ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

21 вересня 2015 року Справа № 904/3975/15

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Полякова Б.М. - головуючого,
Коваленка В.М. (доповідач у справі),
Короткевича О.Є.,
розглянувши матеріали касаційної скарги Верхньодніпровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області
на постанову та ухвалувід 22.06.2015 Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 13.05.2015 господарського суду Дніпропетровської області
у справі№904/3975/15 господарського суду Дніпропетровської області
за заявою Верхньодніпровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області
до Комунального підприємства "Житловик"
про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Подана Верхньодніпровською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області (далі - Верхньодніпровська ОДПІ ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області) касаційна скарга від 13.07.2015 №1097/10/04-16-10-022 не може бути прийнята до розгляду Вищим господарським судом України, оскільки не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги, Верхньодніпровська ОДПІ ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області оскаржує в касаційному порядку постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 22.06.2015, що була винесена за результатами здійснення перегляду в апеляційному порядку ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 13.05.2015 про повернення без розгляду заяви про порушення провадження у справі про банкрутство Комунального підприємства "Житловик".

Пункт 8 частини 3 статті 129 Конституції України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до норм ч. 1 ст. 11113 ГПК України ухвали місцевого та апеляційного господарського суду можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених частиною першою статті 106 цього Кодексу.

В свою чергу нормами п. 10 ч. 1 ст. 106 вказаного кодексу передбачено, що окремо від рішення місцевого господарського суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали місцевого господарського суду у справах про банкрутство (неплатоспроможність) у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Ухвала місцевого суду винесена відповідно до норм Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції від 22.12.2011 № 4212- VІ, що набрала законної сили з 19.01.2013.

Згідно норм ч. 3 ст. 8 цього закону у касаційному порядку можуть бути оскаржені постанови апеляційного господарського суду, прийняті за результатами перегляду таких судових рішень: ухвали про порушення справи про банкрутство, ухвали про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника, ухвали за результатами розгляду грошових вимог кредиторів, ухвали про звільнення (усунення, припинення повноважень) арбітражного керуючого, ухвали про перехід до наступної судової процедури, ухвали про затвердження плану санації, ухвали про припинення провадження у справі про банкрутство, а також постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

В інших випадках (при оскарженні інших судових рішень, прийнятих у справі про банкрутство, але не передбачених нормами ч. 3 ст. 8 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом") касаційне оскарження таких судових рішень в касаційному порядку та здійснення відповідного касаційного провадження не допускається.

Аналогічний висновок наведений в п. 7 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 28.03.2013 № 01-06/606/2013 "Про Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону України від 22.12.2011 № 4212- VІ)".

Таким чином, оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції, що прийнята за результатами перегляду ухвали місцевого суду про повернення без розгляду заяви про порушення провадження у справі про банкрутство не підлягає оскарженню до суду касаційної інстанції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 62 ГПК України суд відмовляє у прийнятті позовної заяви (у даному випадку - касаційної скарги), якщо вона не підлягає розгляду в господарських судах України.

З огляду на зазначене, у прийнятті касаційної скарги Верхньодніпровська ОДПІ ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 22.06.2015 та ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 13.05.2015 слід відмовити.

Керуючись ст. 129 Конституції України, нормами ч. 3 ст. 8 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та п. 1 ч. 1 ст. 62, ст.ст. 86, 106, 107, 11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Верхньодніпровській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області в прийнятті касаційної скарги на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 22.06.2015 та ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 13.05.2015 у справі № 904/3975/15.

Головуючий Б.М. Поляков

Судді В.М. Коваленко

О.Є. Короткевич