КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" вересня 2015 р. Справа№ 910/3916/15-г

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шаптали Є.Ю.

суддів: Скрипки І.М.

Гончарова С.А.

при секретарі судового засідання Д'якова Ю.Ю.

за участю представників:

від апелянта: не з'явився.

від відповідача: Шагін А.В. за дов. № б/н від 13.01.2015.

від третьої особи: не з'явився.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтком-Мост" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.04.2015р.

у справі № 910/3916/15-г (суддя - Нечай О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтком-Мост"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Лізинг"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Осипенко Д.О.

про визнання виконавчого напису нотаріусу таким, що не підлягає виконанню.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.04.2015 у справі № 910/3916/15-г в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтком-Мост" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Лізинг" за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Осипенко Д.О. про визнання виконавчого напису нотаріусу таким, що не підлягає виконанню, відмовлено в повному обсязі, а також відмовлено в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтком-Мост" про забезпечення позову.

Не погодившись із вказаним рішенням Товариство з обмеженою відповідальністю "Альтком-Мост" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевим господарським судом відмовлено в задоволенні позовних вимог, через неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга має бути задоволена, а рішення місцевого господарського суду має бути скасоване та прийняте нове рішення про задоволення позовних вимог.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 29.05.2015 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтком-Мост" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.04.2015 та додані до неї матеріали повернуті скаржнику на підставі п. 4 ч.1 ст.97 Господарського процесуального кодексу України.

17.06.2015 апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтком-Мост" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.04.2015р. надійшла до Київського апеляційного господарського суду повторно.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.06.2015 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтком-Мост" передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Шаптали Є.Ю., суддів Гончарова С.А., Самсіна Р.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.06.2015 справу № 910/3916/15-г прийнято до апеляційного провадження та призначено до розгляду на 07.07.2015.

Але 07.07.2015 судове засідання по справі № 910/3916/15-г не відбулось, у зв'язку з знеструмленням електромережі суду, виходу з ладу сервера автоматизованої системи та інші умови, що впливають на безперебійність та функціонування автоматизованої системи.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 08.07.2015, у зв'язку з перебуванням судді Самсіна Р.І. у відпустці сформовано новий склад колегії суддів у складі: головуючого судді Шаптали Є.Ю., суддів Скрипки І.М., Гончарова С.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 08.07.2015 колегією суддів в зазначеному складі прийнято справу № 910/3916/15-г до провадження та призначено до розгляду на 08.09.2015.

В судовому засіданні 08.09.2015 представник відповідача заперечив проти доводів викладених в апеляційній скарзі з урахуванням відзиву на апеляційну скаргу поданого під час апеляційного провадження та просив рішення Господарського суду міста Києва від 15.04.2015 у справі № 910/3916/15-г залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

В судове засідання 08.09.2015 апелянт та третя особа своїх представників не направили, про день, час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі.

Згідно із п.3.9.2 Постанови № 18 від 26.12.2011 Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Дослідивши матеріали справи, які містять докази повідомлення всіх учасників судового процесу про дату, час та місце судового засідання, з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору, судова колегія вважає можливим розглянути справу за відсутності представників апелянта та третьої особи за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення місцевого господарського суду має бути залишене без змін, виходячи із наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, між Товариством з обмеженою відповідальністю "ОТП Лізинг" (надалі - лізингодавець, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Альтмост" (в подальшому перейменовано на Товариство з обмеженою відповідальністю "Альтком-Мост", надалі - лізингоодержувач, позивач) 14.06.2012 було укладено Договір фінансового лізингу № 435-L (надалі - Договір), відповідно до умов якого лізингодавець на підставі Договору купівлі-продажу (поставки) зобов'язується набути у власність лізингодавця і передати на умовах фінансового лізингу у тимчасове володіння та користування майно, наведене у специфікації (Додаток 1 до Договору), а лізингоодержувач зобов'язується прийняти предмет лізингу та сплачувати лізингові платежі та інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Згідно з Додатком № 1 до Договору "Специфікація" предметом лізингу є асфальтний мобільний завод МВА160 виробництва Benninghoven (б/у), 1 шт. вартістю 12 761 833,60 грн.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що в подальшому, сторонами було укладено низку додаткових договорів до Договору, в яких, зокрема, визначено графік сплати лізингових платежів.

З наявних в матеріалах справи документів вбачається, що позивачем було отримано предмет лізингу у тимчасове платне користування.

19.01.2015 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Осипенком Д.О. (надалі - третя особа) було вчинено виконавчий напис з пропозицією вилучення та повернення від лізингоодержувача на користь лізингодавця об'єкта фінансового лізингу - Асфальтного мобільного заводу МВА160 виробництва Benninghoven (б/у), серійний номер 100747, вартістю 12 568 552,88 грн., що був переданий в користування на підставі Договору та підлягає поверненню за невиплачену до 25.10.2014 заборгованість за користування об'єктом лізингу в сумі 3 101 418,58 грн.

З позовної заяви та апеляційної скарги вбачається, що позивач зазначає, що виконавчий напис, вчинений третьою особою, підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, у зв'язку з тим, що Договором не передбачено можливість повернення предмету фінансового лізингу за виконавчим написом нотаріуса; лізингоодержувач не отримував рахунок про сплату лізингових платежів; для вчинення виконавчого напису був поданий Договір, аркуші якого не були з'єднані у спосіб, що унеможливлює їх роз'єднання без порушення цілісності, не пронумеровані і не скріплені підписом відповідної посадової особи та печаткою юридичної особи, яка видала документ.

Заперечуючи проти позовних вимог та апеляційної скарги, відповідач у своїх відзивах зазначає, що виконавчий напис нотаріуса був вчинений у зв'язку із істотним порушенням позивачем умов Договору фінансового лізингу № 435-L від 14.06.2012, зокрема, не були сплачені передбачені зазначеним договором лізингові платежі, в результаті чого у позивача перед відповідачем виникла заборгованість по сплаті лізингових платежів строком, що значно перевищує 30 днів, а виконавчий напис нотаріуса був вчинений у відповідності до приписів чинного законодавства України.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про фінансовий лізинг" фінансовий лізинг (надалі - лізинг) - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу.

За договором фінансового лізингу лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

Згідно з ч. 2 ст. 7 Закону України "Про фінансовий лізинг" лізингодавець має право відмовитися від договору лізингу та вимагати повернення предмета лізингу від лізингоодержувача у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо лізингоодержувач не сплатив лізинговий платіж частково або у повному обсязі та прострочення сплати становить більше 30 днів. Стягнення за виконавчим написом нотаріуса провадиться в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Законом України "Про фінансовий лізинг" не встановлено обов'язку визначення процедури повернення предмету лізингу за виконавчим написом нотаріусу безпосередньо у лізинговому договорі. Стягнення за виконавчим написом нотаріуса є своєрідним видом відповідальності лізингоодержувача за неналежне виконання зобов'язань по сплаті лізингових платежів.

Згідно з п. 6.3 Договору у випадку вилучення предмета лізингу лізингодавець направляє лізингоодержувачу повідомлення про вилучення предмету лізингу із зазначенням строку та місця його передачі. Документом, що підтверджує факт прийняття лізингодавцем рішення про вилучення предмету лізингу, є рекомендований або цінний лист лізингодавця. Лізингоодержувач зобов'язаний за свій рахунок у строк, що не перевищує 10 робочих днів з моменту отримання лізингоодержувачем відповідної вимоги, повернути предмет лізингу лізингодавцю. Примусове вилучення предмету лізингу здійснюється відповідно до законодавства України.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, а саме копією експрес накладної № 70012715, з якої вбачається, що відповідач направляв на адресу позивача повідомлення № 3278/12 від 18.12.2014, що, згідно з твердженнями відповідача, і є підтвердженням факту прийняття лізингодавцем рішення про вилучення предмету лізингу. Спростування даного факту матеріали справи не містять, протилежного відповідно не доведено, а тому зазначена накладна вірно прийнята судом першої інстанції до уваги, як належний та допустимий доказ того, що відповідачем були виконані умови Договору, зокрема, п. 6.3.

Але, позивачем не було повернуто відповідачу на його вимогу предмет лізингу, що спонукало останнього звернутись до нотаріуса для вчинення виконавчого напису на примусове вилучення предмету лізингу у лізингоодержувача.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України "Про нотаріат" нотаріус - це уповноважена державою фізична особа, яка здійснює нотаріальну діяльність у державній нотаріальній конторі, державному нотаріальному архіві або незалежну професійну нотаріальну діяльність, зокрема посвідчує права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняє інші нотаріальні дії, передбачені законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про нотаріат" нотаріуси, зокрема, вчиняють виконавчі написи.

Як передбачено ст. 87 Закону України "Про нотаріат", для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Місцевим господарським судом встановлено та з наявних в матеріалах справи письмових пояснень третьої особи вбачається, що стягувачем були подані всі необхідні документи на підтвердження безспірності заборгованості, зокрема, нотаріусу були надані наступні документи:

1) оригінал Договору фінансового лізингу № 435-L від 14.06.2012 р.;

2) оригінал повідомлення № 3278/12 від 18.12.2014 року;

3) докази надсилання та отримання повідомлення позивачем;

4) рахунок № 23330 від 25.03.2014 р., на 1 арк., в 1 прим.;

5) рахунок № 25288 від 21.04.2014 р., на 1 арк., в 1 прим.;

6) рахунок № 26003 від 21.05.2014 р. на 1 арк., в 1 прим.;

7) рахунок № 27780 від 23.06.2014 р. на 1 арк., в 1 прим.;

8) рахунок № 29698 від 23.07.2014 р., на 1 арк., в 1 прим.;

9) рахунок № 32147 від 21.08.2014 р., на 1 акр., в 1 прим.;

10) рахунок № 33828 від 25.03.2014 р., на 1 арк., в 1 прим.;

11) рахунок № 35472 від 21.10.2014 р. на 1 арк., в 1 прим.

Апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що нотаріусом було вчинено виконавчий напис на підставі вищезазначених документів, що прямо передбачено чинним законодавством України, яке регулює дані правовідносини.

Разом з тим, твердження апелянта щодо неналежного оформлення документів, які були подані нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не підтверджені жодним належним доказом, а тому вірно не прийняті до уваги місцевим господарським судом.

Доводи апелянта викладені в апеляційній скарзі спростовуються матеріалами справи та приписами чинного законодавства України.

Апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні клопотання про забезпечення позову у зв'язку з його необґрунтованістю.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно частини 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що доводи Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтком-Мост", викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, а тому господарський суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, належним чином дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим рішення Господарського суду міста Києва від 15.04.2015 у справі № 910/3916/15-г підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв'язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтком-Мост" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.04.2015 у справі № 910/3916/15-г - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 15.04.2015 у справі № 910/3916/15-г залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/3916/15-г повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційного господарського суду може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Головуючий суддя Є.Ю. Шаптала

Судді І.М. Скрипка

С.А. Гончаров