РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2015Справа №910/18216/15

Суддя Господарського суду міста Києва Карабань Я.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Скайд» до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Нова» про стягнення 16 303, 44 грн.

За участю представників сторін:

від позивача Гончаренко Я. М. (довіреність № 365 від 10.08.2015);

від відповідача Боронило І.М. (довіреність № 16 від 31.12.2014).

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2015 року публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Скайд» (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Нова» (надалі - відповідач) про стягнення 16 303, 44 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані виплатою позивачем потерпілій особі страхового відшкодування, внаслідок чого до позивача перейшло право вимоги до особи про відшкодування частини страхової виплати в межах прийнятого ліміту відповідальності збитку по страховому випадку згідно договору про загальні умови факультативного перестрахування (ретроцесії) від 25.12.2012 № 83/ФП (надалі - договір).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.07.2015 позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 910/18216/15.

У судовому засіданні 11.08.2015 розгляд справи відкладено до 25.08.2015.

25.08.2015 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву у справі № 910/18216/15 в якому відповідач заперечує проти заявленого позову у зв'язку з неповідомленням останнього про настання страхового випадку у триденний термін, передбачений умовами договору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва розгляд справи відкладено до 09.09.2015.

У судових засіданнях 09.09.2015, 11.09.2015 судом оголошувались перерви до 11.09.2015 та 16.09.2015 відповідно.

У судове засідання, призначене на 16.09.2015 представники сторін з'явилися, подали до суду додаткові документи для долучення до матеріалів справи та надали пояснення по суті спору.

Представник позивача підтримує заявлені позовні вимоги та просить суд задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача підтримує позицію, викладену у відзиві, заперечує проти задоволення позовних вимог та просить суд відмовити в його задоволенні.

У судовому засіданні 16.09.2015 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Вивчивши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини справи та докази на їх підтвердження, судом встановлено наступне.

25.12.2012 між приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Нова» (перестраховик за договором) та публічним акціонерним товариством «Страхова компанія «Скайд» (перестрахувальник за договором) був укладений договір про загальні умови факультативного перестрахування (ретроцесії) № 83/ФП предметом якого є загальні умови перестрахування (ретроцесії) ризиків, переданих (прийнятих) сторонами на факультативній (необов'язковій) основі по договорах факультативного перестрахування (ретроцесії), а також права та обов'язки сторін при укладенні, виконанні і припиненні договорів факультативного перестрахування (ретроцесії).

На підставі вказаного договору між сторонами укладено окремий договір перестрахування (ковер-нот) від 22.04.2013 № 2877/13 строком дії з 22.04.2013 по 21.04.2014.

Відповідно до п. 3.2.5. договору перестрахувальник зобов'язаний сповістити перестраховика про настання страхового випадку по перестрахованому ризику протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту одержання інформації про його настання, якщо інше не передбачено окремим договором перестрахування.

Згідно п. 3.4.1. договору перестраховик зобов'язаний перерахувати перестрахувальнику свою частку/частину у страховому відшкодуванні/виплаті, розмір якої розрахований відповідно до умов договору та окремого договору перестрахування, у строк, передбачений цим договором, якщо інше не передбачено в окремому договорі перестрахування.

11.04.2013 на 271 км автодороги Київ-Одеса сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля Dodge Charger, державний реєстраційний номер АА8822НР під керуванням Мартіросова В.С.

Внаслідок зазначеного вище ДТП застрахований транспортний засіб отримав механічні пошкодження.

На підставі заяви про виплату страхового відшкодування від 17.06.2014, страхового акту від 13.08.2014 та наказу від 03.09.2014 на рахунок ФОП Осіпенка Сергія Миколайовича перераховано кошти за здійснення відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу у сумі 139 134, 31 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 03.09.2014 № 2246 (копії вказаних документів містяться в матеріалах справи).

У своїх поясненнях позивач стверджує, що останнім відправлено відповідачеві повідомлення про настання страхового випадку від 14.05.2013 за № 102-13. Вказане повідомлення направлено відповідачеві факсом і представник відповідача Токовенко О.І. телефоном повідомив позивачеві вхідний номер повідомлення, а саме № 2400/0/16-13 від 14.05.2013.

Представником відповідача, на підтвердження своєї позиції по суті позовних вимог щодо неотримання спірного повідомлення, надано витяг з автоматизованої системи діловодства «Док Проф 2.0».

Суд, дослідивши надані відповідачем докази, встановив, що починаючи з 13.05.2013 по 17.05.2013 включно, заява про настання страхового випадку від позивача відповідачеві не надходила. Окрім того, за вхідним номером 2400/0/16-13 у системі діловодства «Док Проф 2.0» зареєстрований документ, що надійшов 15.05.2013, а саме постанова Дніпровського ВДВС м. Києва від 30.04.2013 б/н.

Інших доказів направлення позивачем відповідачеві заяви, а саме рекомендованим чи цінним листом та/або іншим належним способом представник позивача суду не надав.

У зв'язку з чим суд приходить до висновку про неповідомлення позивачем відповідача про настання страхового випадку в установлений договором триденний термін.

11.04.2014 представником відповідача отримано ще одне повідомлення від позивача за вхідним № 1370/0/16-14.

Проти отримання вказаного повідомлення представник відповідача не заперечує, однак повідомляє суд, що позивачем порушено п. 3.2.5. договору, а саме, що позивач сповістив відповідача про настання страхового випадку через рік, а саме 11.04.2014, тобто після сплину триденного строку, встановленого договором, таким чином, як зазначає відповідач, у останнього немає правових підстав для здійснення виплати своєї частки страхового відшкодування.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про страхування», перестрахування - страхування одним страховиком (цедентом, перестрахувальником) на визначених договором умовах ризику виконання частини своїх обов'язків перед страхувальником у іншого страховика (перестраховика) резидента або нерезидента, який має статус страховика або перестраховика, згідно з законодавством країни, в якій він зареєстрований.

Згідно з ст. 987 Цивільного кодексу України, за договором перестрахування страховик, який уклав договір страхування, страхує в іншого страховика (перестраховика) ризик виконання частини своїх обов'язків перед страхувальником.

За статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач направив, а відповідач, в свою чергу отримав лише повідомлення про настання страхового випадку 11.04.2014.

Згідно п. 3.3.2. договору перестраховик має право відмовити у виплаті своєї частини страхового відшкодування якщо перестрахувальник несвоєчасно сповістив перестраховика про настання страхового випадку.

Відповідно до статті 615 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

В порядку, передбаченому ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, суд не знаходить підстав для задоволення позову у зв'язку з необґрунтованістю та недоведеністю позовних вимог.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 5 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 1, 4, 12, 22, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня підписання повного тексту рішення.

Повне рішення складено 21.09.2015 року.

Суддя Я.А. Карабань