УХВАЛА

07.09.2015 Справа № 37/335

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія

«Довіра та гарантія»

про зміну способу і порядку виконання рішення суду

У справі

за позовом Відкритого акціонерного товариства Банку «БІГ Енергія»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Швейцплац»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача -

Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрленддевелопер»

про стягнення 23 776 481,46 грн

За участю представників учасників судового процесу:

від заявника: Міщук А.С. - (довіреність № 118 від 22.04.2015 року);

від відповідача: не з'явилися;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

11.10.2011 року до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява відкритого акціонерного товариства Банку «БІГ Енергія» (далі - ВАТ Банк «БІГ Енергія») до товариства з обмеженою відповідальністю «Швейцплац» (далі - ТОВ «Швейцплац»), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - товариства з обмеженою відповідальністю «Укрленддевелопер» (далі - ТОВ «Укрленддевелопер») про стягнення заборгованості в розмірі 23 776 481,46 грн.

14.12.2011 року, за результатами розгляду вищевказаної позовної заяви, Господарським судом міста Києва було винесено рішення по справі № 37/335, яким позов було задоволено повністю; звернено стягнення на належну ТОВ «Швейцплац» на праві власності земельну ділянку площею 8,9635 га, що знаходиться за адресою: Київська обл., Макарівський район, Маковищанська сільська рада, наданої для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер земельної ділянки :04:001:0012, яка є предметом іпотеки за договором іпотеки від 20.03.2007, який зареєстровано в реєстрі за № 1024 та посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуд Л.М., договором про внесення змін до зазначеного договору іпотеки від 07.02.2008, реєстровий № 434, та договором про внесення змін до зазначеного договору іпотеки від 13.01.2009, реєстровий № 32 у погашення заборгованості ТОВ «Укрленддевелопер» в розмірі 23 776 481,46 грн, яка виникла на підставі кредитного договору № 01/14-12-2006 від 27.12.2006, та встановлено спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів з початковою ціною, визначеною субєктом оціночної діяльності відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» на користь ВАТ Банк «БІГ Енергія»; стягнуто з ТОВ «Щвейцлац» на користь ВАТ Банку «БІГ Енергія» 25 500,00 грн витрат на оплату державного мита та 236,00 грн витрат на оплату інформаційно-технічного забезпечення судового процесу.

На виконання рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2011 року був виданий наказ № 37/335 від 16.01.2012 року.

14.05.2014 року до Господарського суду міста Києва звернулось товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» (далі - ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія») із заявою про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження по справі № 37/335.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.06.2014 року заяву ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження було задоволено; замінено сторону (стягувача) у справі № 37/335 за позовом ВАТ Банк «Біг Енергія» до ТОВ «Швейцплац», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: ТОВ «Укрленддевелопер» про стягнення 23 776 481,46 грн, з ВАТ «Біг Енергія» на ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія».

13.08.2015 року до Господарського суду міста Києва звернулось ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» (далі - заявник) із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення суду, в якій заявник просив змінити спосіб виконання рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2011 року із способу реалізації предмета іпотеки шляхом проведення аукціону (публічних торгів) на спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 Закону України «Про іпотеку», із змінами та доповненнями, для чого заявнику надати право від імені ТОВ «Швейцплац» укласти договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 8,9635 га, що знаходиться за адресою: Київська обл., Макарівський район, Маковищанська сільська рада, кадастровий номер земельної ділянки - :04:001:0012 будь-яким способом з іншою особою-покупцем за початковою ціною реалізації, встановленою на рівні, не нижче за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності (незалежного експерта) на стадії оцінки земельної ділянки.

В обґрунтування вищевказаної заяви заявник пояснив, що процедура реалізації земельних ділянок шляхом проведення прилюдних торгів не передбачена чинним законодавством України, що унеможливлює виконання рішення суду.

Заявник зазначає, що Державною виконавчою службою України вчинено усі дії відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», але здійснити підготовку предмету застави до реалізації та провести саму реалізацію виконавча служба не може через заборону, встановлену ч. 1 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження». А Тимчасовим порядком реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України № 656/5 від 16.04.2014 року передбачено, що державний виконавець зобов'язаний вчинити дії по реалізації до стадії проведення оцінки. У зв'язку з цим, рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2011 року по справі № 37/335 з 2012 року залишається без виконання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.08.2015 року заява про зміну способу і порядку виконання рішення суду ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» була прийнята судом до розгляду, судове засідання призначено на 07.09.2015 року.

У судовому засіданні 07.09.2015 року представник заявника надав пояснення по суті поданої ним заяви.

Представник ТОВ «Швейцплац» у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Розглянувши у судовому засіданні 07.09.2015 року заяву ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про зміну способу і порядку виконання рішення, суд дійшов висновку про те, що зазначена заява задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 Господарського процесуального кодексу України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Пунктом 7.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» № 9 від 17.10.2012 року (далі - Постанова) роз'яснено, що господарський суд на підставі статті 121 ГПК має право за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за власною ініціативою у виняткових випадках залежно від обставин справи відстрочити, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови (далі - рішення), змінити спосіб та порядок їх виконання.

Оскільки згадана стаття не обмежує відповідне право господарського суду певним строком, воно може бути реалізоване у будь-який час після набрання рішенням законної сили і до його фактичного повного виконання, в межах строку пред'явлення наказу до виконання. Також не обмежується право заявника на повторне звернення з відповідною заявою, якщо вона вже розглядалася судом.

Згідно з п. 7.1.3 Постанови, під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Наприклад, зміна способу виконання рішення можлива шляхом видозмінення зазначеної у рішенні форми (грошової чи майнової) виконання, тобто за відсутності у боржника присудженого позивачеві майна в натурі або грошових коштів, достатніх для покриття заборгованості.

Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Частино 3 ст. 36 Закону України «Про іпотеку» вставлено, що договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: - передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону;

- право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.

Дії щодо продажу предмета іпотеки та укладання договору купівлі-продажу здійснюються іпотекодержателем від свого імені, на підставі іпотечного договору, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження іпотекодавця (ч. 5 ст. 38 Закону України «Про іпотеку»).

В листі Верховного Суду України від 01.02.2015 року «Аналіз судової практики застосування судами законодавства, яке регулює іпотеку як заставу нерухомого майна» зазначено, що правильною є практика судів, які за відсутності встановлення в договорі про задоволення вимог іпотекодержателя або у відповідному застереженні в іпотечному договорі можливості передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки відмовляють у задоволенні подібних позовів.

З аналізу чинного законодавства вбачається, що вищезазначене має стосуватися також і звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом застосування процедури продажу, установленої ст. 38 Закону України «Про іпотеку», у разі, коли такий спосіб передбачений договором про задоволення вимог іпотекодержателя чи відповідним застереженням в іпотечному договорі.

Судам, вирішуючи такі справи, необхідно чітко дотримуватись вимог законодавства та враховувати способи захисту, визначені договором, не виходячи за їх межі.

Судом встановлено, що умови договору іпотеки від 20.03.2007 року не передбачають спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом застосування процедури продажу, установленої ст. 38 Закону України «Про іпотеку».

Крім того, п. 7.2 Постанови роз'яснено, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються, зокрема, письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Заявником документів, які підтверджують наявність конкретних виняткових обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у встановлений господарським судом спосіб, а також доказів, які б свідчили про намагання виконати рішення суду у визначений ним спосіб, суду не надав.

Суд зазначає, що Господарський процесуальний кодекс України не визначає обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання. Тому суд, згідно з приписами ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, оцінює докази, подані на підтвердження зазначених обставин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про зміну способу виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 121 Господарського процесуального кодексу України, про відстрочку або розстрочку виконання рішення, ухвали, постанови, зміну способу та порядку їх виконання виноситься ухвала, яка може бути оскаржена у встановленому порядку. В необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. В задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» (01133, м. Київ, вул. Кутузова, буд. 13, ідентифікаційний код 38750239) про зміну способу і порядку виконання рішення, а саме: спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення аукціону (публічних торгів) змінити на спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 Закону України «Про іпотеку», із змінами та доповненнями, для чого товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» надати право від імені товариства з обмеженою відповідальністю «Швейцплац» укласти договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 8,9635 га, що знаходиться за адресою: Київська обл., Макарівський район, Маковищанська сільська рада, кадастровий номер земельної ділянки - :04:001:0012 будь-яким способом з іншою особою-покупцем за початковою ціною реалізації, встановленою на рівні, не нижче за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності (незалежного експерта) на стадії оцінки земельної ділянки, відмовити.

2. Копію ухвали направити учасникам судового процесу та товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія».

Суддя Я.А. Карабань