ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" вересня 2015 р. Справа № 911/2950/15

Господарський суд Київської області, у складі судді Саванчук С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого підприємства "Поліпром",

49000, Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, Бабушкінський р-н, вул. Комсомольська, буд. 5

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нордон",

07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Київська, буд. 316/2

про стягнення 61 192,65 грн.

за участю представників:

позивача - Євтушенко О.В. (довіреність від 01.02.2014);

відповідача - Похилько О.В. (довіреність від 10.08.2015)

Обставини справи:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого підприємства "Поліпром" (далі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нордон" (далі - відповідач) про стягнення 92 831,57 грн., з яких: 61 150,88 грн. основного боргу, 1 432,04 грн. 3% річних та 30 248,65 грн. інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем грошових зобов'язань за договором поставки від 30.04.2014 № 101-146-ДА14/861.

Ухвалою господарського суду Київської області від 13.07.2015 порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 04.08.2015.

У судове засідання 04.08.2015 представники сторін не з'явились, розгляд справи відкладено на 18.08.2015.

Через канцелярію господарського суду Київської області (вх. № 19171/15 від 18.08.2015) відповідачем подано відзив на позовну заяву.

У судове засідання 18.08.2015 представник позивача не з'явився, розгляд справи відкладено на 01.09.2015.

Через канцелярію господарського суду Київської області (вх. № 20240/15 від 01.09.2015) позивачем подано документи на виконання вимог ухвали суду від 13.07.2015.

Через канцелярію господарського суду Київської області (вх. № 20242/15 від 01.09.2015) позивачем подано заяву про зменшення розміру позовних вимог.

Відповідно до частин 4, 6 статті 22 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням того, що заяву про зменшення розміру позовних вимог підписано уповноваженою на це особою, зменшення розміру позовних вимог не суперечить чинному законодавству та не порушує нічиїх прав і охоронюваних законом інтересів, зменшення розміру позовних вимог прийнято господарським судом.

У зв'язку з прийняттям зменшення розміру позовних вимог господарським судом, у справі має місце нова ціна позову, відповідно до розміру якої буде вирішуватися спір - 61 192,65 грн., з яких: 29 511,96 грн. основного боргу, 1 432,04 грн. 3% річних та 30 248,65 грн. інфляційних втрат.

Підстави для припинення провадження у справі, у частині зменшення позовних вимог у господарського суду відсутні, з урахуванням абзацу 2 пункту 7. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 6 "Про судове рішення".

Через канцелярію господарського суду Київської області (вх. № 20241/15 від 01.09.2015) позивачем подано письмові пояснення.

Через канцелярію господарського суду Київської області (вх. № 20265/15 від 01.09.2015) відповідачем подано заяву про залишення позову без розгляду.

Через канцелярію господарського суду Київської області (вх. № 20266/15 від 01.09.2015) відповідачем подано письмові пояснення.

У судовому засіданні 01.09.2015 представник позивача підтримав позовні вимоги повністю, представник відповідача заперечив проти задоволення позову.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 01.09.2015 оголошено вступну і резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні представників сторін, дослідивши докази та оцінивши їх у сукупності, суд -

встановив:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю науково-виробничого підприємства "Поліпром" (далі - постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Нордон" (далі - покупець) укладено договір поставки від 30.04.2014 № 101-146-ДА14/861 (далі - Договір), відповідно до умов якого постачальник зобов'язується поставити товар із замовленням покупця, а покупець прийняти його відповідно до накладних та протоколу узгодження цін, що є невід'ємною частиною договору та оплатити товар у строки, зазначені в пункті 3.2. Договору (пункт 1.1. Договору).

Відповідно до пунктів 3.1., 3.2. Договору, ціну договору становить сума вартості товару, поставленого за всіма разом узятими накладними до цього Договору. Покупець оплачує поставлений товар за цінами, зазначеними у накладних, один раз на тиждень, за проданий товар.

Договір набуває чинності з моменту підписання і діє до 31.12.2014 (пункт 4.16. Договору).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач, на виконання умов Договору, поставив відповідачу товар, всього на суму 130 820,16 грн., що підтверджується наданими у матеріали справи видатковими накладними (Т.1., а.с. №№ 24-44), що підписані у двосторонньому порядку уповноваженими представниками та скріплені відбитками печаток обох сторін, а відповідач вказаний товар отримав.

Підписи уповноважених представників сторін на видаткових накладних скріплені відбитками печаток обох сторін, що оцінюється судом як підтвердження юридичними особами фактів вчинення господарських операцій з поставки товару. До матеріалів справи долучені копії зазначених накладних, а їх оригінали оглянуті у судовому засіданні.

Окрім того, відповідачем здійснено повернення позивачеві товару, що отриманий за Договором, на суму 5 489,94 грн, що підтверджено накладними на повернення, що надані до матеріалів справи.

На підтвердження наявності заборгованості, до матеріалів справи надано платіжні доручення, відповідно до яких судом встановлено здійснення відповідачем часткових оплат за Договором у розмірі 95 818,26 грн.

Крім того, на підтвердження позовних вимог, позивачем надано у матеріали справи податкові накладні на поставку товару, що складені на господарські операції з поставки товару за спірними видатковими накладними, за спірний період.

Відповідно до пунктів 201.1, 201.4., 201.6., 201.7. статті 201 Податкового кодексу України, платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, яка складається у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Один примірник видається покупцю, а другий залишається у продавця. У разі складання податкової накладної у паперовому вигляді покупцю видається оригінал, а копія залишається у продавця. Податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця. Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Зважаючи не викладене, судом оцінюються податкові накладні, що складені позивачем, як докази того, що позивачем відображені господарські операції за спірними видатковими накладними, у своїх податкових зобов'язаннях.

Оскільки відповідач зобов'язання за Договором, у частині оплати вартості товару, що поставлений позивачем, виконав частково, а також враховуючи часткове повернення товару, станом на дату винесення рішення суду, у відповідача наявна заборгованість перед позивачем за Договором у розмірі 29 511,96 грн.

Відповідачем позов заперечено повністю, з огляду на те, що відповідно до пункту 3.2. Договору, покупець оплачує проданий товар, у зв'язку з чим, за твердженням відповідача, строк оплати за товар, що не реалізований, не настав. Відповідачем подано акт перевірки залишків товарів, поставлених за Договором, відповідно до якого, вартість залишку товару, що не реалізований, становить 29 511,96 грн., у зв'язку з чим, відповідач звернувся з листом до позивача про повернення вказаного товару позивачу.

Проте, дані твердження відповідача не оцінюються судом як докази відсутності грошового зобов'язання відповідача з оплати спірного товару, оскільки сторони чітко погодили у пункті 2.13. Договору порядок повернення товару, що не реалізується. Відповідно до пункту 2.13. Договору, якщо товар не реалізується протягом 30 календарних днів, покупець має право повернути його постачальникові, попередньо повідомивши про це постачальника, повернення нереалізованого товару здійснюється в присутності відповідальних представників покупця й постачальника, на підставі видаткових накладних, протягом 7 календарних днів з моменту виставлення вимоги в письмові формі. Отже, з огляду на зазначене, повернення товару має бути оформлене відповідною накладною, проте, у матеріалах справи відсутні накладні на повернення на суму товару, що не реалізовано, про яку стверджує відповідач, крім того, сплинули строки реалізації такого права відповідача, оскільки останню спірну поставку товару за Договором здійснено 16.01.2015, 30-денний строк сплинув, звернення відповідача про повернення товару у липні 2015 року не спростовує вказаних висновків суду.

Крім того, відповідачем подано заяву про залишення позову без розгляду, у зв'язку з тим, що позивачем, у супереч вимогам ухвали суду від 13.07.2015, не подано витребуваних судом доказів та не забезпечено явку представника у судові засідання.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 81 Господарського процесуального кодексу України господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до матеріалів справи, позивачем подано витребувані докази та забезпечено явку представника у судове засідання 01.09.2015, у зв'язку з чим, підстави для застосування пункту 5 частини 1 статті 81 Господарського процесуального кодексу України у суду відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір, що укладено між сторонами, за правовою природою є договором поставки.

Відповідно до частини 1 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 2 статті 712 Цивільного кодексу України передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з вимогами статті 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

З наявних у матеріалах справи письмових доказів, з огляду на те, що вони підписані уповноваженими на те особами, вбачається наявність у відповідача грошового зобов'язання перед позивачем, строк виконання якого настав і яке відповідачем не виконане, відтак, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 29 511,96 грн. є доведеною, обґрунтованою, відповідачем не спростованою, а, отже, підлягає задоволенню.

Також позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення 3 % річних у розмірі 1 432,04 грн. та інфляційних втрат у розмірі 30 248,65 грн

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З метою всебічного, повного і об'єктивного розгляду обставин справи, суд здійснив перерахунок 3 % річних та інфляційних втрат та з'ясував, що вказані вимоги позивачем нараховано надмірно, правильний розмір 3% річних складає 1 409,55 грн., а інфляційних втрат - 30 086,88 грн., у зв'язку з чим, позовні вимоги, у частині 22,49 грн. 3% річних та 161,77 грн. інфляційних втрат задоволенню не підлягають.

З огляду на зазначене, за результатами оцінки доказів, що наявні у матеріалах справи та встановлення всіх обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, у частині стягнення основного боргу у розмірі 29 511,96 грн., 3% річних у розмірі 1 409,55 грн. та інфляційних втрат у розмірі 30 086,88 грн., решта позову задоволенню не підлягає.

Відповідно до нової ціни позову у розмірі 61 192,65 грн., у зв'язку з її зменшенням, що прийнято господарським судом, розмір судового збору складає 1 827,00 грн., оскільки згідно з Законом України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі, що виражається у відсотковому співвідношенні до ціни позову та не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати.

З наявної у матеріалах справи квитанції вбачається, що судовий збір сплачено позивачем у розмірі 1 856,64 грн., тобто, більшому, ніж передбачено законом.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог.

Питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується господарським судом за результатами розгляду відповідних матеріалів, у тому числі й за відсутності заяви (клопотання) сторони чи іншого учасника судового процесу про повернення суми судового збору. Про таке повернення зазначається, зокрема, в резолютивній частині судового рішення, яким закінчується розгляд справи по суті.

Вказану правову позицію викладено у підпункті 5.2. пункту 5. постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" від 21.02.2013 № 7.

З огляду на зазначене, судовий збір, що сплачений позивачем при поданні позову, підлягає частковому поверненню позивачу з державного бюджету у розмірі 29,64 грн.

Відшкодування решти судового збору, відповідно до частини 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 4, 32, 33, 36, 43, 44, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Нордон" (07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Київська, буд. 316/2, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого підприємства "Поліпром" (49000, Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, Бабушкінський р-н, вул. Комсомольська, буд. 5, ) 29 511 (двадцять дев'ять тисяч п'ятсот одинадцять) грн. 96 коп. основного боргу, 1 409 (одна тисяча чотириста дев'ять) грн. 55 коп. 3% річних, 30 086 (тридцять тисяч вісімдесят шість) грн. 88 коп. інфляційних втрат та 1 821 (одна тисяча вісімсот двадцять одна) грн. 50 коп. судового збору.

3. У задоволенні решти позову відмовити.

4. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю науково-виробничого підприємства "Поліпром" (49000, Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, Бабушкінський р-н, вул. Комсомольська, буд. 5, ) з Державного бюджету України 29 (двадцять дев'ять) грн. 64 коп. судового збору, що зайво сплачений згідно з квитанцією Публічного акціонерного товариства "А-Банк" № 0.0.405940997.1.

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання та може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Повне рішення складено 07.09.2015.

Суддя С.О. Саванчук