РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.09.2015№910/17706/15

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., при секретарі судового засідання Грабовській А.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні

справу № 910/17706/15

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Вастон", м. Вінниця,

до комунального підприємства "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автошляхів та споруд на них Голосіївського району" м.Києва, м. Київ,

про стягнення 631 515,91 грн.,

за участю представників:

позивача - Твердохліб І.Ю. (довіреність від 07.08.2015 №481);

відповідача - не з'явився.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Вастон" (далі - ТОВ "Вастон") звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з комунального підприємства "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автошляхів та споруд на них Голосіївського району" м. Києва (далі - КП "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автошляхів та споруд на них Голосіївського району" м. Києва): 260 815,99 грн. основного богу, який уторився у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов договорів від 26.10.2012 про закупівлю товарів за державні кошти №23/10-17, №23/10-18, №23/10-19 (далі відповідно - Договір №1, Договір №2, Договір №3); 197 187,20 грн. втрат від інфляції; 19 234,54 грн. 3% річних та 154 278,18 грн. пені, а всього 631 515,91грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 13.07.2015 порушено провадження у справі.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 10.08.2015 відкладено розгляд справи на 07.09.2015 у зв'язку з неявкою представника відповідача у судове засідання.

У судовому засіданні 07.09.2015 представник позивача надав пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав в повному обсязі; представник відповідача у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав.

Ухвали господарського суду міста Києва було надіслано відповідачу на адресу, зазначену в позовній заяві та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, що також підтверджується відмітками канцелярії на звороті ухвал та рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

У підпункті 3.9.2 пункту 3.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» зазначено, що, розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. У випадку нез'явлення в засідання представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи наведене та з метою запобігання безпідставному затягуванню розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи в судовому засіданні 07.09.2015 без участі представника відповідача за наявними в ній матеріалами (стаття 75 Господарського процесуального кодексу України, далі - ГПК України).

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають значення для розгляду справи по суті, проаналізувавши встановлені фактичні обставини справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

26.10.2012 ТОВ «Нафто-Комерц» (правонаступником якого є ТОВ "Вастон", постачальник), яке згідно з повідомленням про акцепт пропозиції конкурсних торгів від 08.10.2012 №694 є переможцем у відкритих торгах за лотами №1, №2, №3, які відбулися 27.09.2012 і КП "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автошляхів та споруд на них Голосіївського району" м. Києва (замовник), яке є замовником торгів згідно з оголошенням №274930 опублікованого у Інформаційному бюлетені «Вісник державних закупівель» №103 (705) 27.08.2012, укладено Договори №1, №2, №3, за умовами яких:

- постачальник зобов'язується у жовтні-грудні 2012 року поставити замовнику товар, зазначений у специфікаціях, а замовник - прийняти і оплатити такий товар. Товар постачається окремими партіями згідно з потребами замовника (пункти 1.1 Договорів №1, №2, №3);

- найменування товару:

а) продукти нафтоперероблення рідкі, (дизильне пальне), код згідно з Державним класифікатором продукції та послуг ДК016-97 - 23.20.1; кількість ціна, номенклатура, асортимент товару, який постачається визначено у специфікації: найменування нафтопродукту - дизельне пальне; відповідність якості за технічними вимогами - ДСТУ 3868-99; кількість (літр) - 80 000; ціна за 1 літр з ПДВ з доставкою бензовозами - 9,55 грн.; загальна вартість, грн. з ПДВ - 764 000 грн. (пункт 1.2 Договору №1);

б) продукти нафтоперероблення рідкі, (бензин А-76), код згідно з Державним класифікатором продукції та послуг ДК016-97 - 23.20.1; кількість ціна, номенклатура, асортимент товару, який постачається визначено у специфікації: найменування нафтопродукту - бензин А-76; відповідність якості за технічними вимогами - ДСТУ 4063-2001; кількість (літр) - 20 000; ціна за 1 літр з ПДВ з доставкою бензовозами - 8,80 грн.; загальна вартість, грн. з ПДВ - 176 000 грн. (пункт 1.2 Договору № 2);

в) продукти нафтоперероблення рідкі, бензин А-95, А92 (талони), дизельне паливо (талони), код згідно з Державним класифікатором продукції та послуг ДК016-97 - 23.20.1; кількість ціна, номенклатура, асортимент товару, який постачається визначено у специфікації:

найменування нафтопродукту - бензин А-95; відповідність якості за технічними вимогами - ДСТУ 4063-2001; кількість (літр) - 3 550; ціна за 1 літр разом з ПДВ - 10,90 грн.; загальна вартість, грн. з ПДВ - 38 695 грн.;

найменування нафтопродукту - бензин А-92; відповідність якості за технічними вимогами - ДСТУ 4063-2001; кількість (літр) - 3 200; ціна за 1 літр разом з ПДВ - 10,60 грн.; загальна вартість, грн. з ПДВ - 33 920 грн.;

найменування нафтопродукту - дизельне паливо; відповідність якості за технічними вимогами - ДСТУ 3868-99; кількість (літр) - 10 000; ціна за 1 літр разом з ПДВ - 9,90 грн.; загальна вартість, грн. з ПДВ - 99 000 грн. (пункти 1.2 Договору № 3);

- сума договору становить:

а) 764 000 грн., у тому числі ПДВ 20% - 127 333,33 грн. (пункт 3.1 Договору № 1);

б) 176 000 грн., у тому числі ПДВ 20% - 29 333,33 грн. (пункт 3.1 Договору № 2);

а) 171 615 грн. - оплата поточного рахунку та дорівнює загальній сумі вартостей усіх партій товару, які поставлено постачальником замовнику на умовах Договору №3 (пункт 3.1 Договору № 3).

- розрахунки за поставлений товар замовник здійснює на умовах відстрочки платежу 30 (тридцять) банківських днів. Замовник здійснює оплату за поставлений товар на підставі рахунку-фактури, видаткових накладних (пункти 4.1 Договорів №1, №2, №3);

- постачальник надсилає замовнику рахунок-фактуру протягом 1 (одного) робочого дня з моменту погодження заявки (пункти 4.2 Договору №1, Договору №2, Договору №3);

- до рахунка-фактури додаються: податкова накладна, видаткова накладна, товарно-транспортна накладна (пункти 4.3 Договорів №1, №2, №3);

- строк поставки (передачі) товарів здійснюється постачальником протягом 1 (одного) календарного дня з моменту отримання ним заявки від замовника (пункти 5.1 Договорів №1, №2, №3);

- перехід права власності на товар та ризику його випадкового знищення (псування) відбувається в момент підписання сторонами видаткової накладної (акта приймання-передачі нафтопродуктів) на підставі оформленої належним чином довіреності на отримання матеріальних цінностей. Кількість товару визначається даними у товарно-транспортній накладній, яка обов'язково його супроводжує (пункти 5.4 Договорів №1, №2, №3);

- приймання-передача товару за кількістю проводиться відповідно до товарно-супровідних документів, за якістю - відповідно до документів, які підтверджують його якість. Нафтопродукти вважаються поставленими: за кількістю - відповідно до товарно-транспортної накладної, видаткової накладної (акта приймання-передачі нафтопродуктів); за якістю - відповідно до паспорту та сертифікату якості заводу - виробника (пункти 5.6 Договорів №1, №2, №3);

- замовник зобов'язується своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлений товар та приймати поставлений товар (підпункти 6.1.1, 6.1.2 пунктів 6.1 Договорів №1, №2, №3);

- постачальник зобов'язується забезпечити поставку товару у строки, встановлені Договорами №1 №2, №3; забезпечити поставку товару якість якого відповідає умовам, установленим розділом ІІ Договорів №1, №2, №3 (підпункти 6.3.1, 6.3.2 пунктів 6.3 Договорів №1, №2, №3);

- у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов'язань за Договорами №1, №2, №3 сторони несуть відповідальність, передбачену законами та Договорами №1, №2, №3 (пункти 7.1 Договорів №1, №2, №3);

- за несвоєчасну оплату замовник виплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України (далі - НБУ), що діяла у період, за який нараховується пеня від суми заборгованості за кожний день прострочення оплати, пеня нараховується за весь час до повного розрахунку за поставлений товар (пункти 7.3 Договорів №1, №2, №3);

- Договори №1, №2, №3 набирають чинності з моменту підписання сторонами і діють до 31.12.2012, якщо не припинені достроково. Закінчення строку дії Договорів №1, №2, №3 не звільняє замовника від виконання зобов'язань, які виникли під час дії Договорів №1, №2, №3 (пункти 10.1 Договорів №1, №2, №3).

Відповідно до частини першої статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною першою статті 712 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Виконуючи умови Договору №1, ТОВ «Нафто-Комерц» було поставлено КП "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автошляхів та споруд на них Голосіївського району" м. Києва товар на загальну суму 396 885,20 грн., а саме: від 01.11.2012 Рн 121101/009 на суму 24 992,35 грн.; від 13.11.2012 Рн 121113/001 на суму 50 032,90 грн.; від 26.11.2012 Рн 121126/002 на суму 76 865,72 грн.; від 06.12.2012 Рн 121206/001 на суму 12 395,30 грн.; від 06.12.2012 Рн 121206/005 на суму 24 658,07 грн.; від 11.12.2012 Рн 121211/001 на суму 25 123,20 грн.; від 13.12.2012 Рн 121213/001 на суму 54 115,20 грн.; від 17.12.2012 Рн 121217/001 на суму 54 627,10 грн.; від 19.12.2012 Рн 121219/001 на суму 27 021,50 грн.; від 25.12.2012 Рн 121225/001 на суму 37 763,86 грн.; від 04.01.2013 Рн 130104/002 на суму 9 290 грн.

Виконуючи умови Договору №2, ТОВ «Нафто-Комерц» було поставлено КП "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автошляхів та споруд на них Голосіївського району" м. Києва товар на загальну суму 70 873,38 грн., а саме: від 01.11.2012 Рн 121101/008 на суму 23 029,60 грн.; від 26.11.2012 Рн 121126/001 на суму 23 134,28 грн.; від 17.12.2012 Рн 121217/002 на суму 24 709,50 грн.

Виконуючи умови Договору №3, ТОВ «Нафто-Комерц» було поставлено КП "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автошляхів та споруд на них Голосіївського району" м. Києва товар на загальну суму 54 150 грн., а саме: від 01.11.2012 Рн 121101/007 на суму 3 270 грн.; від 01.11.2012 Рн 121101/007 на суму 3 180 грн.; від 01.11.2012 Рн 121101/007 на суму 2 970 грн.; від 15.11.2012 Рн 121115/003 на суму 3 390 грн.; від 15.11.2012 Рн 121115/003 на суму 3 300 грн.; від 26.11.2012 Рн 121126/005 на суму 2 260 грн.; від 26.11.2012 Рн 121126/005 на суму 2 000 грн.; від 11.12.2012 Рн 121211/003 на суму 3 300 грн.; від 11.12.2012 Рн 121211/003 на суму 3 390 грн.; від 11.12.2012 Рн 121211/003 на суму 20 400 грн.; від 19.12.2012 Рн 121219/007 на суму 3 390 грн.; від 19.12.2012 Рн 121219/007 на суму 3 300 грн.

Таким чином, позивачем було поставлено відповідачу товар на загальну суму 521 908,58 грн. (396 885,20 грн. + 70 873,38 грн. + 54 150 грн.).

В свою чергу, відповідач частково оплатив товар, поставлений ТОВ «Нафто-Комерц», а саме:

- за Договором №1 на загальну суму 200 898,31 грн.: 23.11.2012 на суму 48 653 грн.; 29.11.2012 на суму 75 500 грн.; 11.12.2012 на суму 12 395,30 грн.; 14.12.2012 на суму 50 950,01 грн.; 12.07.2013 на суму 1 000 грн.; 30.07.2013 на суму 2 000 грн.; 06.09.2013 на суму 10 400 грн.;

- за Договором №2 на загальну суму 33 134,28 грн.: 04.12.2012 на суму 23 134,28 грн.; 20.12.2012 на суму 10 000 грн.;

- за Договором №3 на загальну суму 27 060 грн.: 12.11.2012 на суму 9 420 грн.; 22.11.2012 на суму 6 690 грн.; 06.12.2012 на суму 4 260 грн.; 17.12.2012 на суму 6 690 грн.

Таким чином, відповідачем було частково сплачено позивачу грошові кошти на загальну суму 261 092,59 грн. (200 898,31 грн. + 33 134,28 грн. + 27 060 грн.).

Крім того, такі розрахунки між ТОВ «Нафто-Комерц» та КП "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автошляхів та споруд на них Голосіївського району" м. Києва підтверджуються актом звірки взаємних рахунків №057/04-6/54/7 станом на 01.11.2013, належним чином завірена копія якого наявна в матеріалах справи.

Відповідно до вказаного акта було проведена перевірка взаєморозрахунків між сторонами з 01.10.2012 по 01.11.2013, за результатами якої встановлено, що заборгованість відповідача перед ТОВ «Нафто-Комерц» станом на 01.11.2013 становить:

- за Договором №1 в сумі 195 986,89 грн.;

- за Договором №2 в сумі 37 739,10 грн.;

- за Договором №3 в сумі 27 090 грн.

Вказаний акт підписано та скріплено печатками сторін.

05.03.2015 змінено найменування ТОВ «Нафто- Комерц» на нове найменування ТОВ «Вастон», що підтверджується протоколом № 6 загальних зборів учасників ТОВ «Нафто-Комерц» від 05.03.2014, належним чином завірена копія якого, міститься в матеріалах справи.

ТОВ «Вастон» на адресу відповідача було надіслано лист від 23.07.2015 №469 з вимогою про підписання акта звірки взаємних розрахунків №05/4-6/54/22, однак вказаний лист залишено відповідачем поза увагою.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідач умови Договорів №1, №2, №3 належним чином не виконав, за поставлений позивачем товар в повному обсязі не розрахувався, у зв'язку з чим у відповідача утворилася заборгованість за вказаними Договорами у сумі 260 815,99 грн. (521 908,58 грн. - 261 092,59 грн.), які і підлягає стягненню в судовому порядку.

Крім основної заборгованості позивач просить суд стягнути з відповідача 197 187,20 грн. втрат від інфляції, 19 234,54 грн. 3% річних, 154 278,18 грн. пені.

За приписами статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних в порядку статті 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

У пункті 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" зазначено, що інфляційні нарахування на суму боргу здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Відповідно до листа Верховного Суду України від 03.04.1997 №62-97р при застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс інфляції розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць; тому умовно слід вважати, що сума, яка внесена за період з 01 по 15 число відповідного місяця, наприклад травня, індексується за період з урахуванням травня, а якщо з 16 по 31 число, то розрахунок починається з наступного місяця - червня.

Пунктами 4.1 Договорів №1, №2, №3 передбачено, що розрахунки за поставлений товар замовник здійснює на умовах відстрочки платежу 30 (тридцять) банківських днів. Замовник здійснює оплату за поставлений товар на підставі рахунку-фактури, видаткових накладних.

Згідно з розрахунком позивача за Договором №1 періодами нарахування 148 080,02 грн. втрат від інфляції та 14 437,92 грн. 3% річних є:

за видатковою накладною від 01.11.2012 Рн 121101/009 (сума простроченої заборгованості становить 24 992,35 грн., яка мала бути оплачена до 13.12.2012) з 14.12.2012 по 01.07.2015;

за видатковою накладною від 13.12.2012 Рн 121213/001 (сума простроченої заборгованості становить 54 115,20 грн., яка мала бути оплачена до 29.01.2013) з 30.01.2013 по 01.07.2015;

за видатковою накладною від 17.12.2012 Рн 121217/001 (сума простроченої заборгованості становить 54 627,10 грн., яка мала бути оплачена до 31.01.2013) з 01.02.2013 по 01.07.2015;

за видатковою накладною від 19.12.2012 Рн 121219/001 (сума простроченої заборгованості становить 27 021,50 грн., яка мала бути оплачена до 04.02.2013) з 05.02.2013 по 01.07.2015;

за видатковою накладною від 25.12.2012 Рн 121225/001 (сума простроченої заборгованості становить 35 230,74 грн., яка мала бути оплачена до 08.02.2013) з 09.02.2013 по 01.07.2015;

за видатковою накладною від 04.01.2013 Рн 130104/002 (сума простроченої заборгованості, що становить 9 290 грн., яка мала бути оплачена до 18.02.2013) з 19.02.2013 по 05.09.2013.

Перевіривши вказані позивачем періоди розрахунків 3% річних та втрат від інфляції, господарський суд міста Києва дійшов висновку, що вони відповідають умовам Договору та не суперечать чинному законодавству. Так, за розрахунком суду за Договором №1 втрати від інфляції становлять 149 492,10 грн., однак такий перерахунок суду призведе за вихід судом за межі позовних вимог.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має виходити за межі позовних вимог, якщо це необхідно для захисту прав і законних інтересів позивачів або третіх осіб з самостійними вимогами на предмет спору і про це є клопотання заінтересованої сторони.

Враховуючи наведене, у зв'язку з тим, що клопотання в порядку, передбаченому вказаним пунктом частини першої статті 83 ГПК України до позовної заяви не додано та в судовому засіданні представником позивача не подано, у суду відсутні підстави для виходу за межі позовних вимог в частині вимог про стягнення втрат від інфляції, а тому стягненню з відповідача підлягає сума втрат від інфляції в межах заявлених позивачем вимог (148 080,02 грн.).

При цьому, за розрахунком суду 3% річних становить 14 421,05 грн., що підлягає задоволенню за розрахунком суду; у задоволені ж 16,87 грн. 3% річних слід відмовити.

Згідно з розрахунком позивача за Договором №2 періодами нарахування 28 654,23 грн. втрат від інфляції та 2 825,47 грн. 3% річних є:

за видатковою накладною від 01.11.2012 Рн 121101/008 (сума простроченої заборгованості становить 23 029,60 грн., яка мала бути оплачена до 13.12.2012) з 14.12.2012 по 01.07.2015;

за видатковою накладною від 17.12.2012 Рн 121217/002 (сума простроченої заборгованості становить 14 709,50 грн., яка мала бути оплачена до 31.01.2013) з 01.02.2013 по 01.07.2015.

Перевіривши вказані позивачем періоди розрахунків 3% річних та втрат від інфляції, господарський суд міста Києва дійшов висновку, що вони відповідають умовам Договору №2, не суперечать чинному законодавству та підлягають задоволенню за розрахунком позивача; за розрахунком суду втрати від інфляції становлять 28 927,16 грн. однак такий перерахунок суду призведе за вихід судом за межі позовних вимог.

Згідно з розрахунком позивача за Договором №3 періодами нарахування 20 452,95 грн. втрат від інфляції та 1 971,15 грн. 3% річних є:

за видатковою накладною від 11.12.2012 Рн 121211/003 (сума простроченої заборгованості становить 20 400 грн., яка мала бути оплачена до 24.01.2013) з 25.01.2013 по 01.07.2015;

за видатковою накладною від 19.12.2012 Рн 121219/007 (сума простроченої заборгованості, що становить 3 390 грн., яка мала бути оплачена до 04.02.2013) з 05.02.2013 по 01.07.2015;

за видатковою накладною від 19.12.2012 Рн 121219/007 (сума простроченої заборгованості, що становить 3 300 грн., яка мала бути оплачена до 04.02.2013) з 05.02.2013 по 01.07.2015.

Перевіривши вказані позивачем періоди розрахунків 3% річних та втрат від інфляції, господарський суд міста Києва дійшов висновку, що вони відповідають умовам Договору №3, не суперечать чинному законодавству та підлягають задоволенню за розрахунком позивача (за розрахунком суду за Договором №3 втрати від інфляції становлять 20 647,94 грн.).

Щодо стягнення пені, то господарський суд міста Києва вважає за необхідне зазначити таке.

У частині першій статті 546 ЦК України зазначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 343 ГК України і статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Частиною шостою статті 232 ГК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Пунктами 7.3 Договорів №1, №2, №3 передбачено, що за несвоєчасну оплату замовник виплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня, від суми заборгованості за кожний день прострочення оплати при цьому пеня нараховується за весь час, до повного розрахунку за поставлений товар.

Тобто вказаними Договорами передбачено нарахування пені за весь час прострочення оплати, до повного розрахунку за поставлений товар.

Так, позивач просить суд стягнути пеню у сумі 154 278,18 грн. за такі періоди: з 14.12.2012 по 09.06.2013 на суму 15 128,70 грн. (за розрахунком суду 15 118,446 грн.); з 30.01.2013 по 01.07.2015 на суму 31 723,37 грн. (за розрахунком суду 31 701,13 грн.); з 01.02.2013 по 01.07.2015 на суму 31 978,55 грн. (за розрахунком суду 31 956,11 грн.); з 05.02.2013 по 01.07.2015 на суму 15 773,89 грн. (за розрахунком суду 15 762,79 грн.); з 09.02.2013 по 01.07.2015 на суму 20 508,15 грн. (за розрахунком суду 20 493,67 грн.); з 19.02.2013 по 05.09.2013 на суму 734,55 грн. (за розрахунком суду 731,24 грн.); з 14.12.2012 по 01.07.2015 на суму 13 931,14 грн.; з 01.02.2013 по 01.07.2015 на суму 8 604,86 грн.; з 25.01.2013 по 01.07.2015 на суму 11 992,41 грн.; з 05.02.2013 по 01.07.2015 на суму 1 977,53 грн.; з 05.02.2013 по 01.07.2015 на суму 1 925,03 грн.

Перевіривши розрахунок суми пені, господарський суд вважає, що такий розрахунок неправильний, а тому стягненню підлягає 154 194,37 грн. пені за розрахунком суду; у стягнені 83,81 грн. пені слід відмовити.

Таким чином з відповідача підлягає стягненню на користь позивача за Договорами №1, №2, №3: 260 815,99 грн. основного боргу; 197 187,20 грн. втрат від інфляції; 19 217,67 грн. 3% річних та 154 194,37 грн. пені.

За приписами статті 49 ГПК України витрати зі сплати судового збору слід покласти на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 43, 49, 82 - 85 ГПК України, господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з комунального підприємства "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автошляхів та споруд на них Голосіївського району" м. Києва (03083, м. Київ, пр. Науки, 53; ідентифікаційний код 03334895) з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання даного рішення суду, на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Вастон» (21037, м. Вінниця, вул. Пирогова, кв. 59-А, кв. 49; ідентифікаційний код 25392930): 260 815 (двісті шістдесят тисяч вісімсот п'ятнадцять) грн. 99 коп. заборгованості; 197 187 (сто дев'яносто сім тисяч сто вісімдесят сім) грн. 20 коп. втрат від інфляції; 19 217 (дев'ятнадцять тисяч двісті сімнадцять) грн. 67 коп. 3% річних; 154 194 (сто п'ятдесят чотири тисячі сто дев'яносто чотири) грн. 37 коп. та 9 851 (дев'ять тисяч вісімсот п'ятдесят одну) грн. 52 коп. судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 16.09.2015.

Суддя О. Марченко