ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.09.15 Справа№ 914/2144/15

За позовом: Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Львівської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком», м. Львів

до відповідача: Самбірської районної державної адміністрації Львівської області, м. Самбір, Львівська область

про стягнення 8 429 грн. 11 коп.

Суддя Мазовіта А.Б.

Секретар Юрків М.Г.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1Б, представник (довіреність від 03.11.2014 р.);

від відповідача: ОСОБА_2, преставник (довіреність від 11.09.2015 р.);

Публічне акціонерне товариство «Укртелеком» в особі Львівської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком», м. Львів звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до Самбірської районної державної адміністрації Львівської області, м. Самбір, Львівська область про стягнення 8 429 грн. 11 коп.

Розглянувши матеріали справи, суд визнав представлені матеріали достатніми для прийняття позовної заяви до розгляду і ухвалою від 06.07.2015р. призначив розгляд справи на 16.07.2015 р. Розгляд справи відкладався з підстав, викладених в ухвалі суду. За клопотанням представника сторони строк вирішення спору було продовжено на 15 днів до 18.09.2015 р.

Представникам розяснено права та обовязки, передбачені ст. 22 ГПК України, заяв про відвід суду не поступало.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання телекомунікаційних послуг, на виконання умов якого позивачем було надано відповідачеві вказані послуги в повному обсязі. Однак, відповідач неналежно виконав свої обовязки щодо оплати вартості наданих послуг станом на дату подання позовної заяви його заборгованість перед позивачем становила 6441грн. 14 коп. За порушення строків оплати вартості послуг відповідачу нараховано 1 906 грн. 41 коп. інфляційних втрат, 81 грн. 56 коп. 3% річних. Таким чином, просив стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 8 429 грн. 11 коп.

15.07.2015 р. через канцелярію суду від позивача надійшло клопотання про припинення провадження в частині стягнення 2 328 грн. 20 коп. основного боргу.

14.09.2015 р. через канцелярію суду від позивача надійшло клопотання про припинення провадження в частині стягнення 4 112 грн. 94 коп. основного боргу.

В судовому засіданні представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у поданому через канцелярію суду відзиві на позов.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

6 лютого 2013 р. між Публічним акціонерним товариством «Укртелеком» (Укртелеком) та Самбірською районною державною адміністрацією Львівської області (абонент) було укладено договір №360213 про надання телекомунікаційних послуг.

За цим договором Укртелеком (позивач) відповідно до умов договору зобовязується надавати абоненту (відповідачу) загальнодоступні (універсальні) та інші телекомунікаційні послуги, супутні (додаткові) послуги, згідно переліку та в обсягах замовлених абонентом, а абонент зобовязується своєчасно оплачувати отримані послуги відповідно до умов цього договору.

На виконання умов вищевказаного договору, позивач за період з липня 2014 р. по травень 2015 р. включно, надав відповідачу телекомунікаційні послуги загальною вартістю 13 079 грн. 46 коп.

Пунктом 4.15. та 4.16. договору передбачено, що оплата рахунку за отримані послуги проводиться абонентом в термін не пізніше 20 числа місяця, що настає після повного розрахункового періоду (при кредитному порядку оплати) та до 20 числа поточного місяця у разі застосування попередньої (авансової) оплата.

У разі застосування попередньої (авансової) оплати абонент зобовязаний до 20 числа поточного місяця здійснити оплату послуг у розмірі не менше суми послуг, наданих у попередньому розрахунковому періоді.

У звязку з неналежним виконанням відповідачем свого обовязку щодо оплати вартості послуг, позивач в позовній заяві просив суд стягнути з відповідача 6 441 грн. 14 коп. основного боргу.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до ст. 11 ЦК України, однією з підстав виникнення зобовязань, є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 599 ЦК України вказує на те, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні вимоги встановлені ст. 193 ГК України.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

15.07.2015 р. позивачем долучено до клопотання про припинення провадження у справі в частині стягнення 2 328 грн. 20 коп. основного боргу платіжні доручення №40 та №41 від 02.07.2015 р., з яких вбачається, що позивач 02.07.2015 р. р. в рахунок погашення боргу сплатив 2 585 грн. 23 коп., з яких позивачем 2 328 грн. 20 коп. зараховано в рахунок погашення основного боргу.

З наведеного вбачається, що вказана сума була сплачена відповідачем ще до моменту предявлення позову позивачем, яке відбулося 03.07.2015 р.

Слід також зазначити, що у відповідності до п. 4.4. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», припинення провадження у справі на підставі п. 1-1 ст. 80 ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не припинення провадження у справі.

Таким чином, вимога позивача в частині стягнення з Самбірської районної державної адміністрації Львівської області основного боргу у розмірі 2 328 грн. 20 коп. є безпідставною та до задоволення не підлягає.

За час розгляду справи в суді, відповідачем було сплачено решту суми основного боргу в розмірі 4 112 грн. 94 коп., що підтверджується долученими до матеріалів справи копіями платіжних доручень

Відповідно до п. 1-1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Згідно п. 4.4. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» господарський суд припиняє провадження у справі у звязку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у звязку з цим не залишилося неврегульованих питань.

За таких обставин, суд вважає за необхідне припинити провадження у справі в частині стягнення 4 112 грн. 94 коп. боргу у звязку з відсутністю предмету спору в цій частині відповідно до п. 1-1 ст. 80 ГПК України.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З врахуванням цих положень, позивачем правомірно нараховано 3% річних в сумі 81 грн. 56 коп., інфляційні втрати в розмірі 1 906 грн. 41 коп.

Покликання відповідача на відсутність коштів не є тією обставиною (подією), яка не породжує для відповідача обовязку здійснити розрахунок за надані послуги, або звільняє відповідача від визначеного договором зобовязання розрахуватися за надані йому послуги.

Також, як зазналося вище, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді всіх обставин справи. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані поданими доказами, а загальна сума заборгованості, яка підтверджена матеріалами справи та підлягає до задоволення частково, складає 81 грн. 56 коп. 3% річних, 1 906 грн. 41 коп. інфляційних втрат. У задоволенні позову в частині стягнення 2 328 грн. 20 коп. основного боргу слід відмовити у звязку з безпідставністю. В частині стягнення 4 112 грн. 94 коп. основного боргу провадження слід припинити.

Оскільки спір виник внаслідок прострочення відповідачем сплати 4112грн. 94 коп. боргу, вказана сума боргу сплачена після звернення позивача із позовом до суду, судові витрати, сплачені із розміру позовних вимог в цій частині, необхідно покласти на відповідача відповідно до ст. 49 ГПК України. Судові витрати, сплачені із розміру позовних вимог на суму 2 328 грн. 20 коп., в задоволенні яких відмовлено, слід покласти на позивача.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 11, 509, 526, 530, 599, 610, 612, 625, 626 ЦК України, ст.ст. 193 ГК України та ст.ст. 4, 33, 34, 35, 44, 49, 75, 80, 82, 83, 84, 85, 115, 116 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Самбірської районної державної адміністрації Львівської області, м. Самбір, вул. Мазепи, 8, Львівська область (ідентифікаційний код 04056322) на користь Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Львівської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком», м.Львів, вул. Дорошенка, 43 (ідентифікаційний код 01186030) 81 грн. 56 коп. 3% річних, 1 906 грн. 41 коп. інфляційних втрат, 1 322 грн. 20 коп. судового збору.

3. В частині стягнення 2 328 грн. 20 коп. основного боргу відмовити.

4. В частині стягнення 4 112 грн. 94 коп. основного боргу провадження припинити.

5. Наказ видати згідно ст. 116 ГПК України.

В судовому засіданні 14.09.2015 р. оголошено вступну та резолютивну частину рішення. Повний текст рішення складено та підписано 18.09.2015 р.

Суддя Мазовіта А.Б.