РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.09.2015Справа №910/13131/15

За позовомКомунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва
ДоУправління культури, туризму та охорони культурної спадщини Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації
Простягнення 27 960,77 грн.
Суддя Спичак О.М.

Представники сторін:

від позивача: Турченко Д.Л. - дов. № 47-5 від 05.01.2015 року;

від відповідача: не з'явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Управління культури, туризму та охорони культурної спадщини Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації про стягнення 27 690,77 грн., з яких: 17 012,26 грн. - основного боргу, 9 734,52 грн. - інфляційних втрат, 1 213,99 грн. - 3% річних

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в порушення умов договору № 275 від 01.09.2010 рок не сплатив вартість наданих послуг з утримання будинків та прибудинкової території в період з 01.01.2011 року по 31.12.2013 року.

Ухвалою від 25.05.2015 року (суддя Трофименко Т.Ю.) порушено провадження у справі №910/13131/15 та призначено її до розгляду на 15.06.2015 року.

Ухвало суду розгляд справи було відкладено до 08.07.2015 року.

У зв'язку з тривалим перебуванням судді Трофименко Т.Ю. на лікарняному, відповідно до п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, було призначено повторний автоматичний розподіл справи № 910/13131/15.

Згідно повторного автоматичного розподілу, справа № 910/13131/15 була передана до розгляду судді Спичаку О.М.

Ухвалою суду від 10.07.2015 року суддя Спичак О.М. прийняв справу № 910/13131/15 до свого провадження, розгляд справи призначив на 28.08.2015 року.

Представник позивача 08.07.2015 року через канцелярію суду подав клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, яке судом розглянуто та задоволено, а в судовому засіданні 28.08.2015 року надав усні пояснення по суті спору, відповідно до яких позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судове засідання 28.08.2015 року не з'явився, вимоги ухвали суду не виконав, про причини неявки суд не повідомив, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином.

Ухвалою суду від 28.08.2015 року розгляд справи відкладено на 07.09.2015 року.

В судовому засіданні 07.09.2015 року представник позивача надав усні пояснення, відповідно до яких позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання 07.09.2015 року не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до п. 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Зважаючи на те, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності третьої особи.

В судовому засіданні 07.09.2015 року на підставі ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.09.2010 року між Комунальним підприємством по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва (виконавець, позивач) та Управлінням культури Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації (Управління культури, туризму та охорони культурної спадщини Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації) (споживач, відповідач), було укладено договір №275 про відшкодування експлуатаційних витрат на утримання будинку та прибудинкової території, відповідно до п.п. 1.1, 1.2 якого виконавець забезпечує обслуговування та експлуатацію будівлі, що знаходиться у м. Києві по вул. Луначарського, 24, в якій знаходиться нежиле приміщення площею 602,30 кв.м, що займає споживач.

Додатковою угодою від 01.12.2012 року назву договору було змінено на «про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій».

Відповідно до п. 2.1 договору виконавець нараховує плату за обслуговування, експлуатацію будівлі та утримання прибудинкової території (експлуатаційні витрати), ПДВ пропорційно займаній площі, згідно додатку №1 до договору, та надає споживачу до 20-го числа поточного місяця, платіжну вимогу-доручення.

Споживач, незалежно від наслідків його господарської діяльності, своєчасно та в повному обсязі сплачує на розрахунковий рахунок виконавця експлуатаційні витрати, на протязі 3 банківських днів з дня отримання платіжної вимоги-доручення (п.2.2), податок на додану вартість споживач сплачує в розмірі та порядку, встановленому чинним законодавством України (п.1.3).

Згідно п. 1.3 договору споживач сплачує експлуатаційні витрати на розрахунковий рахунок виконавця згідно додатку №1 до договору пропорційно займаній площі, згідно тарифу, виконавець забезпечує надання експлуатаційних послуг з утримання будівлі, прибудинкової території.

Додатком №1 до договору сторони погодили плату за експлуатаційні витрати з 01.09.2010 року в розмірі 821,72 грн. в місяць без ПДВ.

Згідно додаткової угоди від 01.02.2012 року до договору плата за експлуатаційні витрати з 01.02.2011 року складає 850,27 грн. в місяць без ПДВ.

Відповідно до додаткової угоди від 01.12.2012 року плата за послуги з утримання будинку та прибудинкової території з 01.06.2012 року складає 873,15 грн. в місяць без ПДВ.

Договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами та діє з 01.09.2010 року по 31.12.2013 року (п. 4.1).

На виконання умов договору №275 від 01.09.2010 року позивач за період з 01.01.2011 року по 31.12.2013 року надав відповідачу послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій на суму 36 336,37 грн.

Проте, відповідач, свої зобов'язання за договором №275 від 01.09.2010 року, щодо оплати наданих послуг, виконав не повному обсязі, оплатив надані послуги в розмірі 19 324,11 грн., в зв'язку з чим у відповідача виникла заборгованість в розмірі 17 012,26 грн.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Згідно з частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов'язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов'язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов'язання. Строк (термін) виконання зобов'язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Судом встановлено, що відповідач свої зобов'язання з оплати наданих, згідно договору №275 від 01.09.2010 року послуг, в повному обсязі не виконав у зв'язку з чим його заборгованість за період з 01.01.2011 року по 31.12.2013 року становить 17 012,26 грн.

Таким чином, зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених правових норм, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу підлягають задоволенню повністю в сумі 17 012,26 грн.

Позивач за прострочення строків сплати за надані послуги, нарахував та просить стягнути з відповідача 9 734,52 грн. інфляційних втрат та 1 213,99 грн. 3% річних за період прострочення з 01.01.2011 року по 30.04.2015 року.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно зі ст. ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перерахунок 3 % річних та інфляційних втрат, з урахуванням умов договору, прострочення відповідачем сплати грошового зобов'язання та порядку розрахунків погодженого сторонами, господарський суд дійшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення інфляційних втрат підлягають задоволенню повністю у розмірі 9 734,52 грн., а позовні вимоги в частині стягнення 3 % річних підлягають частковому задоволенню в сумі 1 165,06 грн.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на сторін пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись, ст.ст. 32, 33, 49, 82-85 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Управління культури, туризму та охорони культурної спадщини Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації (місцезнаходження: 02100, м. Київ, вул. Будівельників, буд. 34/1, ) на користь Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва (місцезнаходження: 02002, м. Київ, вул. Челябінська, буд. 9-Г, ) 17 012 (сімнадцять тисяч дванадцять) грн. 26 коп. - основного боргу, 9 734 (дев'ять тисяч сімсот тридцять чотири) грн. 52 коп. - інфляційних втрат, 1 165 (одну тисячу сто шістдесят п'ять) грн. 06 коп. - 3% річних та 1 823 (одну тисячу вісімсот двадцять три) грн. 80 коп. - судового збору.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Спичак О.М.

Повне рішення складено

14.09.2015 року.