постанови надіслати сторонам у справі.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя Л.В. Чорна

Судді Л.В. Кропивна

Л.Г. Смірнова