ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

16 вересня 2015 р. Справа № 902/1134/15

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ХІПП УКРАЇНА" 03127, м. Киїа, пр-т 40-річчя Жовтня буд. 100/2; адреса для корреспонденції 04080, м. Київ, вул. Фрунзе, буд. 40

до:Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна фірма "Нова справа" 21050, м. Вінниця, вул. Козицького, буд. 46

про стягнення заборгованості в сумі 344 156,79 грн.

Головуючий суддя Баранов М.М.,

при секретарі судового засідання Снігур О.О.,

За участю представників сторін:

позивача: ОСОБА_1, за довіреністю № 479 від 22.06.2015 року;

відповідача: не з'явився.

В С Т А Н О В И В :

14 серпня 2015 року до господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Хіпп Україна" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна фірма "Нова Справа" про стягнення 344156,79 грн. заборгованості.

Ухвалою суду від 14 серпня 2015 року порушено провадження у справі №902/1134/15 з призначенням судового засідання на 01 вересня 2015 року.

01.09.2015 року в судове засідання з'явилися представники позивача, які позовні вимоги підтримали.

26 серпня 2015 року до суду надійшло повідомлення про вручення 20 серпня 2015 року відповідачу поштового відправлення з ухвалою суду від 14 серпня 2015 року.

Натомість представник відповідача в судове засідання 01 вересня 2015 року не з'явився, витребуваних пояснень та доказів суду не надав. Тому ухвалою суду від 01.09.2015 року розгляд справи відкладено на 16.09.2015 року.

В судове засідання 16.09.2015 року з'явилась представник позивача, яка підтримала позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання 16.09.2015 року також не з'явився, доказів та пояснень, витребуваних ухвалами суду від 14.08.2015 року та 01.09.2015 року суду не надав.

Для вжиття всіх заходів для повідомлення відповідача про час та місце судового засідання у даній справі, ухвалу суду від 01.09.2015 року відповідачу було надіслано на дві адреси: 21050, м. Вінниця, вул. Козицького, буд. 46 та за попереднім місцем реєстрації Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна фірма "Нова Справа": 79024, Львів, вул. Польова, 57 б.

08.09.2015 року до господарського суду Вінницької області надійшло повідомлення про вручення відповідачу 07 вересня 2015 року поштового відправлення з ухвалою суду від 01.09.2015 року за адресою 21050, м. Вінниця, вул. Козицького, буд. 46.

Також 11.09.2015 року до суду надійшло повідомлення про вручення відповідачу 07 вересня 2015 року поштового відправлення з ухвалою суду від 01.09.2015 року, надісланого за попереднім місцем реєстрації: 79024, Львів, вул. Польова, 57 б.

Разом з тим, суд констатує, що відповідачем не подано клопотань, заяв, телеграм, в тому рахунку і щодо перенесення розгляду справи, її відкладення чи неможливості забезпечити участь в судовому засіданні свого представника.

Про поінформованість відповідача щодо наявності в провадженні господарського суду Вінницької області справи № 922/1134/15 свідчать повідомлення про вручення рекомендованих поштових відправлень.

Враховуючи викладене, суд повідомив відповідача про час і місце розгляду судової справи для забезпечення явки останнього в судове засідання для реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів

Окрім того, суд враховує, що статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 року № 475/97 - ВР), кожній особі гарантовано право на справедливий і відкритий розгляд при визначенні її громадських прав і обов'язків впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Враховуючи те, що норми ст.ст. 38, 65 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п.4 ч.3 ст.129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом в межах наданих ним повноважень створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів.

Проте, відповідач своїм правом на участь у засіданнях суду та наданні письмових або усних пояснень не скористався, а тому, беручи до уваги приписи ч.1 ст.69 ГПК України щодо строків вирішення спору та той факт, що неявка в засідання суду відповідача або його представника, належним чином та відповідно до законодавства повідомленого про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними у ній матеріалами, відповідно до приписів ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

За відсутності відповідного клопотання від представника позивача, технічна фіксація судового процесу не здійснювалась.

Розглянувши матеріали справи та оцінивши наявні в ній докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив, що 28.03.2011 року між позивачем - ТОВ "Хіпп Україна" та ТОВ "Торговельна фірма "Нова справа" було укладено договір субдистрибуції № 0085 О, а також 05.01.2015 року між ними було укладено договір дистрибуції № РС-15/012-О відповідно до п.2.2. яких позивач, як постачальник узяв на себе зобов'язання поставити відповідачу продукцію, а відповідач - прийняти та оплатити її.

Відповідно до п. 13.3 договору субдистрибуції № 0085 О та договору дистрибуції № РС-15/012-О, оплата поставленої продукції в повному обсязі повинна бути здійснена не пізніше 30 календарних днів з дати, вказаній у видатковій накладній позивача.

Позивач поставив відповідачу продукцію на загальну суму 389440,74 грн. по наступним видатковим накладним: №КХК00007628 від 05.03.2015 року на суму 90235,18 грн., №КХК00008312 від 12.03.2015 року на суму 90319,59 грн., №КХК00008349 від 12.03.2015 року на суму 139,50 грн., №КХК00008350 від 12.03.2015 року на суму 52,20 грн., №КХК00009494 від 20.03.2015 року на суму 90820,92 грн., №КХК0010828 від 02.04.2015 року на суму 115176,34 грн.

Вказане підтверджується зазначеними видатковими накладними, оригінали яких судом оглянуто в судовому засіданні, а належним чином засвідчені копії знаходяться в матеріалах справи (а.с. 53-69).

Відповідач за отриманий товар розрахувався частково, на суму 431,99 грн., окрім того, здійснив часткове повернення товару на загальну суму 44851,96 грн., а саме: 11.03.2015 року на загальну суму 3259,71 грн.; 16.03.2015 року на загальну суму 2346,36 грн.; 19.03.2015 року на загальну суму 810,81 грн.; 01.04.2015 року на загальну суму 4651,14 грн.; 09.04.2015 року на загальну суму 453,37 грн.; 16.04.2015 року на загальну суму 2599,14 грн.; 29.04.2015 року на загальну суму 797,88 грн.; 11.05.2015 року на загальну суму 29933,55 грн. Це підтверджується накладними на повернення товару від покупця, оригінали яких судом оглянуто в судовому засіданні, а належним чином засвідчені копії знаходяться в матеріалах справи (а.с. 70-122).

Таким чином, з врахуванням часткового розрахунку грошовими коштами та повернень товару, що разом складає 45283,95 грн., заборгованість відповідача перед позивачем за поставлений товар становить 344156,79 грн.

З урахуванням встановлених обставин справи та приписів діючого законодавства України, суд прийшов до наступних висновків.

Стаття 11 Цивільного кодексу України вказує, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Як зазначено в ст.174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Таке ж положення містить і ст.173 Господарського кодексу України, в якій зазначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

З моменту укладення сторонами договорів субдистрибуції № 0085 О від 28.03.2011 року та договору дистрибуції № РС-15/012-О від 05.01.2015 року між ними виникли зобов'язання, які мають елементи правової природи договору поставки.

Згідно із ч.ч.1, 2 ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

В силу ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст.692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною 1 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно зі ст.526 та ч.1 ст.530 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Позивач звертався до відповідача з претензією (лист № 135/2015 від 04.06.2015 року), в якій вимагав сплати протягом 7 календарних днів заборгованості в сумі 344156,79 грн. Претензію направлено 05.06.2015 року, що підтверджується відбитком поштового штемпеля відділення поштового зв'язку (а.с. 127-137). Відповідач вказану претензію залишив без відповіді та задоволення, що стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

Відповідно до ч.1 ст.14 та ст.629 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 692 Цивільного кодексу України встановлено обовязок покупця оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобовязаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідач оплати заборгованості не здійснив, доказів на підтвердження протилежного суду не надав, відтак суд вважає, що позов про стягнення 344156,79 грн. боргу є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується положеннями ст. 49 ГПК України. Таким чином, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача в сумі 6883,13 грн.

В судовому засіданні 16.09.2015 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Керуючись ст.ст. 175, 231-232 ГК України, ст.ст. 11, 253-255, 526, 530, 549, 553, 550-551, 610-612, 625, 626, 692, 712 ЦК України, ст.ст. 1, 4-3, 32, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ :

1. Позов задовільнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна фірма "Нова справа" (21050, м. Вінниця, вул. Козицького, 46, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Хіпп Україна" (03127, м. Київ, пр-т 40-річчя Жовтня, буд. 100/2, ) 344156,79 грн. основного боргу, 6883,13 грн. відшкодування витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Копію рішення направити сторонам

Повне рішення складено 16 вересня 2015 р.

Суддя Баранов М.М.

віддрук. 4 прим.:

1 - до справи

2 - позивачу 04080, м. Київ, вул. Фрунзе, буд. 40

3,4 - відповідачу 21050, м. Вінниця, вул. Козицького, буд. 46; 79024, Львів, вул. Польова, 57 б.