ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

16 вересня 2015 р. Справа № 902/1126/15

Господарський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Тварковського А.А.,

за участю:

секретаря судового засідання Горейка М.В.,

позивача: ОСОБА_1, договір про надання правової допомоги від 06.08.2015р., свідоцтво про право зайняття адвокатською діяльністю №766 від 24.10.2012р.,

у відсутності представника відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: приватного підприємства «Рослана» (вул. Наконечного, 14, смт. Тростянець, Вінницька область, 24300)

до: Тростянецької районної державної адміністрації (вул. Леніна, 37, смт. Тростянець, Вінницька область, 24300)

про стягнення 41628 грн 35 коп.,

ВСТАНОВИВ :

Приватним підприємством «Рослана» заявлено позов до Тростянецької районної державної адміністрації про стягнення 41628 грн 35 коп. заборгованості згідно договору підряду №б/н від 23.12.2013р.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем виконані будівельні роботи з капітального ремонту частини приміщень адмінбудівлі по вул. Леніна, 46 для «Центру з надання адміністративних послуг» в смт. Тростянець Вінницької області, які відповідачем згідно акту виконаних підрядних робіт форми КБ-2в та довідки про їх вартість форми КБ-3 прийнятті на загальну суму 23858 грн 45 коп., однак ним неоплачені, з огляду на що у останнього виникла заборгованість по оплаті підрядних робіт на суму 23858 грн 45 коп.

Ухвалою господарського суду Вінницької області від 14.08.2015р. за вказаним позовом порушено провадження у справі № 902/1126/15 з призначенням її до розгляду.

27.08.2015р. ухвалою суд слухання справи відкладено до 16.09.2015р. через неявку представників сторін та неподання позивачем витребуваних доказів.

В судовому засіданні (16.09.2015р.) представник позивача заявлений позов підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладенні в ньому.

Представник відповідача в судове засідання повторно не зявився, причин неявки не повідомив, хоча завчасно та належним чином двічі повідомлявся про судовий розгляд справи ухвалами суду від 14.08.2015р. та 27.08.2015 року, які надсилалась йому рекомендованою кореспонденцією за адресою, яка відповідає тій, що значиться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Разом з тим, 26.08.2015р. відповідачем до суду подано заперечення №01-31/3477 від 26.08.2015р. на позовну заяву ПП «Рослана», в якому Тростянецька РДА позов не визнає. Зокрема, відповідач у своє запереченні серед іншого зазначив, що Тростянецька РДА 20.11.2013р. уклала з ПП «Рослана» договір на виконання робіт з капітального ремонту частини приміщень адмінбудівлі по вул. Леніна, 46 для «Центру з надання адміністративних послуг» в смт. Тростянець Вінницької області, який було виконано повністю про що складено акту виконаних підрядних робіт та довідки про їх вартість. При укладенні договору сторонами було обумовлено обсяг проведення робіт в межах 100 тис. грн. Додаткове фінансування понад 110 тис. грн. ні районними програмами, ні районним бюджетами на 2013-2014р.р. не передбачалися. Вартість робіт позивачем завищена. Оригіналу договору підряду від 23.12.2013р. в Тростянецькій РДА немає та він не зареєстрований в журналі реєстрації договорів, оплата згідно вказаного договору не здійснювалася. А тому, Тростянецька районна державна адміністрація заперечує проти позову ПП «Рослана».

Крім того, у вказаному запереченні відповідач просить суд провести розгляд справи за його відсутності.

Суд, зважаючи на достатність доказів для вирішення даного спору по суті, задовольнив вищевказану заяву відповідача відповідно до приписів ст. 22 ГПК України, відтак ухвалив провести розгляд справи за відсутності останнього.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

23.12.2013р. між Тростянецькою районною державною адміністрацією (замовник) та приватним підприємством «Рослана» (підрядник) укладено договір, відповідно до п. 1.1 якого замовник доручає, а підрядник забезпечує в межах проектної та кошторисної частини проектної документації, яка має позитивний експертний звіт від 16.09.2013р. №02-1316-13 та умов договору виконання будівельних робіт з капітального ремонту частини приміщень адмінбудівлі по вул. Леніна, 46 для «Центру з надання адміністративних послуг» в смт. Тростянець Вінницької області.

Згідно із п. 3.1 Договору ціна договору є динамічною і відповідно до протоколу узгодження ціни будівельних робіт (Додаток №1), зведеного кошторису витрат з будівельних робіт (додаток №2), договірної ціни на виконання будівельних робіт (Додаток №3) складає 23858 грн 45 коп.

Відповідно до п. 10.3 Договору розрахунки за виконані будівельні роботи проводяться замовником в безготівковому порядку, на підставі підписання акту приймання виконаних робіт форми КБ-2в та довідки про їх вартість форми КБ-3 за відповідним розділом протягом пяти робочих днів з моменту їх підписання.

Договір набирає чинності з дня підписання його сторонами і діє до 31.12.2013р., але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами зобовязань за договором (п. 16.1 Договору).

Додатком №1 до договору сторони погодили договірну ціну, яка складає 23858 грн 45 коп.

Як встановлено судом, на виконання взятих на себе зобов'язань по виконанню будівельних робіт з капітального ремонту частини приміщень адмінбудівлі по вул. Леніна, 46 для «Центру з надання адміністративних послуг» в смт. Тростянець Вінницької області позивач виконав, а відповідач без будь-яких зауважень прийняв підрядних робіт на загальну суму 23858 грн 45 коп, що стверджується актом приймання виконаних будівельних робіт №1 за грудень 2013р. та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт за грудень 2013р. на суму 23858 грн 45 коп.

Натомість відповідач свої зобов'язання щодо оплати виконаних позивачем робіт згідно вищевказаного акту не виконав, відтак у останнього виникла заборгованість щодо оплати вказаних робіт в сумі 23858 грн 45 коп.

У зв'язку з не проведенням відповідачем розрахунків, позивач 08.04.2014р. та 17.12.201р. звертався з листами до відповідача з проханням погасити заборгованість за виконані роботи, однак вказані листи, як свідчать матеріали справи, відповідачем залишені без відповіді.

Наведенні вище обставини в їх сукупності, стали підставою для звернення позивача з позовом до суду про стягнення з відповідача вказаної суми заборгованості згідно договору підряду.

Беручи до уваги встановлені обставини, суд дійшов наступних висновків.

Стаття 11 Цивільного кодексу України вказує, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст.174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Зі змісту укладеного між сторонами договору від 23.12.2012р. вбачається, що він за правовою природою є договором підряду, а, відтак, правовідносини, які виникли у зв'язку з його виконанням регулюються положеннями глави 61 Цивільного кодексу України.

Згідно із частинами 1, 2 статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до частини 1 статті 846 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Згідно з частиною 1 статті 843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

У відповідності до ч. 1 ст. 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Частиною 1 ст.530 ЦК України встановлено якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно із ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України, ч.7 ст.193 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст.527 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Кожна зі сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги.

Частиною 1 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно із ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Виходячи з викладеного, суд вважає вимогу позивача про стягнення боргу в розмірі 23858 грн 45 коп. правомірною та обґрунтованою, з огляду на що задовольняє її в повному обсязі.

Також судом розглянуто вимоги позивача про стягнення з відповідача 937 грн 34 коп. 3% річних за період прострочення з 16.04.2014р. по 06.08.2015р. та 16832 грн 56 коп. інфляційних втрат за період з 16.04.2015р. по 30.06.2015р., за результатами чого суд дійшов наступних висновків.

Згідно із ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Порушенням зобов'язання, згідно ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення інфляційних втрат та 3% річних є правомірними, оскільки відповідають умовам чинного законодавства.

Перевіркою за допомогою програми "ЛІГА.ЗАКОН" розрахунку 3% річних судом не виявлено помилок, в зв'язку з чим зазначені вимоги задовольняються судом в заявленому позивачем розмірі - 937 грн 34 коп.

Поряд з цим, здійснивши за допомогою програми "ЛІГА.ЗАКОН" обрахунок інфляційних втрат у вказаний позивачем період, суд визначив їх в розмірі 15532 грн 66 коп., який є меншим ніж той який заявлений позивачем (16832 грн 56 коп.), а тому решта заявлених позивачем до стягнення інфляційних втрат в розмірі 1299 грн 90 коп. задоволенню судом не підлягає.

Що стосується доводів відповідача, викладених у запереченнях №01-31/3477 від 26.08.2015р., то вони не беруться судом до уваги, оскільки не спростовують обставин, встановлених судом підчас розгляду даної справи.

Зокрема, судом оцінуються критично твердження відповідача щодо відсутності у Тростянецької РДА оригіналу договору підряду від 23.12.2013р., відсутності в журналі реєстрації договорів реєстрації вказаного договору, не передбачення програмою додаткового фінансування понад 110 тис. грн., оскільки вказані доводи не мають жодного правового обґрунтування, так як матеріалами справи підтверджується підписання головою Тростянецької РДА ОСОБА_2 вказаного договору та складених на його виконання акту виконаних робіт та довідки про вартість виконаних робіт, а відтак і обізнаність відповідача про існування зобовязань щодо оплати виконаних робіт згідно умов даного договору.

Крім того, суд також відхиляє доводи відповідача відносно того завищення позивачем вартості робіт, оскільки підписавши акт приймання виконаних робіт без будь-яких заперечень та зауважень та довідку про їх вартість, Тростянецька РДА погодилось з видами та обсягом виконаних робіт, їх вартістю, а відтак із виникненням у неї обовязку щодо їх оплати.

Інші доводи відповідача не спростовують факт виконання робіт позивачем та не можуть нівелювати встановлений ст. 837 ЦК України обовязок відповідача по їх оплаті.

Разом з тим, позивачем заявлено до відшкодування за рахунок відповідача фактично понесених витрат на оплату послуг адвоката в розмірі 5000 грн.

Відповідно до ст. 44 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Оскільки статтею 44 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до складу судових витрат входить оплата послуг адвоката, то суд вважає, що в контексті цієї норми судові витрати за участь адвоката при розгляді справи підлягають оплаті лише в тому випадку, якщо вони сплачені адвокату стороною, котрій такі послуги надавались, та їх сплата підтверджується відповідними фінансовими документами, а також в тому випадку, коли відповідні послуги надавались адвокатом стосовно конкретного боржника.

Згідно статті 48 Господарського процесуального кодексу України, витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України Про адвокатуру. Статтею 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність зазначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

У пункті 6.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 р. № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" вбачається, що витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов'язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об'єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною п'ятою статті 49 ГПК.

Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от: угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригіналу ордера адвоката, виданого відповідним адвокатським об'єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

У разі неподання відповідних документів у господарського суду відсутні підстави для покладення на іншу сторону зазначених сум.

Виходячи з викладеного, відшкодування витрат пов'язаних з оплатою послуг адвоката з надання правової допомоги можливе при сукупності наступних підстав: послуги повинні надаватись адвокатом (адвокатським бюро, колегією, фірмою, конторою чи іншими адвокатськими об'єднаннями); реальної оплати таких послуг до прийняття рішення у справі та підтвердження цієї оплати відповідними фінансовими документами.

Як встановлено судом, на підтвердження понесених позивачем витрат на оплату послуг адвоката суду надано копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю на ім'я ОСОБА_1, квитанцію до прибуткового касового ордера.

Однак, наданні позивачем докази на підтвердження витрат на оплату послуг адвоката судом не беруться до уваги та спростовуються наступним.

Так, позивачем не надано суду жодного належного доказу на підтвердження участі адвоката ОСОБА_1 в розгляді даної справи (акту надання послуг-робіт), окрім представництва ним інтересів в судовому засіданні 16.09.2015р.; не надано доказів перерахування коштів в сумі 5000 грн. на оплату послуг правової допомоги адвоката по даній справі (платіжні доручення, тощо). Більше того, із адресованих суду звернень вбачається, що вказані документи підписувались лише директором ПП «Рослана» ОСОБА_3 А відтак, заявлені позивачем до стягнення з відповідача 5000 грн. на оплату послуг адвоката є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Як визначає ст.32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст.ст. 34, 43 Господарського процесуального кодексу України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення для господарського суду не є обовязковим.

За змістом статті 33 Господарського процесуального кодексу України обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги і заперечення.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги ПП «Рослана» про стягнення заборгованості за виконані підрядні роботи обґрунтованими та такими, що підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами, а відтак підлягають частковому задоволенню судом.

Судові витрати зі сплати судового збору підлягають віднесенню на відповідача відповідно до ст. 49 ГПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 4-3, 4-5, 22, 32, 33, 34, 36, 43, 44, 49, 82, 84, 85, 86, 87, 115, 116 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Тростянецької районної державної адміністрації (вул. Леніна, 37, смт. Тростянець, Вінницька область, 24300, ) на користь приватного підприємства «Рослана» (вул. Наконечного, 14, смт. Тростянець, Вінницька область, 24300, ) 23858 грн 45 коп. основного боргу, 15532 грн 66 коп. інфляційних втрат, 937 грн 34 коп. 3% річних та 1769 грн 95 коп. витрат зі сплати судового збору.

В задоволенні 1299 грн 90 коп. інфляційних втрат відмовити.

Видати наказ в день набрання рішенням законної сили.

Копію рішення надіслати відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Повне рішення складено 18 вересня 2015 р.

Суддя Тварковський А.А.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - відповідачу (вул. Леніна, 37, смт. Тростянець, Вінницька область, 24300)