КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" вересня 2015 р. Справа№ 5011-49/217-2012

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Остапенка О.М.

суддів: Сотнікова С.В.

Шевченка Е.О.

при секретарі судового засідання: Сотніковій І.О.

за участю представників сторін:

від ПАТ КБ «Приватбанк»: Тузова В.О. - довіреність № 2782-К-Н-О від 31.07.2014р.

від Горобець Г.В.: Коровяковська Т.В. - довіреність № 694 від 13.05.2015р.

від Венедіктова В.І.: Коровяковська Т.В. - довіреність № 258 від 10.09.2013р.

арбітражний керуючий Ступак А.С. - свідоцтво № 617 від 19.03.2013р.

від арбітражного керуючого Дяченка С.В. - Никифорук Г.А. - довіреність б/н від 21.04.2015р.

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на ухвалу господарського суду міста Києва від 18.06.2015 року

у справі № 5011-49/217-2012 (суддя Пасько М.В.)

за заявою Горобець Галини Василівни

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес-Інтелект»

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста Києва від 18.06.2015 року по справі № 5011-49/217-2012 задоволено клопотання голови комітету кредиторів та призначено ліквідатором ТОВ «Бізнес-Інтелект» арбітражного керуючого Дяченка С.В., заяви арбітражних керуючих Ступака А.С. та Швачки С.В. про участь у справі в якості ліквідатора банкрута залишено без задоволення, вирішено інші процедурні питання.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою місцевого господарського суду, ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 18.06.2015 року щодо призначення ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Дяченка С.В. та прийняти нове рішення, яким в апеляційній інстанції призначити останнім арбітражного керуючого Ступака А.С., посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Так, в обґрунтування апеляційної скарги банк зазначає, що підстави вважати арбітражного керуючого Ступака А.С. заінтересованою особою в даній справі відсутні, а місцевим судом неналежним чином досліджено докази надані арбітражним керуючим Ступаком А.С.; наголошує, що на час розгляду справи в суді першої інстанції єдиним та законним комітетом кредиторів боржника є комітет у складі одного члена - ПАТ КБ «Приватбанк», який, на думку скаржника, не змінювався та не переобирався, а також зауважує, що призначення арбітражного керуючого Дяченка С.В. ліквідатором банкрута може вплинути на права та обов'язки банку, як заставного кредитора.

Представник ініціюючого кредитора у своєму відзиві просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.

Арбітражний керуючий Ступак А.С. у своєму відзиві підтримав вимоги апеляційної скарги ПАТ КБ «Приватбанк», просив її задовольнити, ухвалу господарського суду міста Києва від 18.06.2015 року скасувати та прийняти нове рішення, яким призначити ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Ступака А.С.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.07.2015 року колегією суддів у складі головуючого судді Копитової О.С., суддів: Разіної Т.І., Сотнікова С.В. апеляційну скаргу ПАТ КБ «Приватбанк» прийнято до провадження та призначено до розгляду на 28.07.2015 року.

Розпорядженням В.о. керівника апарату від 27.07.2015 року призначено повторний автоматичний розподіл справи, в результаті якого, відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу від 04.08.2015 року, апеляційну скаргу ПАТ КБ «Приватбанк» передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Остапенка О.М., суддів: Верховця А.А., Шипка В.В.

Згідно розпорядження Секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 05.08.2015 року у зв'язку з перебуванням суддів Верховця А.А., Шипка В.В. у відпустці для розгляду справи № 5011-49/217-2012 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - Остапенко О.М., судді: Пономаренко Є.Ю., Разіна Т.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 05.08.2015 року вказану апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 18.08.2015 року.

Згідно розпорядження Заступника голови Київського апеляційного господарського суду від 18.08.2015 року у зв'язку з перебуванням судді Разіної Т.І. у відпустці для розгляду справи № 5011-49/217-2012 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - Остапенко О.М., судді: Пономаренко Є.Ю., Шевченко Е.О.

Ухвалою суду від 18.08.2015 року вищевказаною колегією суддів апеляційну скаргу ПАТ КБ «Приватбанк» прийнято до провадження.

Ухвалою суду від 18.08.2015 року продовжено строк розгляду спору та відкладено розгляд справи на 15.09.2015 року на підставі ст. 77 ГПК України.

До початку судового засідання через відділ документального забезпечення суду від арбітражного керуючого Ступака А.С. надішли додаткові документи по справі.

Згідно розпорядження Заступника голови Київського апеляційного господарського суду від 15.09.2015 року у зв'язку з перебуванням судді Пономаренка Є.Ю. у відпустці для розгляду справи № 5011-49/217-2012 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - Остапенко О.М., судді: Сотніков С.В., Шевченко Е.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.09.2015 року вищевказаною колегією суддів апеляційну скаргу ПАТ КБ «Приватбанк» прийнято до провадження.

Представник ПАТ КБ «Приватбанк» та арбітражний керуючий Ступак А.С. в судовому засіданні 15.09.2015 року вимоги апеляційної скарги підтримали, просили її задовольнити, ухвалу господарського суду міста Києва від 18.06.2015 року в частині призначення ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Дяченка С.В. скасувати та прийняти нове рішення, яким призначити останнім арбітражного керуючого Ступака А.С.

Представники ініціюючого кредитора, Венедіктова В.І. та арбітражного керуючого Дяченка С.В. в судовому засіданні проти вимог ПАТ КБ «Приватбанк», викладених в апеляційній скарзі, заперечували, просили залишити її без задоволення, а ухвалу господарського суду міста Києва від 18.06.2015 року - без змін.

15.09.2015 року було оголошено вступну та резолютивну частини постанови Київського апеляційного господарського суду у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства та заслухавши пояснення присутніх представників учасників провадження у справі, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційну скаргу ПАТ КБ «Приватбанк» слід задовольнити частково, ухвалу господарського суду міста Києва від 18.06.2015 року про призначення ліквідатором ТОВ «Бізнес-Інтелект» арбітражного керуючого Дяченка С.В. - скасувати, а матеріали справи направити до господарського суду міста Києва для вирішення питання щодо призначення ліквідатора банкрута, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 99 ГПК України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Згідно із частиною 2 статті 101 ГПК України, апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до частини 2 статті 4-1 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"

Пунктом 1-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону про банкрутство від 14.05.1992 року в редакції від 22.12.2011 року встановлено, що положення цього Закону, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Колегія суддів звертає увагу на те, що розгляд справи про банкрутство за новою редакцією Закону здійснюється згідно з постановою про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. При цьому правові підстави прийняття постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури визначаються відповідно до раніше чинної редакції Закону, а правові наслідки введення ліквідаційної процедури - за його новою редакцією.

Враховуючи перехідні та прикінцеві положення Закону від 22.12.2011 року № 4212-VI, апеляційний суд дійшов висновку, що при вирішенні питання щодо призначення ліквідатора судом першої інстанції помилково застосовано норми Закону про банкрутство в редакції, чинній з 19.01.2013 року, оскільки в даному випадку повинні застосовуватись положення Закону про банкрутство в редакції Закону, чинній на момент порушення справи про банкрутство.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду міста Києва від 06.01.2012 року за заявою Горобець Г.В. порушено провадження у справі № 5011-49/217-2012 про банкрутство ТОВ «Бізнес-Інтелект».

28.02.2014 року загальними зборами кредиторів боржника було прийнято рішення припинити повноваження попереднього комітету кредиторів та обрати новий комітет кредиторів у складі єдиної особи - ПАТ КБ «Приватбанк».

06.08.2014 року відбулося засідання комітету кредиторів боржника, у якому було заслухано звіт розпорядника майна про здійснення заходів процедури розпорядження майном боржника та аналіз фінансово-господарської діяльності, прийнято до відома та вирішено перейти до процедури ліквідації ТОВ «Бізнес-Інтелект», а також уповноважити голову комітету кредиторів звернутися до господарського суду з відповідним клопотанням (протокол № 2 від 06.08.2014 року).

Надалі 27.08.2014 року за результатами засідання, комітетом кредиторів було прийнято рішення звернутися до господарського суду міста Києва з клопотанням про призначення ліквідатором ТОВ «Бізнес-Інтелект» арбітражного керуючого Ступака А.С. (протокол № 3).

Боржник у свою чергу просив призначити ліквідатором арбітражного керуючого Дяченка С.В. (заява якого про участь у справі наявна в матеріалах справи), проти запропонованої комітетом кандидатури заперечував, посилаючись на наявність у арбітражного керуючого Ступака А.С. конфлікту інтересів, оскільки той перебуває у трудових відносинах з ПАТ КБ «Приватбанк» та не зареєстрований у Київському апеляційному окрузі.

Постановою господарського суду міста Києва від 19.09.2014 року, зокрема, припинено процедуру розпорядження майном ТОВ «Бізнес-Інтелект» та повноваження розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Дяченка С.В.; визнано ТОВ «Бізнес-Інтелект» банкрутом, відкрито його ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Ступака А.С.

В частині призначення ліквідатором ТОВ «Бізнес-Інтелект» арбітражного керуючого Ступака А.С., постанова суду першої інстанції мотивована тим, що комітетом кредиторів запропоновано призначити ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Ступака А.С., який 01.09.2014 року подав до суду заяву про згоду на участь у справі з приєднаними до неї свідоцтвом про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого, договором страхування професійної діяльності арбітражного керуючого, довідкою про завантаженість.

Так, господарським судом встановлено, що факт перебування у трудових відносинах з ПАТ КБ «Приватбанк» арбітражного керуючого Ступака А.С. підтверджується поданими доказами та самими учасниками провадження не заперечується. Проте зазначено, що виходячи з положень законодавства, набуття особою статусу арбітражного керуючого як суб'єкта незалежної професійної діяльності не обмежує та не виключає його право на працевлаштування та обіймання посад у підприємствах, установах та організаціях.

Крім того, місцевим судом зауважено, що закон не забороняє призначати арбітражним керуючим особу, зареєстровану у іншому від місцезнаходження боржника апеляційному окрузі.

Відтак, суд першої інстанції дійшов висновку, що обрана комітетом кредиторів кандидатура арбітражного керуючого Ступака А.С. узгоджується з приписами чинного законодавства та підлягає призначенню ліквідатором банкрута.

В свою чергу, постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.12.2014 року постанову господарського суду міста Києва від 19.09.2014 року в частині призначення ліквідатором ТОВ «Бізнес-Інтелект» арбітражного керуючого Ступака А.С. скасовано, а матеріали справи № 5011-49/217-2012 направлено до господарського суду міста Києва для вирішення питання щодо призначення ліквідатора боржника.

Вказана постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що Ступак А.С. є працівником ПАТ КБ «Приватбанк» - голови комітету кредиторів банкрута, що є єдиним членом комітету кредиторів боржника, який одноособово вирішив питання відносно призначення ліквідатором ТОВ «Бізнес-Інтелект» арбітражного керуючого Ступака А.С. без згоди інших кредиторів, а тому з метою уникнення конфлікту інтересів вирішено скасувати постанову місцевого суду в частині призначення ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Ступака А.С. та направити справу в цій частині до господарського суду міста Києва для розгляду інших кандидатур, оскільки суд апеляційної інстанції не наділений повноваженнями щодо вирішення питання стосовно призначення ліквідатора банкрута.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначив, що судом першої інстанції залишено поза увагою клопотання про призначення ліквідатором ТОВ «Бізнес-Інтелект» арбітражного керуючого Дяченка С.В., який у зазначеній справі виконував обов'язки розпорядника майна боржника та не вказано підстав з яких кандидатура зазначеної особи відхилена.

Залишаючи вищевказану постанову апеляційного господарського суду без змін, Вищий господарський суд України, в свою чергу, у постанові від 24.03.2015 року в даній справі зазначив, що суди попередніх інстанцій, дійшовши протилежних висновків щодо кандидатури арбітражного керуючого Ступака А.С., в частині наявності чи відсутності конфлікту інтересів не мотивували належним чином таких своїх висновків, та не встановили на підставі правового аналізу підпадає чи не підпадає кандидатура арбітражного керуючого Ступака А.С. в категорію осіб, які в розумінні вимог ст. 3-1 Закону про банкрутство мають у справі про банкрутство конфлікт інтересів, зокрема, не встановили виникає чи не виникає на момент призначення суперечність між особистими інтересами арбітражного керуючого та його повноваженнями у справі про банкрутство, чим порушили в цій частині принципу всебічного, повного та об'єктивного розгляду справи.

За результатами розгляду справи в суді першої інстанції в частині призначення ліквідатора банкрута, ухвалою господарського суду міста Києва від 18.06.2015 року, серед іншого, задоволено клопотання голови комітету кредиторів та призначено ліквідатором ТОВ «Бізнес-Інтелект» арбітражного керуючого Дяченка С.В., заяви арбітражних керуючих Ступака А.С. та Швачки С.В. про участь у справі в якості ліквідатора банкрута залишено без задоволення.

Переглядаючи в апеляційному порядку законність винесення оскаржуваної ухвали, колегією суддів встановлено наступне.

Відповідно до п. 1 Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 року № 6 „Про судове рішення", рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Згідно ч. 1 ст. 43 ГПУ України, Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

В силу ч. 9 ст. 7 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції, чинній до 19.01.2013 року (далі - Закон про банкрутство), при проведенні процедур банкрутства інтереси всіх кредиторів представляє комітет кредиторів, створений відповідно до цього Закону.

Відповідно до ч. 8 ст. 16 вказаного Закону, до компетенції комітету кредиторів належить прийняття рішення, зокрема, про внесення пропозицій господарському суду щодо продовження або скорочення строку процедур розпорядження майном боржника чи санації боржника; звернення до господарського суду з клопотанням про відкриття процедури санації, визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, припинення повноважень арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) та про призначення нового арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) надання згоди на укладення арбітражним керуючим значних угод боржника чи угод боржника, щодо яких є зацікавленість.

Як вбачається із матеріалів справи, 13.11.2014 року відбулись загальні збори кредиторів ТОВ «Бізнес-Інтелект», на яких прийнято рішення обрати комітет кредиторів боржника у складі кредиторів Горобець Г.В. та Венедіктова В.І.

13.05.2015 року від представника Голови комітету кредиторів надійшло клопотання про призначення ліквідатором боржника арбітражного керуючого Дяченка С.В. або Швачку С.В., яке обґрунтоване прийнятим рішенням на зборах комітету кредиторів ТОВ «Бізнес-Інтелект», оформлених відповідно протоколом від 08.05.2015 року.

14.05.2015 року від арбітражного керуючого Швачки С.В. надійшла заява про участь у справі в якості ліквідатора боржника.

17.06.2015 року від Голови комітету кредиторів боржника надійшло клопотання про призначення ліквідатором боржника арбітражного керуючого Дяченка Я.В., яке обґрунтоване прийнятим рішенням на зборах комітету кредиторів ТОВ «Бізнес-Інтелект», оформлених відповідно протоколом від 12.06.2015 року.

Проте, задовольняючи заявлене вище клопотання комітету кредиторів, до якого входять кредитори Горобець Г.В. та Венедіктов В.І., та призначаючи ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Дяченка С.В., місцевий господарський суд не дослідив повноважність та легітимність загальних зборів кредиторів від 13.11.2014 року, зборів комітету кредиторів від 08.05.2015 року та 12.06.2015 року та, відповідно, правомірність прийнятих на вказаних зборах рішень.

Натомість, як встановлено колегією суддів та вбачається з наявного в матеріалах справи протоколу загальних зборів кредиторів боржника від 28.02.2014 року, 28.02.2014 року загальними зборами було прийнято рішення припинити повноваження попереднього комітету кредиторів та обрати новий комітет кредиторів у складі однієї особи - ПАТ КБ «Приватбанк».

Легітимність вказаного комітету кредиторів у складі ПАТ КБ «Приватбанк», на підставі рішення якого боржника було визнано банкрутом (протокол зборів комітету кредиторів № 2 від 06.08.2014 року), встановлено постановою Господарського суду міста Києва від 19.09.2014 року, яка в цій частині залишена без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.12.2014 року та постановою Вищого господарського суду України від 24.03.2015 року.

На зазначені вище обставини суд першої інстанції уваги не звернув та в оскаржуваній ухвалі не дав їм належної правової оціни.

Крім того, виходячи з аналізу положень Закону про банкрутство, комітет кредиторів наділений правом запропонувати свою кандидатуру на посаду ліквідатора боржника, але остаточне питання про обрання кандидатури на призначення ліквідатором боржника в будь-якому разі розглядає та вирішує господарський суд, який здійснює правосуддя у справах про банкрутство.

При цьому, призначення господарським судом ліквідатором боржника іншої кандидатури арбітражного керуючого, ніж та, яка була запропонована кредиторами у справі, не є порушенням прав останніх та норм Закону про банкрутство.

Частиною 1 ст. 3-1 Закону про банкрутство передбачено, що арбітражним керуючим (розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором) може бути призначено фізичну особу - суб'єкта підприємницької діяльності, яка має вищу юридичну або економічну освіту, володіє спеціальними знаннями та не є зацікавленою особою щодо боржника і кредиторів.

В силу положень ч. 3 ст. 3-1 Закону про банкрутство, арбітражними керуючими не можуть бути призначені: особи, які згідно з цим Законом вважаються заінтересованими; особи, які мають конфлікт інтересів, - особи, в яких виникає суперечність між особистими інтересами та повноваженнями арбітражного керуючого, що може вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи невчинення дій під час виконання повноважень арбітражного керуючого; особи, які здійснювали раніше управління цим боржником - юридичною особою, за винятком випадків, коли з дня усунення цієї особи від управління зазначеним боржником минуло не менше трьох років, якщо інше не встановлено цим Законом; особи, яким заборонено здійснювати цей вид підприємницької діяльності або займати керівні посади; особи, які мають судимість за вчинення корисливих злочинів.

Відповідно до п. 6.1.2 рекомендації Президії Вищого господарського суду України від 04.06.2004 року № 04-5/1193 „Про деякі питання практики застосування Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», при виборі кандидатури ліквідатора боржника судам слід враховувати освіту, досвід та показники роботи у попередніх справах, кількість справ, у яких бере участь арбітражний керуючий, наявність у нього організаційних та технічних можливостей виконувати обов'язки розпорядника майна у конкретній справі та інші обставини, які свідчать про його здатність належним чином виконувати передбачені Законом про банкрутство обов'язки.

Господарський суд, розглядаючи кандидатури арбітражних керуючих, повинен мотивувати свій вибір тієї чи іншої кандидатури з посиланням не лише на спеціальний Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника», а і на особисті і професійні якості кандидата, та здійснити порівняльний аналіз всіх кандидатур арбітражних керуючих, які подали суду свої заяви, з посиланням на належні докази, що підтверджують доводи суду в цій частині.

Проте, приймаючи оскаржувану ухвалу місцевий господарський суд, в порушення вищезазначених вимог, не здійснив порівняльного аналізу всіх кандидатур арбітражних керуючих, які подали свої заяви, з посиланням при цьому на відповідні належні докази.

При цьому, віддаючи прерогативу при обранні ліквідатора банкрута арбітражному керуючому Дяченку С.В., зокрема і з тих мотивів, що його кандидатуру запропоновано комітетом кредиторів, суд першої інстанції належним чином не мотивував свій вибір та не навів обґрунтованих мотивів відмови арбітражним керуючим Ступаку А.С. та Швачці С.В., як того вимагає п. 6.1.2 рекомендації Президії Вищого господарського суду України від 04.06.2004 року № 04-5/1193 „Про деякі питання практики застосування Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а лише поверхнево обмежився відсутністю у відповідних кандидатів необхідних організаційних та технічних можливостей для належного виконання обов'язків ліквідатора банкрута у справах даної категорії складності, не зазначивши при цьому, які саме організаційні та технічні можливості відсутні у кандидатів.

В той же час, аналізуючи подані кандидатами заяви, колегією суддів встановлено, що Швачка С.В. має відповідну вищу юридичну освіту, ліцензію арбітражного керуючого, свідоцтво арбітражного керуючого, значний досвід роботи в якості ліквідатора у справах про банкрутство багатьох підприємств, перелік яких зазначений в заяві, та необхідне організаційно-матеріальне забезпечення, зокрема: комп'ютерну техніку, технічні засоби друку, копіювання, сканування, автотранспорт тощо, а його відповідальність застрахована відповідно до вимог законодавства.

З доданої арбітражним керуючим Ступаком А.С. заяви про згоду на призначення його ліквідатором банкрута вбачається, що остання містить відомості про наявність у Ступака А.С. необхідної освіти, досвіду, показників роботи та організаційно-технічні можливості належно виконувати свої обов'язки даної категорії складеності, що в свою чергу, залишено судом поза увагою.

Крім того, до суду апеляційної інстанції арбітражним керуючим Ступаком А.С. додано додаткові докази на підтвердження наявності в останнього необхідних організаційно-технічних можливостей належно виконувати свої обов'язки, зокрема договір суборенди нежитлового офісного приміщення у місті Києві, що свідчить про можливість виконання обов'язків ліквідатора в безпосередньої близькості з місцем реєстрації банкрута.

Колегією суддів також встановлено, що вирішуючи питання щодо призначення ліквідатора банкрута та, зокрема, відхиляючи кандидатуру арбітражного керуючого Ступака А.С., судом першої інстанції не досліджено факту наявності чи відсутності у останнього конфлікту інтересів та не встановлено на підставі правового аналізу, підпадає чи не підпадає кандидатура арбітражного керуючого Ступака А.С. в категорію осіб, які в розумінні вимог ст. 3-1 Закону про банкрутство мають у справі про банкрутство конфлікт інтересів, зокрема, не встановлено виникає чи не виникає на момент призначення суперечність між особистими інтересами арбітражного керуючого та його повноваженнями у справі про банкрутство.

З огляду на вищенаведені обставини у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що призначаючи ліквідатором ТОВ «Бізнес-Інтелект» арбітражного керуючого Дяченка С.В. та приймаючи оскаржувану ухвалу судом першої інстанції неповно з'ясовано всі обставини, що мають значення для справи, що у відповідності до п.1 ч.1 ст. 104 ГПК України є підставою для її скасування та направлення справи до господарського суду міста Києва для вирішення питання щодо призначення ліквідатора ТОВ «Бізнес-Інтелект», оскільки суд апеляційної інстанції не наділений повноваженнями щодо вирішення питання стосовно призначення ліквідатора банкрута.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 99, 101-106 ГПК України, Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на ухвалу господарського суду міста Києва від 18.06.2015 року у справі № 5011-49/217-2012 задовольнити частково.

2. Ухвалу господарського суду міста Києва від 18.06.2015 року у справі № 5011-49/217-2012 про призначення ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес-Інтелект» арбітражного керуючого Дяченка С.В. (свідоцтво № 114 від 05.02.2013) скасувати.

3. Матеріали справи № 5011-49/217-2012 направити до господарського суду міста Києва для вирішення питання щодо призначення ліквідатора банкрута.

4. Копію постанови суду надіслати учасникам провадження у справі та державному реєстратору за місцем знаходження боржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку.

Головуючий суддя О.М. Остапенко

Судді С.В. Сотніков

Е.О. Шевченко