КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" вересня 2015 р. Справа№ 910/2642/15-г

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Яковлєва М.Л.

суддів: Ільєнок Т.В.

Куксова В.В.

секретар судового засідання - Пугачова А.С.,

за участю представників сторін: згідно протоколу судового засідання від 15.09.2015 року по справі № 910/2642/15-г (в матеріалах справи)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу дочірнього підприємства "Ельтон-Дніпро" закритого акціонерного товариства "Ельтон" на додаткове рішення господарського суду міста Києва від 06.07.2015 року по справі № 910/2642/15-г (суддя - Марченко О.В.)

за позовом ФОП ОСОБА_2

до дочірнього підприємства "Ельтон-Дніпро" закритого акціонерного

товариства "Ельтон"

про визнання права на оренду та усунення перешкод у користуванні

майном

ВСТАНОВИВ:

ФОП ОСОБА_2 звернулася до господарського суду міста Києва з позовом до дочірнього підприємства "Ельтон-Дніпро" закритого акціонерного товариства "Ельтон" про:

- визнання за ФОП ОСОБА_2 права оренди (користування) приміщенням площею 44 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1, літ. "А", за договором суборенди від 15.11.2014 №1 (далі - Договір), укладеним Підприємством та ФОП ОСОБА_2;

- зобов'язання Підприємства усунути перешкоди у користуванні ФОП ОСОБА_2 об'єктом оренди за Договором.

Рішенням господарського суду міста Києва від 06.04.2015 року позов задоволено повністю; визнано за ФОП ОСОБА_2 право користування орендованим нерухомим майном - приміщенням площею 44 м2, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1, літ. "А" на умовах договору; стягнуто з підприємства на користь ФОП ОСОБА_2 1 218 грн. судового збору.

26.06.2015 року від ФОП ОСОБА_2 надійшла заява про прийняття додаткового рішення, в якій зазначено, що під час прийняття рішення господарським судом міста Києва розглянуто позовну вимогу ФОП ОСОБА_2 про зобов'язання ДП "Ельтон-Дніпро" усунути перешкоди у користуванні ФОП ОСОБА_2 об'єктом оренди за Договором; позов задоволено в повному обсязі; проте в резолютивній частині рішення не зобов'язано відповідача усунути перешкоди в користуванні об'єктом оренди; на даний час відповідач чинить перешкоди позивачу в користуванні орендованим приміщенням шляхом недопущення до об'єкту оренди.

Додатковим рішенням господарського суду міста Києва від 06.07.2015 року у справі № 910/2642/15-г зобов'язано дочірнє підприємство "Ельтон-Дніпро" закритого акціонерного товариства "Ельтон" усунути перешкоди у користуванні фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 об'єктом оренди за договором суборенди від 15.11.2014 №1, а саме приміщенням площею 44 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1, літ. "А".

Не погоджуючись з додатковим рішенням місцевого суду, відповідач, дочірнє підприємство "Ельтон-Дніпро" закритого акціонерного товариства "Ельтон", звернувся з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду та просить скасувати рішення та прийняти нове, яким у задоволенні заяви відмовити повністю.

Апеляційну скаргу скаржник мотивує тим, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи та має місце невідповідність висновків, викладених у додатковому рішенні місцевого суду обставинам справи.

Відповідно до автоматичного розподілу справ між суддями апеляційну скаргу дочірнього підприємства "Ельтон-Дніпро" закритого акціонерного товариства "Ельтон" по справі № 910/2642/15-г передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Яковлєва М.Л., суддів Ільєнок Т.В., Куксов В.В.

У зв'язку з перебуванням суддів Куксова В.В. та Ільєнок Т.В. у відпустці розпорядженням секретаря палати Київського апеляційного господарського суду від 07.08.2015 року здійснено заміну судової колегії та для розгляду апеляційної скарги по справі № 910/2642/15-г сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Яковлєв М.Л., судді Сулім В.В. та Тарасенко К.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 07.08.2015 року по справі № 910/2642/15-г прийнято апеляційну скаргу дочірнього підприємства "Ельтон-Дніпро" закритого акціонерного товариства "Ельтон" до провадження і призначено перегляд рішення на 15.09.2015 року.

У зв'язку з виходом суддів Куксова В.В. та Ільєнок Т.В. з відпустки розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 15.09.2015 року здійснено заміну судової колегії та для розгляду апеляційної скарги по справі № 910/2642/15-г сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Яковлєв М.Л., судді Куксов В.В. та Ільєнок Т.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.09.2015 року апеляційну скаргу дочірнього підприємства "Ельтон-Дніпро" закритого акціонерного товариства "Ельтон" прийнято до провадження зазначеною колегією.

15.09.2015 року від дочірнього підприємства "Ельтон-Дніпро" закритого акціонерного товариства "Ельтон" надійшли додаткові документи.

Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 на підставі ст. 96 ГПК України не надано до суду заперечень на апеляційну скаргу.

Представник відповідача був присутнім в судових засіданнях та надавав свої пояснення, якими підтримував доводи, що викладені в апеляційній скарзі та просив апеляційну скаргу задовольнити, а додаткове рішення господарського суду міста Києва від 06.07.2015 року скасувати та у прийняті додаткового рішення відмовити повністю.

Представник позивача в судових засіданнях надавав свої пояснення та просив додаткове рішення господарського суду міста Києва від 06.07.2015 року залишити без змін, а апеляційну скаргу дочірнього підприємства "Ельтон-Дніпро" закритого акціонерного товариства "Ельтон" - без задоволення.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, виступ представників сторін, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а додаткове рішення господарського суду міста Києва від 06.07.2015 року по справі № 910/2642/15-г - слід залишити без змін, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 99 ГПК України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Слід зазначити, що відповідно ст. 101 ГПК України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків.

За умовами ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором визнається домовленість двох чи більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Як вбачається з матеріалів справи, 15.11.2014 року між позивачем (орендар) та відповідачем (орендодавець) укладено договір суборенди №1 (договір, а.с. 11-22), відповідно до якого орендодавець зобов'язується передати суборендарю, а суборендар зобов'язується прийняти у тимчасове, платне користування об'єкт нерухомого майна, а саме: приміщення площею 44 кв.м., розташоване в будинку за адресою: м. Київ, вуд. Хрещатик, 21-А (п.1.1 договору).

Частиною 1 статті 759 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

У частині 1 статті 762 ЦК України зазначено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до ч.1 ст. 774 ЦК України передання наймачем речі у користування іншій особі (піднайм) можливе лише за згодою наймодавця, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.ч.2,3 ст. 774 ЦК України строк договору піднайму не може перевищувати строку договору найму. До договору піднайму застосовуються положення про договір найму.

Відповідно до п. 3.1. договору строк оренди встановлюється з 15.11.2014 року по 30.11.2015 року включно з правом пролонгації.

Орендна плата на місяць за орендоване приміщення складає 13 200,00 грн. (п.5.1 договору).

Приміщення було передано відповідачем позивачу, що підтверджується актом прийому-передачі приміщення в суборенду від 15.11.2014 року.

З матеріалів справи вбачається, що позивач на виконання умов договору вчасно здійснював оплати за оренду приміщенням за період з листопада 2014 року по лютий 2015 року, що підтверджується квитанціями від 12.12.2014 року № 12932868 в сумі 6 600,00 грн. за листопад 2014 року (з 15.11.2014 року по 30.11.2014 року), від 12.12.2014 року № 12932894 на суму 13 200,00 грн. за грудень 2014 року, від 12.01.2015 року № 13055125 на суму 13 200,00 грн. за січень 2015 року, від 25.02.2015 року № 13279122 на суму 13 200,00 грн. за лютий 2015 року.

20.12.2014 року відповідач звернувся до позивача з листом №20/12-14-1, в якому повідомив без зазначення причини, що договір суборенди розірвано достроково та просив повернути орендоване приміщення. Лист отримано позивачем 22.12.2014 року.

12.01.2015 року відповідач звернувся до позивача з листом №12/1-15-1, де повторно без зазначення причини зазначив про розірвання договору суборенди та вказав, що з 20.01.2015 року не допустить працівників магазину до орендованого приміщення.

У відповідь позивач надіслав лист №01/01-2015, в якому вказав, що вимога щодо звільнення приміщення 20.01.2015 року безпідставна та задоволенню не підлягає.

15.01.2015 року, 19.01.2015 року, 27.01.2015 року та 06.02.2015 року відповідач надсилав позивачу листи №15/1-15-1, №19-1-15-1, №27/1-15-1, №6/2-15-1, в яких повідомляв про розірвання ним договору та висував вимоги про кінцеві розрахунки, повернення приміщення та вивезення обладнання.

Усі листи відповідача про розірвання договору суборенди не містять причини прийняття суборендодавцем такого рішення.

Кошти, отримані від позивача як орендна плата за січень 2015 року та лютий 2015 року в сумі 13 200,00 грн. були повернуті відповідачем як помилково перераховані в зв'язку з розірванням договору. Грошові кошти в сумі 6 177,00 грн. за комунальні послуги були зараховані відповідачем.

У зв'язку з чим, ФОП ОСОБА_2 звернулася до господарського суду міста Києва з позовом до дочірнього підприємства "Ельтон-Дніпро" закритого акціонерного товариства "Ельтон" про:

- визнання за ФОП ОСОБА_2 права оренди (користування) приміщенням площею 44 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1, літ. "А", за договором суборенди від 15.11.2014 №1 (далі - Договір), укладеним Підприємством та ФОП ОСОБА_2;

- зобов'язання Підприємства усунути перешкоди у користуванні ФОП ОСОБА_2 об'єктом оренди за Договором.

Рішенням господарського суду міста Києва від 06.04.2015 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 27.05.2015 року, позов задоволено повністю; визнано за ФОП ОСОБА_2 право користування орендованим нерухомим майном - приміщенням площею 44 м2, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1, літ. "А" на умовах договору; стягнуто з підприємства на користь ФОП ОСОБА_2 1 218 грн. судового збору.

26.06.2015 року від ФОП ОСОБА_2 надійшла заява про прийняття додаткового рішення, в якій зазначено, що під час прийняття рішення господарським судом міста Києва розглянуто позовну вимогу ФОП ОСОБА_2 про зобов'язання ДП "Ельтон-Дніпро" усунути перешкоди у користуванні ФОП ОСОБА_2 об'єктом оренди за Договором; позов задоволено в повному обсязі; проте в резолютивній частині рішення не зобов'язано відповідача усунути перешкоди в користуванні об'єктом оренди; на даний час відповідач чинить перешкоди позивачу в користуванні орендованим приміщенням шляхом недопущення до об'єкту оренди.

Відповідно до частини першої статті 88 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має право за заявою сторони, прокурора, який брав участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою прийняти додаткове рішення, ухвалу, якщо: з якоїсь позовної вимоги, яку було розглянуто в засіданні господарського суду, не прийнято рішення; не вирішено питання про розподіл господарських витрат або про повернення судового збору з бюджету.

Як було зазначено вище 15.11.2014 року підприємство (орендодавець) та ФОП ОСОБА_2 (суборендар) укладено договір, за умовами якого орендодавець передав суборендарю, а суборендар прийняв у тимчасове платне користування об'єкт нерухомого майна, а саме: приміщення площею 44 кв.м., розташоване в будинку за адресою: АДРЕСА_1-А; приміщення було передано відповідачем позивачу, що підтверджується актом приймання-передачі приміщення в суборенду від 15.11.2014 року; 20.12.2014 року підприємство надіслало на адресу суборендаря рекомендований лист від 20.12.2014 року № 20/12-14-1, в якому повідомило останнього про дострокове розірвання договору з 20.01.2015 року та вимагало впродовж 5 календарних днів після настання вказаної дати провести кінцеві розрахунки й передати орендоване приміщення орендодавцеві за актом приймання-передачі приміщення з оренди, як це передбачено пунктом 9.5 Договору; мотивуючи позовні вимоги, ФОП ОСОБА_2 зазначала, що, на її думку, договір є чинним та обов'язковим для виконання сторонами, про що 12.01.2015 року і повідомила підприємству листом № 01/01-2015.

На основі аналізу приписів статей 525, 526, 629, 652, 759 і 774 Цивільного кодексу України та статті 188 Господарського кодексу України було зазначено, що відповідач безпідставно вважав договір розірваним, оскільки ним не дотримано вимоги чинного законодавства щодо розірвання даного різновиду договорів.

Крім того, було враховано, що ДП "Ельтон-Дніпро" чинить перешкоди у користуванні ФОП ОСОБА_2 об'єктом оренди за договором, що свідчило про наявність у позивача законних підстав для подальшого зайняття ним орендованого приміщення, неправомірність дій орендодавця, спрямованих на недопущення позивача в орендоване приміщення та обумовлену цим обґрунтованість заявленого негаторного позову.

Так, згідно зі статтею 28 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендареві забезпечується захист його права на майно, одержане ним за договором оренди, нарівні із захистом, встановленим законодавством щодо захисту права власності. Орендар може зажадати повернення орендованого майна з будь-якого незаконного володіння, усунення перешкод у користуванні ним, відшкодування шкоди, завданої майну громадянами і юридичними особами, включаючи орендодавця.

Оскільки, договір не містить застережень щодо незастосування положень Закону України "Про оренду державного та комунального майна" для врегулювання спірних правовідносин оренди приватного майна, а в резолютивній частині рішення господарського суду міста Києва від 06.04.2015 року не було вирішено питання щодо зобов'язання підприємства усунути перешкоди у користуванні ФОП ОСОБА_2 приміщенням площею 44 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1, літ. "А", то колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необхідності прийняття додаткового рішення за цією позовною вимогою.

Внаслідок цього, доводи апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими та не можуть бути підставою для скасування рішення місцевого суду.

За правилами ст. 4-7 ГПК України, судове рішення приймається колегіально за результатами обговорення усіх обставин справи.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень та подати до суду відповідні докази.

Як встановлено ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 року "Про судове рішення" рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Виходячи з викладеного вище, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а додаткове рішення господарського суду міста Києва від 06.07.2015 року у справі № 910/2642/15-г - залишається без змін.

Судові витрати покладаються на підставі ст.49 ГПК України на апелянта.

З огляду на вищезазначене, керуючись ст. ст. 4-7, 33, 43, 99, 101-103, 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу дочірнього підприємства "Ельтон-Дніпро" закритого акціонерного товариства "Ельтон" на додаткове рішення господарського суду міста Києва від 06.07.2015 року по справі № 910/2642/15-г залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 06.07.2015 року у справі № 910/2642/15-г залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/2642/15-г повернути до господарського суду міста Києва.

Постанову Київського апеляційного господарського суду може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у порядку, передбаченому ст. 107 ГПК України.

Постанова Київського апеляційного господарського суду за наслідками перегляду відповідно до ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий суддя М.Л. Яковлєв

Судді Т.В. Ільєнок

В.В. Куксов