РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.2015Справа №910/2101/14

За позовом Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Іппон"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1
про звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 08.07.2008 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Глушко Л.В., зареєстрованим в реєстрі за № 886, в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за Кредитним договором № 08Ф-21 від 01.02.2008 року в розмірі 23 129 887,33 грн.

Суддя Стасюк С.В.

Представники сторін:

від позивача Мельник М.В. (дов. № 172/03 від 11.06.2015 року)
від відповідача Дубовик Д.А. (дов. б/н від 01.09.2015 року)
від третьої особиОСОБА_5 (дов. № 612 від 18.05.2015 року)

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 10 вересня 2015 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Публічне акціонерне товариство "Брокбізнесбанк" (надалі по тексту - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Іппон" про звернення стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором від 08.04.2008 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Глушко Л.В., зареєстрованим в реєстрі за № 886, в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за Кредитним договором № 08Ф-21 від 01.02.2008 року в розмірі 6 465 421,80 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що внаслідок неналежного виконання ОСОБА_1, як позичальником за Кредитним договором № 08Ф-21 від 01.02.2008 року своїх зобов'язань щодо своєчасного повернення кредиту та сплати процентів, у останнього виникла заборгованість у загальній сумі 6 465 421,80 грн. На забезпечення виконання зобов'язань позичальника за Кредитним договором № 08Ф-21 від 01.02.2008 року між позивачем та відповідачем укладено Іпотечний договір від 08.04.2008 року. У зв'язку невиконанням позичальником зобов'язань за Кредитним договором № 08Ф-21 від 01.02.2008 року, відповідач як іпотекодавець повинен погасити вищевказану заборгованість за рахунок переданого в іпотеку майна.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.02.2014 року порушено провадження у справі № 910/2101/14 та призначено її розгляд на 12.03.2014 року, залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1, зобов'язано сторін та третю особу надати певні документи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.03.2014 року відкладено розгляд справи до 24.03.2014 року, у зв'язку з неявкою представників відповідача та третьої особи у призначене судове засідання та невиконанням учасниками судового процесу вимог ухвали суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.03.2014 року розгляд справи було відкладено до 07.04.2014 року у зв'язку з неявкою уповноважених представників третьої особи у призначене судове засідання та невиконанням учасниками судового процесу вимог ухвали суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.04.2014 року у справі № 910/2101/14 було призначено судову будівельно-технічну експертизу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.04.2014 року зупинено провадження у справі № 910/2101/14 на час проведення судової будівельно-технічної експертизи, призначеної ухвалою суду від 07.04.2014 року.

Розпорядженням Керівника апарату від 09.06.2014 року справу № 910/2101/14 призначено на повторний автоматизований розподіл у зв'язку з припиненням повноважень судді Гавриловської І.О.

09.06.2014 року в результаті повторного автоматизованого розподілу справ у Господарському суді міста Києва справу № 910/2101/14 передано судді Стасюку С.В.

15.01.2015 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва надійшов лист від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (за підписом заступника директора - Т.Д. Голікова), з клопотанням судового експерта ОСОБА_7 про забезпечення умов роботи судового експерта по місцезнаходженню об'єктів дослідження.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.01.2015 року поновлено провадження у справі № 910/2101/14, клопотання експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз ОСОБА_7 про забезпечення умов роботи судового експерта по місцезнаходженню об'єктів дослідження задоволено.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.01.2015 року зупинено провадження у справі № 910/2101/14 до надходження до Господарського суду міста Києва висновку судової експертизи та повернення матеріалів справи.

До відділу діловодства Господарського суду міста Києва 09.07.2015 року від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшов висновок судової оціночно - будівельної експертизи № 5730/14-42/11524/15-43 від 30.06.2015 року, разом з матеріалами справи № 910/2101/14.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.07.2015 року поновлено провадження у справі № 910/2101/14, розгляд справи призначено на 06.08.2015 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.08.2015 року розгляд справи було відкладено на 03.09.2015 року, у зв'язку з неявкою учасників судового процесу та необхідністю подання додаткових доказів у справі.

03.09.2015 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

03.09.2015 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, у відповідності до якої позивач просить суд звернути стягнення на предмет іпотеки - нежилий будинок кафе-бару на 50 місць площею 585, 20 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, який належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Іппон" () шляхом його продажу на прилюдних торгах за початковою ціною 4 528 300,00 грн. та направленням виручених від продажу коштів на погашення заборгованості ОСОБА_1 за Кредитним договором № 08Ф-21 від 01.02.2008 року в розмірі 1 120 766,57 (один мільйон сто двадцять тисяч сімсот шістдесят шість доларів США 57 центів), що згідно курсу НБУ станом на 14.05.2015 року (2063,7560 грн. за 100 доларів США) еквівалентно 23 129 887,33 (двадцять три мільйони сто двадцять дев'ять тисяч вісімсот вісімдесят сім) грн. 33 коп., що включає:

- заборгованість по сплаті кредиту у сумі 701 563, 56 доларів США (сімсот одна тисяча п'ятсот шістдесят три долари США 56 центів), що еквівалентно 14 478 560,06 грн. (чотирнадцять мільйонів чотириста сімдесят вісім тисяч п'ятсот шістдесят гривень 06 копійок);

- заборгованість по сплаті процентів у сумі 212 723,19 доларів США (двісті дванадцять тисяч сімсот двадцять три долари США 19 центів), що еквівалентно 4 390 087,60 грн. (чотири мільйони триста дев'яносто тисяч вісімдесят сім гривень 60 копійок);

- пеня у зв'язку з несплатою по кредиту (основного зобов'язання) у сумі 65 676,43 доларів США (шістдесят п'ять тисяч шістсот сімдесят шість доларів США 43 центи), що еквівалентно 1 355 401,26 грн. (один мільйон триста п'ятдесят п'ять тисяч чотириста одна гривня 26 копійок);

- пеня у зв'язку з несплатою нарахованих процентів у сумі 53 729,48 доларів США (п'ятдесят три тисячі сімсот двадцять дев'ять доларів США 48 центи), що еквівалентно 1 108 845,37 грн. (один мільйон сто вісім тисяч вісімсот сорок п'ять гривень 37 копійок);

- 3 % річних згідно статті 625 Цивільного кодексу України за користування чужими грошовими коштами у сумі 14 925,73 доларів США (чотирнадцять тисяч дев'ятсот двадцять п'ять доларів США 73 центи), що еквівалентно 308 030, 65 грн. (триста вісім тисяч тридцять гривень 65 копійок);

- штраф за невиконання пункту 4.2.6. Кредитного договору у сумі 72 148,18 доларів США (сімдесят дві тисячі сто сорок вісім доларів США 18 центів), що еквівалентно 1 488 962,39 грн. (один мільйон чотириста вісімдесят вісім тисяч дев'ятсот шістдесят дві гривні 39 копійок).

У відповідності до статті 22 Господарського процесуального кодексу України, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Подана позивачем заява про збільшення розміру позовних вимог приймається судом до розгляду, позовні вимоги розглядаються з урахуванням заяви поданої в судовому засіданні 03.09.2015 року.

Суд, розглянувши подане відповідачем клопотання про відкладення розгляду справи, дійшов висновку про його задоволення.

Відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 03.09.2015 року винесено ухвалу про відкладення розгляду справи на 10.09.2015 року.

Представник позивача в судовому засіданні 10.09.2015 року надав усні пояснення по суті спору, відповідно до яких підтримав заявлені позовні вимоги.

В судовому засіданні 10.09.2015 року представник відповідача надав додаткові пояснення в яких зазначив, що термін повернення кредиту настав 05.04.2013 року. Порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Позовна заява була подана до Господарського суду міста Києва 10.02.2014 року, що значно перевищує шестимісячний строк.

Представник третьої особи в судовому засіданні 10.09.2015 року надав відзив на позовну заяву.

Розглянувши подані сторонами матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд -

ВСТАНОВИВ:

01.02.2008 року між Акціонерним банком "Брокбізнесбанк" (банк), правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Брокбізнесбанк" та ОСОБА_1 (позичальник) укладено Кредитний договір № 08Ф-21 (далі - Кредитний договір).

Відповідно до пункту 1.1. Кредитного договору на умовах, визначених цим Договором, банк відкриває позичальнику відкличну кредитну лінію з лімітом кредитної заборгованості в сумі 790 000,00 доларів США на строк з 01.02.2008 року до 19.01.2018 року зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 13,50 % річних для споживчих цілей.

Згідно з пунктом 2.1 Кредитного договору позичальник здійснює повернення кредиту у готівковій або у безготівковій формі на відкритий банком позичальнику позичковий рахунок згідно з графіком, наведеним у додатку №1, який є невід'ємною частиною цього Договору.

Відповідно до пункту 2.3. Кредитного договору проценти за користування кредитом нараховуються та сплачуються наступним чином:

2.3.1. Проценти нараховуються в межах терміну користування кредитом, що визначений пунктом 1.1. цього Договору, на суму фактичного залишку заборгованості за кредитом, із розрахунку фактичної кількості днів у місяці, році.

2.3.2. Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється банком у валюті кредиту щомісячно за поточний календарний місяць в останній робочий день місяця.

2.3.3. При розрахунку процентів враховується день надання кредиту і не враховується день повернення кредиту.

2.3.4. Проценти за поточний календарний місяць сплачуються позичальником щомісяця не пізніше 10 числа наступного місяця на рахунок, вказаний банком, в готівковій формі через касу банку або в безготівковій формі.

Пунктом 2.4. Кредитного договору сторони погодили, що моментом (днем) повернення кредиту вважається день зарахування на відповідні рахунки банку суми кредиту, процентів, комісії та неустойки, визначених цим Договором.

Відповідно до пункту 4.2.1. Кредитного договору позичальник зобов'язується здійснювати своєчасне повернення кредиту, сплачувати нараховані проценти, використати кредит за цільовим призначенням та виконувати всі зобов'язання у повному обсязі у строки, передбачені Кредитним договором.

Згідно з пунктом 7.1. Кредитного договору за порушення строків погашення заборгованості за кредитом та/або строків сплати процентів за користування кредитом та/або комісії банк має право нараховувати позичальнику неустойку за кожний день прострочення в розмірі подвійної процентної ставки, що визначена в пункті 1.1. цього Договору, від суми простроченої заборгованості.

Відповідно до пункту 7.2. Кредитного договору банк має право нараховувати позичальнику неустойку у розмірі 5 % процентів від суми фактичного залишку заборгованості за кредитом у разі невиконання чи неналежного виконання позичальником пункту 4.2.6. цього Договору за кожен факт порушення.

Згідно з пунктом 4.2.6. Кредитного договору позичальник зобов'язаний не пізніше дати укладення цього договору та іпотечного договору, за яким у іпотеку передається майно (інша нерухомість) з метою забезпечення виконання зобов'язань позичальника за цим договором, застрахувати за власний рахунок предмет іпотеки на користь банку в рекомендованій банком страховій компанії на строк не менше одного року 100% вартості предмету іпотеки. Позичальник також зобов'язується не пізніше дати закінчення договору страхування майна, наданого банку у заставу, здійснювати подальше щорічне страхування предмету іпотеки на користь банку в рекомендованій банком страховій компанії строком не менше, ніж на один календарний рік.

09.04.2008 року між сторонами укладено Додаткову угоду № 1 до Кредитного договору, відповідно до пункту 1 якої в розрізі відкритої кредитної лінії згідно Кредитного договору № 08Ф-21 від 01.02.2008 року банк надає позичальнику транш в сумі 790 000,00 доларів США.

Свої зобов'язання за Кредитним договором позивач виконав належним чином, надав кредитні кошти у сумі 790 000,00 доларів США, що підтверджується заявою про видачу готівки № 2 від 09.04.2008 року та розпорядженням валютно-операційного відділу від 09.04.2008 року.

02.06.2008 року між сторонами укладено Додаткову угоду № 2 до Кредитного договору, відповідно до якої сторони домовились встановити відсоткову ставку по Кредитному договору у розмірі 16 % річних з 02.06.2008 року. В розрізі відкритої кредитної лінії згідно Кредитного договору № 08Ф-21 від 01.02.2008 року банк надає позичальнику транш в сумі 51 000,00 доларів США.

05.01.2009 року між сторонами укладено Додаткову угоду № 3 до Кредитного договору, відповідно до пункту 1 якої погашення кредитної заборгованості згідно Кредитного договору буде здійснюватись з 01.01.2010 року, а сплата відсотків - щомісячно не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним.

В подальшому, додатковими угодами № 3 - № 12 до Кредитного договору банк і позичальник змінювали порядок щомісячного погашення залишку кредитної заборгованості, змінили вид кредитування з кредитної лінії на кредит та зменшили його розмір до 741 000,00 доларів США, зменшили процентну ставку до 12 % річних.

Крім того, додатковою угодою № 12 від 13.07.2012 року сторони додали пункт 2.3.5. до Кредитного договору у наступній редакції: "У разі неповернення кредиту (в тому числі чергового платежу) у строки, що визначені у Додатку № 1 до цього Договору, банк здійснює нарахування процентів на суму простроченої заборгованості за фіксованою процентною ставкою 17 % річних".

Позивач зазначає, що позичальник належним чином не виконував зобов'язань, які покладені на нього умовами Кредитного договору, у зв'язку з чим станом на 14.05.2015 року у нього утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 1 120 766,57 (один мільйон сто двадцять тисяч сімсот шістдесят шість доларів США 57 центів), що згідно курсу НБУ станом на 14.05.2015 року (2063,7560 грн. за 100 доларів США) еквівалентно 23 129 887,33 (двадцять три мільйони сто двадцять дев'ять тисяч вісімсот вісімдесят сім) грн. 33 коп., що включає:

- заборгованість по сплаті кредиту у сумі 701 563, 56 доларів США (сімсот одна тисяча п'ятсот шістдесят три долари США 56 центів), що еквівалентно 14 478 560,06 грн. (чотирнадцять мільйонів чотириста сімдесят вісім тисяч п'ятсот шістдесят гривень 06 копійок);

- заборгованість по сплаті процентів у сумі 212 723,19 доларів США (двісті дванадцять тисяч сімсот двадцять три долари США 19 центів), що еквівалентно 4 390 087,60 грн. (чотири мільйони триста дев'яносто тисяч вісімдесят сім гривень 60 копійок);

- пеня у зв'язку з несплатою по кредиту (основного зобов'язання) у сумі 65 676,43 доларів США (шістдесят п'ять тисяч шістсот сімдесят шість доларів США 43 центи), що еквівалентно 1 355 401,26 грн. (один мільйон триста п'ятдесят п'ять тисяч чотириста одна гривня 26 копійок);

- пеня у зв'язку з несплатою нарахованих процентів у сумі 53 729,48 доларів США (п'ятдесят три тисячі сімсот двадцять дев'ять доларів США 48 центи), що еквівалентно 1 108 845,37 грн. (один мільйон сто вісім тисяч вісімсот сорок п'ять гривень 37 копійок);

- 3 % річних згідно статті 625 Цивільного кодексу України за користування чужими грошовими коштами у сумі 14 925,73 доларів США (чотирнадцять тисяч дев'ятсот двадцять п'ять доларів США 73 центи), що еквівалентно 308 030, 65 грн. (триста вісім тисяч тридцять гривень 65 копійок);

- штраф за невиконання пункту 4.2.6. Кредитного договору у сумі 72 148,18 доларів США (сімдесят дві тисячі сто сорок вісім доларів США 18 центів), що еквівалентно 1 488 962,39 грн. (один мільйон чотириста вісімдесят вісім тисяч дев'ятсот шістдесят дві гривні 39 копійок).

08.04.2008 року між Акціонерним банком "Брокбізнесбанк" (іпотекодержатель), правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Брокбізнесбанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Іппон" (іпотекодавець) укладено Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Глушко Л.В., зареєстрований в реєстрі за № 886 (далі - Іпотечний договір).

Відповідно до розділу "Терміни та їх тлумачення" Іпотечного договору в цьому Договорі наведені нижче терміни та скорочення вживаються в такому значенні:

Кредитні договори - Кредитний договір № 08Ф-21, укладений 01.02.2008 року між Кредитодавцем (іпотекодержателем) і позичальником (ОСОБА_1), а також усі додаткові угоди та додатки до нього, якщо такі укладені або будуть укладені між сторонами в майбутньому.

Основне зобов'язання - зобов'язання позичальника перед кредитодавцем (іпотекодержателем), що випливають із умов Кредитного договору, а саме:

- повернути іпотекодержателю кредит у розмірі 790 000,00 доларів США шляхом здійснення платежів у строки та на умовах, зазначених у Кредитному договорі;

- сплатити іпотекодержателю проценти за користування кредитом у розмірі, на умовах, зазначених у Кредитному договорі;

- відшкодувати іпотекодержателю збитки в повному обсязі, під якими розуміються витрати, зроблені іпотекодержателем, втрата ним грошових коштів, а також неодержані ним доходи.

Предметом іпотеки є: нежилий будинок кафе-бару на 50 місць, площею 585,20 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідно до пункту 1.1. Іпотечного договору іпотекодавець з метою забезпечення виконання позичальником основного зобов'язання, що випливає з Кредитного договору, цим передає в іпотеку, а іпотекодавець приймає в іпотеку предмет іпотеки.

Згідно з пунктом 1.3. Іпотечного договору право власності іпотекодавця на предмет іпотеки підтверджується Свідоцтвом про право власності серії ЯЯЯ № 355646, виданим Головним управлінням комунальної власності м. Києва Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 16 серпня 2005 року, відповідно до наказу від 16 серпня 2005 року № 1159-В та зареєстрованим у Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна 09 грудня 2005 року у реєстровій книзі № 127П-3 за реєстровим № 7623-П.

Згідно з довідкою-характеристикою, виданою Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна 02 квітня 2008 року за № 1327771, балансова вартість предмету іпотеки становить 2 335 411,54 грн.

Відповідно до пункту 1.4. Іпотечного договору ринкова вартість предмету іпотеки відповідно до звіту незалежної експертної оцінки, складеного суб'єктом оціночної діяльності, Товариством з обмеженою відповідальністю «Верітас Епрайзер» (сертифікат ФДМУ № 5512/07 від 26.02.2007 року) становить 7 990 000,00 грн. Узгоджена сторонами оціночна вартість предмета іпотеки становить 7 990 000,00 грн.

Пунктом 7.1. Іпотечного договору сторони погодили, що у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником основного зобов'язання за кредитним договором в цілому або в його частині та/або невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем обов'язків, встановлених цим Договором, в цілому або в тій чи іншій їх частині, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до пункту 7.3. Іпотечного договору звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі:

- рішення суду;

- виконавчого напису нотаріуса;

- передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання по кредитним договорам в порядку, встановленому статтею 37 Закону України "Про іпотеку" та умовами цього Договору;

- продажу іпотекодержателем від свого імені предмета іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому статтею 38 Закону України "Про іпотеку" та умовами цього Договору.

Згідно з пунктом 7.4. Іпотечного договору іпотекодержатель має право на свій розсуд обрати порядок звернення стягнення на предмет іпотеки в межах, передбачених пунктом 7.4. цього Договору.

Приймаючи до уваги невиконання ОСОБА_1 взятих на себе зобов'язань за Кредитним договором, щодо погашення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом, позивач просить суд в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором № 08Ф-21 від 01.02.2008 року, звернути стягнення на нерухоме майно, що є предметом Іпотечного договору, а саме: нежилий будинок кафе-бару на 50 місць, площею 585,20 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, який належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Іппон" на праві власності на підставі свідоцтва про право власності серії ЯЯЯ № 355646, виданим Головним управлінням комунальної власності м. Києва Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 16 серпня 2005 року, відповідно до наказу від 16 серпня 2005 року № 1159-В та зареєстрованим у Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна 09 грудня 2005 року у реєстровій книзі № 127П-3 за реєстровим № 7623-П.

Відповідач надав суду відзив в якому заперечив проти задоволення позову з тих підстав, що збільшення процентних ставок за Кредитним договором призвело до збільшення обсягу відповідальності відповідача за Іпотечним договором, наслідком чого є припинення майнової поруки в силу положень частини 1 статті 559 Цивільного кодексу України.

У додаткових поясненнях до відзиву відповідач також зазначив, що термін повернення кредиту настав 05.04.2013 року. Порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Позовна заява була подана до Господарського суду міста Києва 10.02.2014 року, що значно перевищує шестимісячний строк.

Представник третьої особи також надав відзив на позов, в якому зазначив, що оскільки позивач достроково стягує заборгованість за Кредитним договором, то нарахування відсотків за користування кредитом та неустойки поза строком дії Кредитного договору законом не передбачено. Позивач не мав право підвищувати відсоткову ставку за Кредитним договором з 27.06.2008 року до 16 % річних та не мав права нараховувати проценти за кредитом з 13.07.2012 року на суму простроченої заборгованості за фіксованою процентною ставкою 17 % річних. Крім того, позивач нараховує пеню за прострочення основного зобов'язання та пеню за прострочення сплати процентів більш ніж за один рік. Позивач пропустив строк позовної давності для стягнення пені, у зв'язку з чим третя особа заявляє клопотання про застосування строків позовної давності для її стягнення. Представник третьої особи зазначає, що нарахування 3 % річних є безпідставним та незаконним, оскільки процентна ставка за користування кредитом становить 12 %, а процентна ставка на прострочену заборгованість складає 17 %, таке збільшення процентної ставки на 5 % внаслідок прострочення заборгованості слід вважати іншим розміром процентів, встановленим договором відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України.

Також, представник третьої особи, керуючись частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України, просить суд зменшити розмір неустойки за невиконання пункту 4.2.6. Кредитного договору до 5 000,00 грн.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно із частинами 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язаннями є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитор) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 вказаної статті визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Нормами статті 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Статтею 1054 Цивільного кодексу України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 2 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем, на виконання прийнятих на себе зобов'язань за умовами Кредитного договору, надано громадянину ОСОБА_1 кредитні кошти у розмірі 790 000,00 доларів США, що підтверджується заявою про видачу готівки № 2 від 09.04.2008 року та розпорядженням валютно-операційного відділу від 09.04.2008 року (належним чином засвідчені копії міститься в матеріалах справи).

Факт отримання ОСОБА_1 грошових коштів за умовами Кредитного договору у межах розгляду даного господарського спору сторонами не заперечувався.

У свою чергу, нормами статей 1049, 1050 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 1050 Цивільного кодексу України визначено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.

В обґрунтування позову позивач зазначає про те, що у зв'язку з порушенням громадянином ОСОБА_1 умов Кредитного договору та норм чинного законодавства щодо сплати кредиту та процентів за користування ним, у позичальника виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 1 120 766,57 (один мільйон сто двадцять тисяч сімсот шістдесят шість доларів США 57 центів), що згідно курсу НБУ станом на 14.05.2015 року (2063,7560 грн. за 100 доларів США) еквівалентно 23 129 887,33 (двадцять три мільйони сто двадцять дев'ять тисяч вісімсот вісімдесят сім) грн. 33 коп., що включає:

- заборгованість по сплаті кредиту у сумі 701 563, 56 доларів США (сімсот одна тисяча п'ятсот шістдесят три долари США 56 центів), що еквівалентно 14 478 560,06 грн. (чотирнадцять мільйонів чотириста сімдесят вісім тисяч п'ятсот шістдесят гривень 06 копійок);

- заборгованість по сплаті процентів у сумі 212 723,19 доларів США (двісті дванадцять тисяч сімсот двадцять три долари США 19 центів), що еквівалентно 4 390 087,60 грн. (чотири мільйони триста дев'яносто тисяч вісімдесят сім гривень 60 копійок);

- пеня у зв'язку з несплатою по кредиту (основного зобов'язання) у сумі 65 676,43 доларів США (шістдесят п'ять тисяч шістсот сімдесят шість доларів США 43 центи), що еквівалентно 1 355 401,26 грн. (один мільйон триста п'ятдесят п'ять тисяч чотириста одна гривня 26 копійок);

- пеня у зв'язку з несплатою нарахованих процентів у сумі 53 729,48 доларів США (п'ятдесят три тисячі сімсот двадцять дев'ять доларів США 48 центи), що еквівалентно 1 108 845,37 грн. (один мільйон сто вісім тисяч вісімсот сорок п'ять гривень 37 копійок);

- 3 % річних згідно статті 625 Цивільного кодексу України за користування чужими грошовими коштами у сумі 14 925,73 доларів США (чотирнадцять тисяч дев'ятсот двадцять п'ять доларів США 73 центи), що еквівалентно 308 030, 65 грн. (триста вісім тисяч тридцять гривень 65 копійок);

- штраф за невиконання пункту 4.2.6. Кредитного договору у сумі 72 148,18 доларів США (сімдесят дві тисячі сто сорок вісім доларів США 18 центів), що еквівалентно 1 488 962,39 грн. (один мільйон чотириста вісімдесят вісім тисяч дев'ятсот шістдесят дві гривні 39 копійок).

Перевіривши додані позивачем до позовної заяви розрахунки вищевказаних сум заборгованостей, суд дійшов висновку про обґрунтованість розрахунку позивача, його арифметичну правильність, відповідність вимогам закону та умовам Кредитного договору.

Проте, судом встановлено, що курс долара США згідно курсу НБУ станом на 14.05.2015 року становив 2057,0787 грн. за 100 доларів США.

Таким чином сума заборгованості позичальника, згідно курсу НБУ станом на 14.05.2015 року становитиме:

- заборгованість по сплаті кредиту у сумі 701 563, 56 доларів США (сімсот одна тисяча п'ятсот шістдесят три долари США 56 центів), що еквівалентно 14 431 714 (чотирнадцять мільйонів чотириста тридцять одну тисячу сімсот чотирнадцять) грн. 60 коп.;

- заборгованість по сплаті процентів у сумі 212 723,19 доларів США (двісті дванадцять тисяч сімсот двадцять три долари США 19 центів), що еквівалентно 4 375 883 (чотири мільйони триста сімдесят п'ять тисяч вісімсот вісімдесят три) грн. 43 коп.;

- пеня у зв'язку з несплатою по кредиту (основного зобов'язання) у сумі 65 676,43 доларів США (шістдесят п'ять тисяч шістсот сімдесят шість доларів США 43 центи), що еквівалентно 1 351 015 (один мільйон триста п'ятдесят одну тисячу п'ятнадцять) грн. 85 коп.;

- пеня у зв'язку з несплатою нарахованих процентів у сумі 53 729,48 доларів США (п'ятдесят три тисячі сімсот двадцять дев'ять доларів США 48 центи), що еквівалентно 1 105 257 (один мільйон сто п'ять тисяч двісті п'ятдесят сім) грн. 69 коп.;

-3 % річних згідно статті 625 Цивільного кодексу України за користування чужими грошовими коштами у сумі 14 925,73 доларів США (чотирнадцять тисяч дев'ятсот двадцять п'ять доларів США 73 центи), що еквівалентно 307 034 (триста сім тисяч тридцять чотири) грн. 01 коп.;

- штраф за невиконання пункту 4.2.6. Кредитного договору у сумі 72 148,18 доларів США (сімдесят дві тисячі сто сорок вісім доларів США 18 центів), що еквівалентно 1 484 144 (один мільйон чотириста вісімдесят чотири тисячі сто сорок чотири) грн. 84 коп.

Стосовно посилань відповідача на те, що позовна заява була подана у термін, що перевищує шестимісячний строк з дня настання терміну повернення кредиту, а отже на підставі статті 559 Цивільного кодексу України зобов'язання є припиненим, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання.

Статтею 1 Закону України "Про іпотеку" визначено, що іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном (абзац 3); іпотекодавець - особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання власного зобов'язання або зобов'язання іншої особи перед іпотекодержателем. Іпотекодавцем може бути боржник або майновий поручитель (абзац 7); майновий поручитель - особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобов'язання іншої особи-боржника за основним зобов'язанням на підставі договору, закону або рішення суду (абзац 8); боржник - іпотекодавець або інша особа, відповідальна перед іпотекодержателем за виконання основного зобов'язання (абзац 10).

Таким чином іпотека є самостійним видом забезпечення виконання зобов'язання. Правова природа іпотеки полягає у забезпеченні можливості кредитора у разі невиконання боржником зобов'язання, забезпеченого іпотекою, одержати задоволення за рахунок переданого в іпотеку нерухомого майна переважно перед іншими кредиторами боржника. На відносини майнової поруки норми статті 559 Цивільного кодексу України щодо припинення поруки не поширюються, оскільки іпотека за правовою природою є заставою та регулюється нормами параграфа 6 (статті 572 -593) глави 49 Цивільного кодексу України та спеціальним законом. Статтями 17, 18, 19 цього Закону встановлено підстави припинення іпотеки, істотні умови договору іпотеки і внесення змін і доповнень до іпотечного договору.

Отже, доводи відповідача про припинення договору іпотеки з підстав, передбачених статтею 559 Цивільного кодексу України, ґрунтуються на неправильному застосуванні норм матеріального права.

Позичальник заперечує проти нарахування відсотків за користування кредитом та неустойки поза строком дії Кредитного договору, оскільки позивач достроково стягує заборгованість за Кредитним договором.

Вищезазначені заперечення позичальника є безпідставними, оскільки пунктом 9.4. Кредитного договору сторони погодили, що договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до повного виконання ними прийнятих на себе зобов'язань.

Щодо посилань позичальника на неправомірне збільшення розміру відсоткової ставки та стягнення заборгованості по сплаті процентів за підвищеною ставкою, суд зазначає наступне.

Додатковою угодою № 12 від 13.07.2012 року сторони додали пункт 2.3.5. до Кредитного договору у наступній редакції: "У разі неповернення кредиту (в тому числі чергового платежу) у строки, що визначені у Додатку № 1 до цього Договору, банк здійснює нарахування процентів на суму простроченої заборгованості за фіксованою процентною ставкою 17 % річних".

Позичальник заперечує проти нарахування пені за прострочення основного зобов'язання та пені за прострочення сплати процентів більш ніж за один рік. Крім того, позичальник зазначає, що позивач пропустив строк позовної давності для стягнення пені, у зв'язку з чим третя особа заявляє клопотання про застосування строків позовної давності для її стягнення.

Судом враховуються положення пункту 1 частини 2 статті 258 Цивільного кодексу України, яким передбачено спеціальну позовну давність в один рік для звернення до суду з вимогою про стягнення неустойки.

Як роз'яснено у пункті 4.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 року №10 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів", якщо відповідно до чинного законодавства або договору неустойка (пеня) підлягає стягненню за кожний день прострочення виконання зобов'язання, позовну давність необхідно обчислювати щодо кожного дня окремо за попередній рік до дня подання позову, якщо інший період не встановлено законом або угодою сторін. При цьому, однак, слід мати на увазі положення частини 6 статті 232 Господарського кодексу України, за якими нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано. Даний шестимісячний строк не є позовною давністю, а визначає максимальний період часу, за який може бути нараховано штрафні санкції (якщо інший такий період не встановлено законом або договором).

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся з позовом до суду 10.02.2014 року. Нарахування пені за прострочення основного зобов'язання та пені за прострочення сплати процентів здійснюється позивачем з 21.02.2013 року по 13.05.2015 року.

Таким чином, у суду відсутні підстави вважати, що позивачем пропущено строк позовної давності щодо стягнення пені.

Крім того, обмеження нарахування пені шестимісячним строком, поширюється на правовідносини, суб'єктами яких є лише підприємства, установи та організації незалежно від форм власності і господарювання та фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності (підприємці). Оскільки, позичальник - ОСОБА_1 не є суб'єктом підприємницької діяльності, то нарахування пені у визначені позивачем строки визнається судом обґрунтованим.

Суд критично оцінює заперечення позичальника стосовно нарахування 3 % річних, оскільки позичальник безпідставно ототожнює 3 % річних, які передбачені статтею 625 Цивільного кодексу України та процентною ставкою, яка передбачена Кредитним договором.

Стосовно твердження позичальника про необхідність зменшення неустойки до 5 000,00 грн. за невиконання пункту 4.2.6. Кредитного договору суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 2.4. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" розмір неустойки може бути зменшений за рішенням господарського суду (частина третя статті 551 ЦК України, стаття 233 ГК України, пункт 3 статті 83 ГПК).

У вирішенні пов'язаних з цим питань господарському суду слід враховувати викладене в підпункті 3.17.4 підпункту 3.17 пункту 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" (з подальшими змінами), а також в абзацах першому - четвертому пункту 9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 року № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України" (з подальшими змінами).

Дослідивши наявні в матеріалах справи документи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для зменшення неустойки до 5 000,00 грн. за невиконання пункту 4.2.6. Кредитного договору.

В забезпечення виконання боржником (ОСОБА_1) зобов'язань, що випливають з Кредитного договору № 08Ф-21 від 01.02.2008 року та додаткових угод до нього, між позивачем як іпотекодержателем та відповідачем як іпотекодавцем було укладено Іпотечний договір, предметом якого є нерухоме майно, а саме: нежилий будинок кафе-бару на 50 місць, площею 585,20 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, який належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Іппон" на праві власності.

За приписами статті 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Цією ж статтею передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Пунктом 7.1. Іпотечного договору сторони погодили, що у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником основного зобов'язання за кредитним договором в цілому або в його частині та/або невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем обов'язків, встановлених цим Договором, в цілому або в тій чи іншій їх частині, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до пункту 7.3. Іпотечного договору звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі:

- рішення суду;

- виконавчого напису нотаріуса;

- передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання по кредитним договорам в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку» та умовами цього Договору;

- продажу іпотекодержателем від свого імені предмета іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому статтею 38 Закону України «Про іпотеку» та умовами цього Договору.

Відповідно до заявлених позовних вимог, позивач просить звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу на прилюдних торгах за початковою ціною 4 528 300,00 грн.

У процесі розгляду справи, у суду виникла необхідність у проведенні судової будівельно-технічної експертизи.

Висновком судової оціночно - будівельної експертизи № 5730/14-42/11524/15-43 від 30.06.2015 року встановлено, що ринкова вартість об'єкта нерухомого майна - нежилого будинку кафе-бару на 50 місць, площею 585,20 кв.м., який розташований в АДРЕСА_2, переданого у іпотеку за Іпотечним договором від 08.04.2008 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Глушко Л.В., зареєстрованим в реєстрі за № 886, станом на дату оцінки (12.06.2015 року) без врахування ПДВ складає 12 927 669,00 грн.

Згідно статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Матеріали справи не містять доказів задоволення ані позичальником, ані іпотекодавцем вимог позивача, як кредитора та іпотекодержателя, щодо погашення заборгованості та санкцій за Кредитним договором та щодо передання предмету іпотеки у рахунок погашення вище встановленої судом заборгованості позичальника по Кредитному договору в добровільному порядку. А відтак, із огляду на вищенаведене, та враховуючи положення статей 33, 35 та 39 Закону України "Про іпотеку", позов підлягає задоволенню.

При цьому, на підставі статті 39 Закону України "Про іпотеку" суд визначає спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом продажу з прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження, та з встановленням початкової ціни для реалізації предмету іпотеки за Іпотечним договором на рівні 12 927 669,00 грн.

Відшкодування судових витрат відповідно до статей 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідача.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись статтями 4, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" задовольнити.

2. В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 (02002, АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1) перед Публічним акціонерним товариством "Брокбізнесбанк" (03057, м. Київ, проспект Перемоги, буд. 41, ідентифікаційний код 19357489) за Кредитним договором № 08Ф-21 від 01.02.2008 року у розмірі 1 120 766,57 (один мільйон сто двадцять тисяч сімсот шістдесят шість доларів США 57 центів), що згідно курсу НБУ станом на 14.05.2015 року еквівалентно 23 055 050 (двадцять три мільйони п'ятдесят п'ять тисяч п'ятдесят) грн. 42 коп., що включає заборгованість по сплаті кредиту у сумі 701 563, 56 доларів США (сімсот одна тисяча п'ятсот шістдесят три долари США 56 центів), що еквівалентно 14 431 714 (чотирнадцять мільйонів чотириста тридцять одну тисячу сімсот чотирнадцять) грн. 60 коп., заборгованість по сплаті процентів у сумі 212 723,19 доларів США (двісті дванадцять тисяч сімсот двадцять три долари США 19 центів), що еквівалентно 4 375 883 (чотири мільйони триста сімдесят п'ять тисяч вісімсот вісімдесят три) грн. 43 коп., пеня у зв'язку з несплатою по кредиту у сумі 65 676,43 доларів США (шістдесят п'ять тисяч шістсот сімдесят шість доларів США 43 центи), що еквівалентно 1 351 015 (один мільйон триста п'ятдесят одну тисячу п'ятнадцять) грн. 85 коп., пеня у зв'язку з несплатою нарахованих процентів у сумі 53 729,48 доларів США (п'ятдесят три тисячі сімсот двадцять дев'ять доларів США 48 центи), що еквівалентно 1 105 257 (один мільйон сто п'ять тисяч двісті п'ятдесят сім) грн. 69 коп., 3 % річних у сумі 14 925,73 доларів США (чотирнадцять тисяч дев'ятсот двадцять п'ять доларів США 73 центи), що еквівалентно 307 034 (триста сім тисяч тридцять чотири) грн. 01 коп., штраф за невиконання пункту 4.2.6. Кредитного договору у сумі 72 148,18 доларів США (сімдесят дві тисячі сто сорок вісім доларів США 18 центів), що еквівалентно 1 484 144 (один мільйон чотириста вісімдесят чотири тисячі сто сорок чотири) грн. 84 коп., звернути стягнення на нерухоме майно, що є предметом іпотеки за Іпотечним договором від 08.04.2008 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Глушко Л.В., зареєстрованим в реєстрі за № 886, а саме: нежилий будинок кафе-бару на 50 місць, площею 585,20 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, який належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Іппон" (04209, м. Київ, вул. Богатирська, буд. 26а, літера А, ідентифікаційний код 31749960) на праві власності на підставі свідоцтва про право власності серії ЯЯЯ № 355646, виданим Головним управлінням комунальної власності м. Києва Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 16 серпня 2005 року, відповідно до наказу від 16 серпня 2005 року № 1159-В та зареєстрованим у Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна 09 грудня 2005 року у реєстровій книзі № 127П-3 за реєстровим № 7623-П.

Встановити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів з початковою ціною, встановленою на рівні не нижчому за 12 927 669 (дванадцять мільйонів дев'ятсот двадцять сім тисяч шістсот шістдесят дев'ять) грн. 00 коп.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Іппон" (04209, м. Київ, вул. Богатирська, буд. 26а, літера А, ідентифікаційний код 31749960) на користь Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" (03057, м. Київ, проспект Перемоги, буд. 41, ідентифікаційний код 19357489) 73 080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн. 00 коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 15.09.2015 року

Суддя С.В. Стасюк