ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" вересня 2015 р.Справа № 916/2207/13
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Філінюка І.Г.,

суддів: Лавриненко Л.В., Пироговського В.Т.

секретар судового засідання Мельник Ю.М.

за участю:

від ПП «Інвестстройсервіс» - Фірсов Д.О., довіреність б/н від 26.01.2015;

від прокуратури - Лянна О.А., посвідчення № 031420, від 19.01.2015

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства «Инвестстройсервіс»

на рішення господарського суду Одеської області від 09.06.2015

у справі №916/2207/13

за позовом Приватного підприємства «Инвестстройсервіс»

до відповідачів:

1. Управління комунальної власності Білгород - Дністровської міської ради;

2. Білгород - Дністровської міської ради

за участю Білгород - Дністровського міжрайонного прокурора

про зобов'язання вчинити певні дії та стягнення 250 527,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Инвестстройсервис» (далі - ПП «Инвестстройсервис») звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Управління комунальної власності Білгород-Дністровської міської ради (далі - Управління), в якій просить суд стягнути з відповідача сплачену орендну плату у сумі 250 527 грн., а також внести зміни у п. 5.2. договору оренди комунального майна №6 від 24.09.2008, укладеного між Управлінням комунальної власності Білгород-Дністровської міської ради та ПП «Инвестстройсервис», виклавши його у наступній редакції: «Орендна плата перераховується на поточний рахунок Орендодавця щомісяця, у грошовому еквіваленті, не пізніше останнього числа звітного місяця, з урахуванням індексу інфляції. У випадку неможливості використання Орендарем нерухомого об'єкту комунальної власності по дійсному договору, Орендар звільняється від орендної плати за весь час, протягом якого нерухомий об'єкт комунальної власності по дійсному договору не міг бути використаний Орендарем через обставини, за які Орендар не відповідає».

В обґрунтування пред'явлених вимог позивач посилався на те, що з моменту укладення договору оренди між ПП «Инвестстройсервис» позивач через обставини, які не залежать від нього, так і не зміг приступити до використання орендованих будівель та споруд за цільовим призначенням у зв'язку з їх знаходженням у непридатному стані, але належним чином сплачував орендну плату.

Рішенням господарського суду Одеської області від 23.06.2014 позов задоволено частково, стягнуто з Управління комунальної власності Білгород-Дністровської міської ради на користь ПП «Инвестстройсервис» 124 723,11 грн. та 2 494,46грн. судового збору, в решті позову відмовлено, провадження у справі щодо відповідача Білгород-Дністровської міської ради припинено.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 18.09.2014 рішення господарського суду Одеської області від 23.06.2014 у справі №916/2207/13 залишено без змін, а апеляційну скаргу заступника прокурора м. Одеси без задоволення.

Постановою Вищого господарського суду України від 28.01.2015 постанову Одеського апеляційного господарського суду від 18.09.2014 та рішення господарського суду Одеської області від 23.06.2014 у справі № 916/2207/13 скасовано, справу направлено на новий розгляд до господарського суду Одеської області.

При повторному розгляді справи №916/2207/13 господарський суд Одеської області, рішенням від 09.06.2015 у позові ПП «Инвестстройсервис» відмовив повністю.

Рішення суду мотивовано тим що, позивач прийняв в оренду майно, знаючи про його стан, та сплачував за нього орендну плату з жовтня 2008 року по листопад 2012 року включно, також, суд встановив, що під час дії договору, позивач своїм правом, передбаченим п.8.5. договору не скористався, та будь-які дії з ремонту, реконструкції чи поліпшення орендованого майна, які можливо було б зарахувати в рахунок орендної плати - не здійснив. Крім цього, суд зазначив про відсутність порушених прав та охоронюваних законом інтересів позивача шляхом стягнення з відповідача сплаченої орендної плати у сумі 250 527 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ПП «Инвестстройсервис» звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить прийняти постанову, якою рішення господарського суду Одеської області від 09.06.2015 по справі №916/2207/13 скасувати, а позовну заяву ПП «Инвестстройсервис» задовольнити.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду (головуючий суддя - Філінюк І.Г., судді - Лавриненко Л.В., Пироговський В.Т.) від 01.07.2015 апеляційну скаргу ПП «Инвестстройсервис» прийнято до провадження та призначено до розгляду на 21.07.2015 о 10:00.

21.06.2015 ухвалою Одеського апеляційного господарського суду, задоволено клопотання представника ПП «Инвестстройсервис» про продовження строку розгляду апеляційної скарги, строк розгляду справи продовжено на 15 днів та відкладено на 15.09.2015 об 11:30.

У судове засідання 15.09.2015 з'явився представник ПП «Інвестстройсервіс» та прокуратури.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до статті 22 Господарського процесуального кодексу України, явка у судове засідання це право, а не обов'язок учасників процесу, справа може розглядатися без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

В судовому засіданні представник ПП «Инвестстройсервис» апеляційну скаргу підтримав, відповідач не скористався своїм правом направити в судове засідання свого представника або письмові пояснення по суті апеляційної скарги.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку встановлених судом першої інстанції фактичних обставин справи і їх повноту, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Відповідно до положень ч. 1 та ч. 2 ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, на підставі рішення виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради від 04.09.2008 № 1011 24.09.2008 між Управлінням комунальної власності Білгород-Дністровської міської ради (орендодавцем; відповідачем 1) та Приватним підприємством «Инвестстройсервис» (орендарем; позивачем) укладено договір оренди комунального майна № 6, за умовами якого, останній прийняв в термінове платне користування будівлі та споруди річкового причалу № 1, що знаходяться в місті Білгород-Дністровський Одеської області по вулиці Попова Леона, 1"а", що складаються в цілому з зазначених на схематичному плані під літерами: "А" - будівлі, загальною площею 23,7 кв. м., "Б" - будівлі, загальною площею 62,1 кв. м., "В" - щитової, "Г" - щитової, "Д" - щитової, № 1 - воріт, № 2 - огорожі, № 3 - огорожі, № 4 - причалу, № 5 - причалу, № 6 - причалу, № 7 - оглядової вежі, № 8 - громовідводу, № 9 - містку, № 10 - оглядової вежі, загальною площею - 85,8 кв. м. (т.1., а.с.22-25). Доказів припинення дії цього договору до матеріалів справи не надано.

Пунктом 2.1 даного договору визначено, що об'єкт оренди передається орендарю для використання його в господарській діяльності з метою розміщення оздоровчого комплексу для дітей та молоді.

Факт передачі в оренду майна підтверджується підписаним сторонами актом приймання-передачі від 24.09.2008 і сторонами не заперечувався.

Пунктами 7.1.1, 7.1.2, 7.1.3 договору передбачено, що орендар зобов'язаний використовувати об'єкт за його цільовим призначенням у відповідності до п. 2.1. даного договору, вчасно здійснювати орендні платежі та проводити поточний ремонт.

Додатковою угодою № 1 від 01.12.2009 до вказаного договору, п.5.1. договору викладено у новій редакції: «орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду комунальної власності територіальної громади м. Білгород-Дністровського, затвердженої рішенням Білгород-Дністровської міської ради від 25.06.2009 №733-V, без ПДВ за базовий місяць оренди - грудень 2009 складає 3 392,54 грн., нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному законодавством. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць».

Зазначене в даному договорі нерухоме майно було передано орендареві від орендодавця за актом приймання - передачі від 24.09.2008. Згідно з приміткою, що міститься в даному акті, опис технічного стану об'єкта оренди зазначений в звіті про незалежну оцінку.

Як вбачається із звітів про незалежну оцінку вартості нежитлових будівель та споруд річкового причалу № 1, розташованих за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Леона Попова, 1"а", складених ТОВ «Істок» 06.06.2007 року та 09.11.2009, технічний стан будівель під літерами "А", "Б", "В", "Г", "Д" та набережної (причалів № 5, 6) - незадовільний, експлуатація елементів будівель можлива лише при умові проведення їх капітального ремонту. Технічний стан набережної (причалу № 4, місток № 9) - задовільний, їх елементи в цілому придатні до експлуатації, але потребують ремонту, який буде найдоцільніший у даний період часу, необхідний середній ремонт (т. 1, а.с. 27-62, т. 2, а.с. 33-84).

На виконання умов договору, за період з жовтня 2008 року по листопад 2012 року включно позивач перерахував на поточний рахунок Управління комунальної власності Білгород-Дністровської міської ради орендну плату на загальну суму 244 692, 27 грн., що підтверджується відповідними квитанціями (т.1., а.с.97-147).

Протягом дії договору оренди комунального майна позивач звертався до Білгород - Дністровської міської ради листом від 24.04.2013р. № 35 та від 05.06.2013 № 375 та Управління комунальної власності Білгород-Дністровської міської ради з проханням щодо проведення капітального ремонту орендованих будівель та споруд річкового причалу № 1, оскільки без проведення ремонту будівлі та споруди непридатні для їх цільового використання та у зв'язку з неможливістю використовувати орендоване майно за призначенням, просив звільнити його від сплати орендної плати та повернути раніше сплачені за оренду кошти. У відповідь на ці звернення Виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради повідомив позивача про те, що на теперішній час кошти для проведення капітального ремонту не передбачені у бюджеті територіальної громади м. Білгород-Дністровського та відмовив у звільненні від сплати орендної плати з посиланням на те, що розмір орендної плати відповідає вартості орендованого майна (т. 1, а. с. 93 - 96).

Таким чином, судовою колегією на підставі наданих сторонами доказів (у т. ч. листуванні сторін) встановлено невиконання вимог з боку орендодавця зобов'язання, передбаченого вимогами ч. 2 ст. 18-1 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» (в чинній на момент виникнення спірних правовідносин редакції), ч. 2 ст. 776 ЦК України, щодо здійснення капітального ремонту майна, переданого в оренду, за власний рахунок.

Відповідно до загальних вимог ст. 610, ч. 1 ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані збитки.

Як вбачається з наявних у справі актів обстеження та перевірки цільового використання будівель та споруд причалу № 1 від 30.09.2010 та від 19.06.2014, складених комісією у складі представників орендодавця, об'єкт оренди та земельна ділянка утримуються орендарем в належному стані, будівлі та споруди причалу № 1 знаходяться під його охороною і не використовуються орендарем за цільовим призначенням (т. 2, а.с. 129, т. 3, а.с. 73).

Звертаючись до суду з позовом, позивач вимагає повернення орендної плати за вказаний період у зв'язку з тим, що відповідач не виконав свого обов'язку з проведення капітального ремонту орендованого майна, що призвело до неможливості його використання за призначенням. Також, позивач вимагає внесення змін до договору в частині внесення орендної плати.

За своїм змістом та правовою природою укладений між сторонам правочин є договором найму (оренди), який підпадає під правове регулювання глави 58 Цивільного кодексу України та глави 30 Господарського кодексу України та Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

Статтею 283 ГК України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Аналогічна норма міститься в ст. 759 ЦК України, згідно з якою за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За приписами статей 2, 3 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» правовою підставою користування комунальним майном є договір оренди.

Статтею 762 ЦК України на орендаря покладено обов'язок щомісячно сплачувати орендну плату.

Статтею 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» визначено, що орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

Згідно з положеннями ст. 18-1 вказаного Закону, капітальний ремонт майна, переданого в оренду, проводиться орендодавцем або іншим балансоутримувачем цього майна за його рахунок, якщо інше не встановлено договором. Аналогічна норма міститься в ст. 776 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 767 ЦК України наймодавець зобов'язаний передати наймачеві річ у комплекті і у стані, що відповідають умовам договору найму та її призначенню.

Статтею 13 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» передбачено, що передача об'єкта оренди орендодавцем орендареві здійснюється у строки і на умовах, визначених у договорі оренди. Орендодавець зобов'язаний передати орендарю об'єкт оренди в комплекті та у стані, що відповідають істотним умовам договору оренди та призначенню майна, і повідомити орендаря про особливі властивості та недоліки майна, які йому відомі і які можуть бути небезпечними для життя, здоров'я, майна орендаря або інших осіб чи призвести до пошкодження самого майна під час користування ним.

За загальним правилом, наймодавець має передати майно у визначені строки та забезпечити можливість використання такого майна за призначення для досягнення мети найму. У разі ненадання такої можливості наймач може скористатися правами, наданими йому, зокрема, п. 6 ст. 762 ЦК України, тобто відмовитись від сплати за користування, якщо він не міг користуватися майном.

За імперативними приписами ч. 6 ст. 762 ЦК України наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає. До обставини, що є причиною неможливості використовувати найняте майно наймачем, відноситься невиконання наймодавцем своїх обов'язків з передачі майна наймачеві, забезпечення доступу наймача до речі, а також обставини, які взагалі виключають можливість такого використання.

Отже, виходячи з вимог даного позову, які ґрунтуються на положеннях ч. 6 ст. 762 ЦК України, і змісту заперечень відповідачів, предметом доказування при вирішенні даного спору є встановлення, зокрема, обставини щодо придатності об'єкта оренди до користування за призначенням; наявність обставин, які унеможливлюють використання об'єкта оренди за призначенням; існування таких обставин поза волею орендаря; розмір сплачених орендних платежів, а також наявність обставин, що засвідчують активне волевиявлення орендаря (користувача) щодо використання майна, переданого в орендне користування.

Скасовуючи рішення господарського суду Одеської області від 23.06.2014 та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 18.09.2014 у справі № 916/2207/13 з направленням справи на новий розгляд до господарського суду Одеської області, Вищий господарський суд України в постанові від 28.01.2015 зазначив, що в рамках справи необхідно з'ясувати, що включає в себе поняття «розміщення оздоровчого комплексу для дітей та молоді» з урахуванням тієї обставини, що відповідно звіту про незалежну оцінку вартості майна технічний стан набережної (причалу № 4, місток № 9) - задовільний, їх елементи в цілому придатні до експлуатації, а майно, відповідно до договору оренди та акту приймання-передачі майна, було передано в оренду майно не як цілісний майновий комплекс, а у вигляді окремих об'єктів згідно переліку.

Крім цього, касаційна інстанція зазначила, що слід дослідити обставини використання орендарем (позивачем) частини майна, яка придатна до експлуатації (причал № 4, місток № 9) відповідно до його функціонального призначення і з'ясувати чи підлягає в такому випадку повернення орендних платежів за його фактичне використання.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 16.03.2015 призначено у справі №916/2207/13 судову експертизу, на вирішення експерта поставлено наступне питання: «Чи можливе використання приватним підприємством «Инвестстройсервис» окремих частин нерухомого майна, що знаходяться у нього в оренді, із дотриманням їх функціонального призначення - надання оздоровчих послуг для дітей та молоді?».

Як вбачається з висновку експерта №87/15 судової будівельно-технічної експертизи станом на 27.04.2015, експертом досліджені будівлі та споруди, що вказані у Свідоцтві про право власності на нерухоме майно та у Договорі оренди комунального майна №6 від 24.09.2008, а саме:

- Нежитлова будівля літ. «А»: технічний стан - незадовільний. Експлуатація елементів будівлі мож лива лише при умові проведення їх капітального ремонту;

- Нежитлова будівля літ. «Б»: технічний стан - ветхий. Експлуатація елементів будівлі можлива лише при умові проведення їх капітального ремонту;

- Будівлі літ. «В», «Г», «Д»: технічний стан будівель літ. «В», «Г» - незадовільний. Експлуатація елементів будівлі можлива лише при умові проведення їх капітального ремонту, технічний стан Будівлі літ. «Д» аварійний, експлуатація елементів будівлі можлива лише при умові проведення їх капітального ремонту;

- Причал №4, №5, №6, №9: технічний стан споруди - незадовільний. Експлуатація споруди можлива лише при умові проведення капітального ремонту;

Також незадоволений стан та неможлива експлуатація без здійснення капітального ремонту Оглядові (освітлювальні) вишки №7, 10, громовідвід №8, огорожа території, берегоукріплення.

Будівлі і споруди річкового причалу №1 знаходяться у незадовільному стані і потребують термінового ремонту, використання підприємством «Инвестстройсервис» будівель і споруд, що знаходяться у нього в оренді, із дотриманням їх функціонального призначення - надання оздоровчих послуг для дітей та молоді, зважаючи на технічний стан орендованих будівель і споруд, не являється можливим, також джерелом додаткової небезпеки є аварійні будівлі та споруди, наявні на території та не зазначені у свідоцтві про право власності на нерухоме майно та у договорі оренди комунального майна №6 від 24.09.2008.

За приписами статей 2, 3 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» правовою підставою користування комунальним майном є договір оренди.

Згідно з положеннями ст. 18-1 вказаного Закону, капітальний ремонт майна, переданого в оренду, проводиться орендодавцем або іншим балансоутримувачем цього майна за його рахунок, якщо інше не встановлено договором. Аналогічна норма міститься в ст. 776 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 767 ЦК України наймодавець зобов'язаний передати наймачеві річ у комплекті і у стані, що відповідають умовам договору найму та її призначенню.

Статтею 13 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» передбачено, що передача об'єкта оренди орендодавцем орендареві здійснюється у строки і на умовах, визначених у договорі оренди. Орендодавець зобов'язаний передати орендарю об'єкт оренди в комплекті та у стані, що відповідають істотним умовам договору оренди та призначенню майна, і повідомити орендаря про особливі властивості та недоліки майна, які йому відомі і які можуть бути небезпечними для життя, здоров'я, майна орендаря або інших осіб чи призвести до пошкодження самого майна під час користування ним.

За загальним правилом, наймодавець має передати майно у визначені строки та забезпечити можливість використання такого майна за призначення для досягнення мети найму. У разі ненадання такої можливості наймач може скористатися правами, наданими йому, зокрема, п. 6 ст. 762 ЦК України, тобто відмовитись від сплати за користування, якщо він не міг користуватися майном.

Згідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 776 ЦК України, якщо наймодавець не провів капітального ремонту речі, що перешкоджає її використанню відповідно до призначення та умов договору, наймач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Крім того, при повторному розгляді справи, судом першої інстанції не враховано та не застосовано до спірних відносин положення ч.4 ст.611 та ч.1 ст.623 ЦК України, згідно яких боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Відшкодування збитків є одним з правових наслідків порушення зобов'язання. Норма ч.1 ст.623 ЦК України не ставить обов'язок винної особи відшкодувати доведені збитки у залежність від припинення чинності договору. Тобто, зазначена норма передбачає обов'язок боржника відшкодувати завдані кредитору внаслідок порушення зобов'язання збитки незалежно від відмови кредитора від договору чи його розірвання на вимогу кредитора. Таким чином, вимоги ст. ст. 22, 611, 623 ЦК України, не забороняють можливість відшкодування збитків в період дії договору, внаслідок невиконання чи неналежного виконання якого такі збитки завдано.

Визначальними та достатніми підставами для відшкодування збитків чинне цивільне законодавство визнає наявність вини порушника договірного зобов'язання у заподіянні збитків (ст.614 Цивільного кодексу України), доведеність їх розміру (ч.2 ст.623 Цивільного кодексу України) і наявність причинно - наслідкового зв'язку між діями порушника та понесенням збитків кредитором (ч. 1 ст.22 Цивільного кодексу України ).

Зважаючи на встановлені обставини, а саме висновок експерта №87/15 судової будівельно-технічної експертизи станом на 27.04.2015, щодо неможливості позивача користуватися об'єктом оренди у спірний період через обставини, за які орендар не відповідає, колегія суддів вважає, що у позивача відсутній обов'язок щодо сплати орендної плати за цей період на підставі ч. 6 ст. 762 ЦК України, а тому збитки, понесені позивачем у вигляді сплачених орендних платежів, повинні бути відшкодовані позивачеві за рахунок орендодавця.

З урахуванням заявленого у судовому засіданні 23.06.2014 відповідачем клопотання про застосування трьох річного строку позовної давності (протокол судового засідання т. 3, арк. спр.77), відповідно до вимог ст. ст. 256, 257 ЦК України, стягненню підлягає збитки орендаря у вигляді сплаченої орендної плати з період з серпня 2010р. по листопад 2012р. в сумі 124 723,11 грн., оскільки позивач звернувся до господарського суду Одеської області 19.08.2013 (без врахування сплаченої позивачем пені за цей період за несвоєчасну сплату орендної плати).

Крім цього, колегія суддів погоджується з висновком попередніх інстанцій про те, що зміст запропонованої позивачем редакції п. 5.2 договору оренди випливає із норм чинного законодавства та відсутність такого пункту договору жодним чином не порушує прав та охоронюваних законом інтересів Приватного підприємства «Инвестстройсервис», у зв'язку з чим правові підстави для задоволення позову в частині внесення змін у п. 5.2. договору оренди комунального майна №6 від 24.09.2008 відсутні.

Керуючись ст.ст. 99,

101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Одеський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Инвестстройсервіс» - задовольнити частково.

Рішення господарського суду Одеської області від 09.06.2015 у справі №916/2207/15-г - скасувати частково, викласти його резолютивну частину в наступній редакції:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Управління комунальної власності Білгород - Дністровської міської ради на користь Приватного підприємства «Инвестстройсервіс» - 124 723,11 грн. збитків.

В решті рішення господарського суду Одеської області від 09.06.2015 у справі №916/2207/15-г - залишити без змін.

Доручити господарському суду Одеської області видати відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови підписано 18.09.2015.

Головуючий суддя І.Г. Філінюк

Суддя Л.В. Лавриненко

Суддя В.Т. Пироговський