ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10.09.15р. Справа № 904/6833/15

За позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз", м. Дніпропетровськ, в особі Дніпродзержинського управління по експлуатації газового господарства Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровськгаз", м. Дніпродзержинськ, Дніпропетровська область

до Комунального підприємства "Виробниче житлово-ремонтно-експлуатаційне об'єднання "Жовтоводської міської ради", м. Жовті Води, Дніпропетровськ

про стягнення 10882 грн 57 коп.

Суддя Воронько В.Д.

Представники:

від позивача: провідний юристконсульт, Духневич Т.С., довіреність №57 від 25.05.2015;

від відповідача: юристконсульт, Авраменко Т.М., довіреність №01-07/410 від 11.03.2015.

СУТЬ СПОРУ:

30.07.2015 Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз" (далі - ПАТ по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз", позивач) в особі Дніпродзержинського управління по експлуатації газового господарства Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровськгаз" (далі - Дніпродзержинське УЕГГ ПАТ "Дніпропетровськгаз") звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Комунального підприємства "Виробниче житлово-ремонтно-експлуатаційне об'єднання "Жовтоводської міської ради" (далі - КП "ВЖРЕО "Жовтоводської міської ради, відповідач) про стягнення основного боргу за поставлений природній газ у сумі 6833,00 грн, пені за несвоєчасно проведені розрахунки в сумі 1828,46 грн, 3% річних в сумі 93,48 грн та інфляційних нарахувань у сумі 2127,63 грн, нарахованих позивачем з посиланням на неналежне виконання відповідачем умов договору № 2013/ТП-ПР-052105 на постачання природного газу за регульованим тарифом для потреб промислових споживачів та інших суб'єктів господарювання, укладеного між сторонами 28.12.2012.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем умов договору в частині повної та своєчасної оплати спожитого природнього газу, через що позивачем і було нараховано пеню, 3% річних та інфляційні втрати.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 31.07.2015 порушено провадження у справі та призначено її до розгляду на 18.08.2015.

На підставі ст. 77 ГПК України у судовому засіданні 18.08.2015 було оголошено перерву до 10.09.2015.

У судовому засіданні, призначеному на 10.09.2015, позивач повністю підтримав заявлені вимоги.

Відповідач позов не визнав, посилаючись на те, що додатковою угодою № 11 від 10.02.2015 до договору встановлена вартість газу 7505,04 грн. В березні 2015 року отримав газ в кількості 2,442 тис. м3 на суму 18327,31 грн, а авансовий платіж здійснений на суму 21059,15 грн, тому борг повністю відсутній. Додаткова угода №12 від 10.03.2015 з його боку не підписана, тому є безпідставним застосування ціни на газ у сумі 11421,84 грн за 1000 м3, як це передбачено в цій додатковій угоді (відзив на позов від 17.08.2015).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд -

ВСТАНОВИВ:

28.12.2012 між Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз" в особі Дніпродзержинського управління по експлуатації газового господарства Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровськгаз" (далі - постачальник), в редакції Додаткової угоди № 6 від 01.07.2014, та Комунального підприємства "Виробниче житлово-ремонтно-експлуатаційне об'єднання "Жовтоводської міської ради" (далі - споживач), укладено договір № 2013/ТП-ПР-052105 на постачання природного газу за регульованим тарифом для потреб промислових споживачів та інших суб'єктів господарювання за умовами п. 1.1 якого постачальник протягом 2013 року здійснює споживачу постачання природного газу (далі - газ) в обсягах порядку, передбачених Договором для забезпечення потреб споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість газу і наданих послуг у розмірах, стоках, порядку та на умовах, передбачених Договором.

Відповідно до п. 4.1 договору розрахунки за реалізований споживачеві газ здійснюється за цінами, що встановлюються національною комісією, яка здійснює державне регулювання у сфері енергетики.

Пунктом 4.2 Договору, в редакції Додаткової угоди № 12 від 10.03.2015, ціна за 1000,00 куб. м природного газу без урахування податку на додану вартість, збору до затвердженого тарифу на природній газ у вигляді цільової надбавки, тарифів на його транспортування, розподіл і постачання, становить 8900,00 грн, крім того ПДВ 2% - 1780,00 грн;

- збір у вигляді цільової надбавки у розмірі 2% (два відсотки), відповідно до 29 підрозділу 10 Перехідних положень Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI нараховується на ціну газу за 1000,00 куб. м природного газу і складає 178,00 грн, крім того ПДВ 20% - 35,60 грн;

- тариф на постачання природного газу за 1000,00 куб. м природного газу становить 73,50 грн, крім того ПДВ 20% - 14,70 грн;

Тариф на транспортування природного газу розподільними та магістральними (або газовидобувними) газовими мережами за 1000,00 куб. м природного газу становить 366,70 грн, кім того ПДВ 20% - 73,34 грн.

Всього за 1000,00 грн куб. м природного газу, з урахуванням збору до затвердження тарифу на природний газ у вигляді цільової надбавки, тарифів на його транспортування, розподіл і постачання - 9518,2 грн, крім того ПДВ 20% - 1903,64 грн, разом за 1000,00 куб. м - 11421,84 грн.

Згідно п. 4.4 Договору сторони домовились, що ціна газу, розрахована відповідно до пунктів 4.1 та п.4.2 Договору, є обов'язковою для сторін з дати набуття нею чинності. Визначена на її основі вартість газу буде застосовуватись сторонами при складанні актів приймання-передачі газу та розрахунках за газ згідно умов Договору.

Оплата вартості послуг з постачання газу у відповідності до п.4.6 Договору Здійснюється споживачем авансовими платежами із розрахунку договірного обсягу постачання газу протягом періоду оплати відповідно до додатка 2 Договору.

Пунктом 4.6.1 Договору передбачено, що авансові платежі сплачуються споживачем постачальнику на розрахунковий рахунок із спеціальним режимом використання у розмірі 100 % від вартості запланованого та погодженого постачальником обсягу газу на розрахунковий період за п'ять (5) календарних днів, до початку м'ясця поставки газу.

Споживач самостійно розраховує суму платежу, виходячи із ціни газу на наступний розрахунковий період та відповідної величини договірного обсягу газу, заявленого на наступний розрахунковий період. У разі відсутності інформації про ціну газу на наступний розрахунковий період до дати здійснення оплати споживач розраховує суму платежу за ціною , що діяла у попередньому місяці (п. 4.6.2 Договору).

У випадку недоплати вартості послуг з постачання газу за розрахунковий період споживач проводить остаточний розрахунок не пізніше п'ятого (5) числа місяця, наступного за розрахунковим (п. 4.6.3 Договору).

Цей Договір набуває чинності з дати його підписання та поширює свою дію на відносини, що склались між сторонами з 01.01.2013 та діє до 31.12.2013, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення. Договір вважається продовженим на аналогічн6ий період, якщо за місяць до закінчення терміну дії Договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов. При цьому сторони мають переоформити додаток 2 щодо договірних обсягів постачання газу, у якому визначити планові обсяги газу на продовжений термін (п.п. 10.1, 10.1.1 договору, в редакції Додаткової угоди № 12 від 10.03.2015).

На виконання умов договору у березні 2015 року позивачем здійснено поставку природного газу відповідачу в об'ємі 2,442 тис. куб. м на загальну суму 27892,15 грн з ПДВ, що підтверджується актом прийому-передачі природного газу № ДНП00002877 від 31.03.2015, підписаного обома сторонами (а.с.30).

Відповідач вважає, що ним отриманий газ на суму 18327,31 грн за ціною 7505,04 грн за 1000 м3, проте постановою Національної комісії регулювання енергетики № 227 від 26.02.2015, яка діяла до 31.03.2015 було встановлено ціну на газ у розмірі 8900,00 грн за 1000 м3, з урахуванням зборів, витрат на транспортування, податків, вартість газу складає 11421,84 грн за 1000 м3.

Пунктом 1.4 Договору між сторонами передбачено, що розрахунки за реалізований споживачеві газ здійснюються за цінами, що встановлюються Національною комісією, яка здійснює державне регулювання у сфері енергетики.

У складеному сторонами акті приймання-передачі газу від 31.03.2015, який підписаний відповідачем без зауважень зазначено про отримання відповідачем 2,442 тис. м3 за ціною 11421,84 грн за 1000 м3 на загальну суму 27892,15 грн.

15.07.2015 сторонами підписаний акт звірення взаємних розрахунків, в якому зазначено про наявність у відповідача боргу перед позивачем за отриманий газ в сумі 6833,00 грн, який в даному випадку і заявлений до стягнення.

Таким чином, не підписання відповідачем додаткової угоди №12 від 10.03.2015 до договору не може бути підставою для звільнення його від оплати за газ за цінами, що встановлені постановою Національної комісії регулювання енергетики № 227 від 26.02.2015.

У зв'язку з чим слід визнати, що відповідач в порушення умов Договору не здійснив повну оплату послуг за постачання газу за вказаний період, внаслідок чого за ним виникла заборгованість в сумі 6833,00 грн (27892,15 грн вартість поставленого газу - 21059,15 грн наявної переплати по особовому рахунку відповідача), за стягненням якої позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частиною 1 ст.173 Господарського кодексу України передбачено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань) є, зокрема, договір.

Згідно ч.1 ст.638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ч.1 ст.639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За своєю правовою природою укладений між сторонами по справі договір є договором поставки, до якого слід застосовувати відповідні положення Господарського та Цивільного кодексів України.

Відповідно до ч.1 ст.265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Аналогічні положення передбачені і ч.1 ст.712 Цивільного кодексу України.

Згідно ч.2 ст.712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до ч.1 ст.222 Господарського кодексу України учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законі інтереси інших суб'єктів, зобов'язані поновити їх, не чекаючи пред'явлення їм претензії чи звернення до суду.

Згідно ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Порушенням зобов'язання, у відповідності до ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, тобто - неналежне виконання.

Приписами ст.530 Цивільного кодексу України, зокрема, встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач в обумовлений Договором строк заборгованість за спожитий газ в сумі 6833,00 грн не оплатив, тобто в даному випадку має місце неналежне виконання зобов'язань за вказаним договором відповідачем.

Згідно зі ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відносно вимоги позивача про стягнення з відповідача пені за період з 27.02.2015 по 28.07.2015 в сумі 1828,46 грн суд зазначає наступне.

Стаття 216 Господарського кодексу України передбачає відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим кодексом, іншими законами і договором.

Згідно п.1 ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч.1 ст.546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Частиною 1 ст.549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Частиною 3 вказаної статті визначено, що пенею - неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

В п. 6.2.2 Договору сторони передбачили, що у разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом 4 Договору, із споживача стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Враховуючи вищевикладене, суд, перевіривши розрахунок пені позивача, дійшов висновку, що він є обґрунтованим та вірним.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачена відповідальність за порушення грошового зобов'язання. Так, за цією нормою Цивільного кодексу України боржник, що прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляційних нарахувань за період з 24.02.2015 по 28.07.2015 у сумі 2127,63 грн та 3% річних за аналогічний період у сумі 93,48 грн є обґрунтованими та вірними.

Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню повністю.

Судовий збір покладається на відповідача згідно ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 530, 625, 610, 611 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 43, 33, 43, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Комунального підприємства "Виробниче житлово-ремонтно-експлуатаційне об'єднання "Жовтоводської міської ради" (Дніпропетровська область, м. Жовті Води, вул. Першотравнева, 22, ідентифікаційний код 20202467) на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз" (Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, вул. Шевченка, 2, ідентифікаційний код 03340920) в особі Дніпродзержинського управління по експлуатації газового господарства Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровськгаз" (Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, пров. Центральний, 3, ідентифікаційний код 24607860) 6833 грн 00 коп. основного боргу, 1828 грн 46 коп. пені, 93 грн. 48 коп. 3% річних, 2127 грн 63 коп. інфляційних нарахувань та 1827 грн 00 коп. - судового збору, видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

В судовому засіданні відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано - 14.09.2015.

Суддя В.Д. Воронько