ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2015 року Справа № 916/1223/15-г

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Плюшка І.А.- головуючого,
Самусенко С.С. (доповідач),
Татькова В.І.,

розглянувши касаційні скарги 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Нотлексінвест", 2. ОСОБА_4
на рішення та постанову господарського суду Одеської області від 18 травня 2015 року Одеського апеляційного господарського суду від 25 червня 2015 року
у справі№ 916/1223/15-г
господарського судуОдеської області
за позовомПублічного акціонерного товариства акціонерного банку "Порто-Франко" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію акціонерного банку "Порто-Франко"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Нотлексінвест"
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Дочірнього підприємства "Маккенлі"
про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину
за участю представників:
від позивача: Чиркін Д.В., від третьої особи: Савченко К.В.,від відповідача: не з`явився від скаржника 2: ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

ПАТ акціонерний банк "Порто-Франко" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію акціонерного банку "Порто-Франко" звернулося до господарського суду Одеської області із позовом до "Нотлексінвест" про застосування наслідків недійсності нікчемного договору від 12.03.2014, реєстровий номер 475, про розірвання (відмову) від іпотечного договору, повернувши сторони у первісний стан; визначення способу виконання рішення суду шляхом встановлення, що воно є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про обтяження у виді заборони на наступний об'єкт: майнові права, які випливають з договору купівлі-продажу майнових прав від 23.12.2011 № 3/Н/5, укладеного між ДП "Маккенлі" та іпотекодавцем, згідно якого іпотекодавець за рахунок своїх коштів фінансує, а ДП "Маккенлі" здійснює будівництво житлового приміщення (квартири) під будівельним НОМЕР_1 на поверсі 5 орієнтовною загальною площею 38,2 кв. м у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1

Позовні вимоги обґрунтовано, зокрема, посиланням на ст.ст. 215, 216 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 37, 38, 46, 48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Позивачем вказано, що правочин, про застосування наслідків недійсності якого заявлено позов, визнано нікчемним наказом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в акціонерному банку "Порто-Франко" від 17.11.2014 № 52 у зв'язку з тим, що банк безпідставно відмовився від власних майнових прав, що передбачені іпотечним договором. За таких обставин, сторони мають бути повернуті у стан, який існував до укладання угоди про розірвання (відмову) від іпотечного договору.

Рішенням господарського суду Одеської області від 18.05.2015 у справі №916/1223/15-г (суддя Лічман Л.В.), залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 25.06.2015 (судді: Разюк Г.П. - головуючий, Петров М.С., Колоколов С.І.), позов задоволено частково, застосовано наслідки недійсності нікчемного договору від 12.03.2014, реєстровий № 475, про розірвання (відмову) від іпотечного договору, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Задорожнюк В.К. 27.12.2011 за реєстровим №4437, повернуто сторони у стан, який існував до укладання нікчемного правочину.

Судове рішення мотивовано, зокрема, ст.216 Цивільного кодексу України, ст.ст.38, 48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Господарськими судами попередніх інстанцій зазначено, що висновок Уповноваженої особи Фонду про нікчемність договору про розірвання (відмову) від іпотечного договору є правомірним, оскільки результатом його укладання стала відмова банку від власних майнових вимог, якими забезпечувалось виконання непогашеного кредитного зобов'язання.

У задоволенні вимоги про визначення способу виконання цього рішення відмовлено з посиланням на ст.ст. 1, 121 ГПК України.

Не погодившись із судовими рішеннями попередніх інстанцій в частині задоволення позову, ТОВ "Нотлексінвест" звернулося до Вищого господарського суду України із касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення та неправильне застосування судами норм матеріального і процесуального права, просить їх скасувати в частині задоволення позову та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

Заявник касаційної скарги, зокрема, зазначає, що судові рішення прийнято із порушенням ст.38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", пункту 1.18 та пункту 1.20 розділу 3 Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05.07.2012 №2.

ТОВ "Нотлексінвест" в касаційній скарзі звертає увагу, що редакція статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", яка діяла на момент проведення перевірки договорів на нікчемність, відрізнялась від редакції, що діяла на момент укладання спірного договору.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 18.08.2015 касаційну скаргу ТОВ "Нотлексінвест" у справі №916/1223/15-г прийнято до провадження.

У відзиві на касаційну скаргу ПАТ АБ "Порто-Франко" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію акціонерного банку "Порто-Франко" просить залишити скаргу ТОВ "Нотлексінвест" без задоволення.

До Вищого господарського суду України надійшла касаційна скарга ОСОБА_4 на рішення господарського суду Одеської області від 18.05.2015 та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 25.06.2015 у цій справі, в якій вона зазначає, що є особою, яка не брала участі у справі, а суд вирішив питання про її права та обов'язки.

ОСОБА_4 вказує, що згідно договору купівлі-продажу майнових прав №23/Н/5 від 11.03.2013 і угоди №1 до договору купівлі-продажу майнових прав 3/Н/5 від 23.12.2011, укладених між нею, ДП "Маккенлі" і ТОВ "Нотлексінвест", та укладеного між нею та ТОВ "Нотлексінвест" договору про відступлення права вимоги №23/Н/5 від 11.03.2013 вона придбала майнові права на житлове приміщення, розташоване на 5 поверсі будинку АДРЕСА_1

Ухвалою Вищого господарського суду України від 31.08.2015 поновлено ОСОБА_4 строк подання касаційної скарги та прийнято її до провадження.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 01.09.2015 розгляд касаційної скарги ТОВ "Нотлексінвест" відкладено.

До Вищого господарського суду України надійшло клопотання ПАТ АБ "Порто-Франко" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію акціонерного банку "Порто-Франко" про припинення касаційного провадження за скаргою ОСОБА_4.

Заявник зазначає, що між скаржником та сторонами у справі відсутній правовий зв'язок, оскільки предметом судового розгляду у цій справі є нікчемний договір про розірвання договору іпотеки. Сторонами цього договору є Банк та ТОВ "Нотлексінвест". Скаржниця не є стороною цього договору і рішенням суду не була зобов'язана вчиняти будь які-дії.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 08.09.2015 розгляд касаційних скарг ТОВ "Нотлексінвест" та ОСОБА_4 відкладено.

ОСОБА_4 в судовому засіданні касаційної інстанції пояснила, що її майнові права підлягають захисту, оскільки вона має законні майнові права на житлове приміщення (квартиру), розташовану на 5 поверсі будинку АДРЕСА_1, і фактично її сім`я проживає в цій квартирі, яка є їх єдиним житлом.

Клопотання ПАТ АБ "Порто-Франко" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію акціонерного банку "Порто-Франко" про припинення касаційного провадження за скаргою ОСОБА_4 колегія суддів Вищого господарського суду України визначила таким, що не підлягає задоволенню з огляду на обставини справи та межі перегляду справи в касаційній інстанції.

Стаття 1117 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

З дотриманням меж перегляду справи в касаційній інстанції, заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, ОСОБА_4, обговоривши доводи касаційних скарг та перевіривши правильність застосування норм матеріального та процесуального права господарськими судами попередніх інстанцій, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційні скарги ТОВ "Нотлексінвест" і ОСОБА_4 підлягають задоволенню частково.

В частині відмови у позові рішення і постанова у справі №916/1223/15-г не оскаржуються і визнаються касаційною інстанцією правильними.

В частині оскарження судових рішень у цій справі про задоволення позову колегія суддів касаційної інстанції встановила касаційні скарги ТОВ "Нотлексінвест" і ОСОБА_4 частково обгрунтованими з наступних підстав.

Господарськими судами попередніх інстанцій встановлено, що 27.12.2011 між ПАТ АБ "Порто-Франко" (іпотекодержатель) та ТОВ "Нотлексінвест" (іпотекодавець) з метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за кредитним договором від 20.12.2011 № 573/1-11 укладено іпотечний договір.

Предметом іпотеки є майнові права, які випливають з договору купівлі-продажу майнових прав від 23.12.2011 № 3/Н/5, укладеного між ДП "Маккенлі" та іпотекодавцем, згідно якого іпотекодавець за рахунок своїх коштів фінансує, а ДП "Маккенлі" здійснює будівництво житлового приміщення (квартири) під будівельним НОМЕР_1 на 5 поверсі орієнтовною загальною площею 38,2 кв. м у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1

12.03.2014 між ПАТ АБ "Порто-Франко" та ТОВ "Нотлексінвест" укладено договір про розірвання (відмову) від іпотечного договору від 27.12.2011 з посиланням на п.2 ст.214 ЦК України.

Господарські суди встановили, що відповідно до постанови правління Національного банку України від 30.01.2015 № 67 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ АБ "Порто-Франко" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 30.01.2015 №19 "Про початок процедури ліквідації АБ "Порто-Франко" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку", згідно з яким розпочато процедуру ліквідації ПАТ АБ "Порто-Франко" та призначено Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію АБ АБ "Порто-Франко" Красюка І.І. строком на 1 рік з 30.01.2015 по 29.01.2016 включно. До цього в ПАТ АБ "Порто-Франко" з 29.09.2014 існувала тимчасова адміністрація.

Пунктом 1 ч.3 ст.38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлено, що договір неплатоспроможного банку є нікчемним, зокрема, у випадку, коли банк безоплатно відмовився від власних майнових вимог.

За висновками господарських судів попередніх інстанцій висновок Уповноваженої особи Фонду про нікчемність договору про розірвання (відмову) від іпотечного договору є правильним, оскільки результатом його укладання стала відмова банку від власних майнових вимог, якими забезпечувалось виконання непогашеного кредитного зобов'язання.

Суд касаційної інстанції погоджується із судами попередніх інстанцій, що специфіка правовідносин, що виникають у зв'язку із застосуванням Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" полягає в тому, що Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів має вжити заходів з метою забезпечення збереження активів банку, запобігання втрати майна та збитків банку, для чого її наділено повноваженнями, викладеними, зокрема, в ст.38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

До цих повноважень відноситься і право на перевірку правочинів, вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених, зокрема, ч.3 цієї статті.

При цьому колегія суддів господарського суду касаційної інстанції вважає передчасним висновок судів попередніх інстанцій у цій справі про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину згідно ч.ч.1, 2 ст.216 ЦК України шляхом повернення сторін у стан, який існував до укладання договору про розірвання (відмову) від іпотечного договору.

Стаття 236 ЦК України визначає, що нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

В позовній заяві вказується на нікчемність договору від 12.03.2014 про розірвання (відмову) від іпотечного договору за дефектом його змісту, у зв`язку із незаконністю договору згідно п.1 ч.3 ст.38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" в редакції Закону №1586-VII від 04.07.2014.

На дату укладення договору про розірвання (відмову) від іпотечного договору стаття 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" не містила положення, яке вказувало на нікчемність такого договору.

Сторони вільні в укладенні та розірванні договорів в межах діючого законодавства на момент їх вчинення.

Відповідач наполягає на тому, що договір про розірвання (відмову) від іпотечного договору є оспорюваним, і позивач має довести його нікчемність/недійсність на момент вчинення, тобто є спір про наявність або відсутність такого факту.

Згідно ст.1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про іпотеку" іпотека припиняється, зокрема, у разі припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору.

Касаційна інстанція вважає, що судами поверхнево досліджено обставини щодо стану основного зобов'язання за кредитним договором та наявність/відсутність звернення стягнення на предмет іпотечного договору саме на момент вчинення спірного правочину та чи є в конкретному випадку відмова 12.03.2014 від іпотечного договору для банку безоплатною відмовою від власних майнових прав в розумінні п.1 ч.3 ст.38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" в редакції Закону №1586-VII від 04.07.2014.

Згідно ч.1 ст.47 Господарського процесуального кодексу України судове рішення приймається суддею за результатами обговорення усіх обставин справи.

Відповідно до ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом; ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

За приписами процесуального законодавства рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного законодавства, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права.

Судами попередніх інстанцій при винесенні оскаржуваних судових рішень неповно з`ясовано обставини справи, що мають значення для правильного вирішення спору, не дотримано норм процесуального права, у зв`язку з чим суди прийшли до передчасних висновків по справі.

Тому постановлені судові рішення в частині задоволення позову не є законними та обґрунтованими і підлягають скасуванню з направленням справи в скасованій частині на новий розгляд до господарського суду першої інстанції.

Щодо касаційної скарги ОСОБА_4 колегія суддів касаційної інстанції звертає увагу на наступне.

Визнання правочину нікчемним/недійсним пов`язане з анулюванням майнових наслідків його вчинення і встановлення наслідків, передбачених законом.

Належне вирішення цього питання має значення не тільки для учасників таких правовідносин, а й для третіх осіб, зокрема, в конкретному випадку за нормами ст.ст. 12, 23 Закону України "Про іпотеку".

Відповідно до ст.107 ГПК України сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участі у справі, але щодо яких суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати касаційну скаргу на рішення місцевого господарського суду після їх перегляду в апеляційному порядку та постанови апеляційного господарського суду, ухвалені за результатами апеляційного розгляду.

ОСОБА_4 подано в порядку ст.107 ГПК України касаційну скаргу, до якої додано копії договору купівлі-продажу майнових прав №23/Н/5 від 11.03.2013 і угоди №1 до договору купівлі-продажу майнових прав 3/Н/5 від 23.12.2011, укладених між нею, ДП "Маккенлі" і ТОВ "Нотлексінвест", та укладеного між нею та ТОВ "Нотлексінвест" договору про відступлення права вимоги №23/Н/5 від 11.03.2013, копії квитанцій про оплату майнових прав, за якими вона придбала майнові права на житлове приміщення, розташоване на 5 поверсі будинку АДРЕСА_1

В рішенні від 18.05.2015 у справі №916/1223/15-г відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи для надання доказів про те, що ним відчужено майнові права, які виступали предметом іпотечного договору.

Касаційна інстанція враховує не лише те, чи порушуються матеріальні права особи, не залученої до участі у справі, а й її процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків.

Касаційна скарга ОСОБА_4 за висновком колегії суддів Вищого господарського суду України підлягає задоволенню частково з направленням справи в зазначеній вище частині скасування на новий розгляд.

Надані ОСОБА_4 докази підлягають дослідженню судом при новому розгляді справи із залученням її третьою особою на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору.

Передбачені процесуальним законом межі перегляду справи в касаційній інстанції згідно ст.1117 ГПК України не дають їй права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Рішення та постанова у цій справі підлягають скасуванню згідно ст.11110 ГПК України із направленням справи на новий розгляд в порядку п.3 ч.1 ст.1119 ГПК України.

При новому розгляді справи суду необхідно врахувати викладене, всебічно і повно з`ясувати обставини справи, перевірити доводи, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін, а також вжити заходів щодо всебічного, повного та об`єктивного розгляду справи і прийняти рішення відповідно до норм матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до конкретних правовідносин.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119-11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційні скарги ТОВ "Нотлексінвест" та ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення господарського суду Одеської області від 18.05.2015 та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 25.06.2015 у справі №916/1223/15-г скасувати частково в частині задоволення позову.

Справу №916/1223/15-г в скасованій частині передати на новий розгляд до господарського суду Одеської області.

В решті рішення та постанову залишити без змін.

Головуючий суддя І. Плюшко

Судді: С. Самусенко

В. Татьков