ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" вересня 2015 р. Справа № 917/510/15

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Сіверін В. І., суддя Терещенко О.І. , суддя Бондаренко В.П.

при секретарі Новіковій Ю.В.

за участю представників сторін:

позивача ОСОБА_1, за довіреністю від 31.08.2015р. №31;

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача не зявився;

відповідача не зявився;

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача не зявився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Будвироби", м. Кременчук, Полтавська область (вх. №3860 П/1-18)

на рішення господарського суду Полтавської області від 26.05.2015р.

у справі № 917/510/15

за позовом Приватного підприємства "Великбуд", м. Кременчук

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Публічного акціонерного товариства Державний експортно-імпортний банк України, м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будвироби", м. Кременчук, Полтавська область

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Колективного підприємства залізобетонних виробів №2, м. Кременчук, Полтавська область

про усунення перешкод в користуванні майном

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Полтавської області від 26.05.2015р. у справі №917/510/15 (суддя Іваницький О.Т.) позов задоволено повністю; зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю Будвироби усунути перешкоди в здійсненні права користування та розпорядження належним Приватному підприємству Великбуд на праві власності нерухомим майном, - частиною будівель та споруд частина адміністративної будівлі літ. "А-3" площею 1148,8 кв.м., що знаходиться на землях Кременчуцької міської ради за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, тупик Хорольський, будинок № 1, шляхом звільнення нерухомого майна; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будвироби" на користь Приватного підприємства Великбуд витрати на сплату судового збору в розмірі 1218, 00 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Будвироби" з рішенням суду першої інстанції не погодилось та звернулось до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Полтавської області від 26.05.2015р. у справі №917/510/15 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю. В обґрунтування своєї правової позиції зазначає, що місцевий господарський суд при винесенні оскаржуваного рішення не надав належної правової оцінки обставинам справи, не встановив наявність спору між сторонами, не вжив належних заходів щодо сприянню всебічного та повного розгляду справи, а тому, на думку апелянта, оскаржуване рішення підлягає скасуванню, з прийняттям нового рішення, яким слід відмовити у задоволенні позову.

Автоматизованою системою документообігу Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу (справу) призначено для розгляду судді-доповідачу ОСОБА_2

Розпорядженням секретаря судової палати №1 Харківського апеляційного господарського суду від 23.07.2015р. для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Сіверін В.І., суддя Терещенко О.І., суддя Бондаренко В.П.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 23.07.2015р. (колегія суддів у складі: головуючий суддя Сіверін В.І., суддя Терещенко О.І., суддя Бондаренко В.П.) прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено до розгляду на 01.09.2015р.

01.09.2015р. на адресу суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржуване рішення місцевого господарського суду залишити без змін. (вх.№12499).

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 01.09.2015р. розгляд справи відкладено на 15.09.2015р., у звязку з залученням до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Колективне підприємство залізобетонних виробів №2, м. Кременчук.

14.09.2015р. на адресу суду електроною поштою від третьої особи Колективного підприємства залізобетонних виробів №2 надійшла заява про розгляд справи без участі представника. Крім того, просить задовольнити апеляційну скаргу та скасувати рішення господарського суду Полтавської області від 26.05.2015р. у справі №917/510/15 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. (вх.№13000).

15.09.2015р. на адресу суду електроною поштою від відповідача надійшла заява про долучення до матеріалів справи доказів нарочного отримання копії апеляційної скарги третьою особою - Колективним підприємством залізобетонних виробів №2. (вх.№13057). Також, у вказаній заяві просить задовольнити апеляційну скаргу відповідача та розглядати справу у відсутності представника.

Вказані докази долучені колегією суддів до матеріалів справи.

У судове засідання 15.09.2015р. представник апелянта не зявився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення №084 (а.с.136), проте не скористався своїм правом на участь у судовому засіданні.

У судовому засіданні 15.09.2015р. представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги, з підстав наведених у відзиві на апеляційну скаргу.

Представники третіх осіб в призначене судове засідання не зявились, хоча належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень №068, №076, проте не скористались своїм правом на участь у судовому засіданні. (а.с.134-135).

Враховуючи належне повідомлення відповідача та третіх осіб про час та місце засідання суду, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами без їх участі, відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення присутнього в судовому засіданні представника позивача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, колегія суддів встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 16.10.2012р. між ТОВ "Будвироби" (продавець) та ПП "Великбуд" (покупець) укладений договір купівлі-продажу частини будівель та споруд, посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрований в реєстрі за № 3280.

Пунктом 1.1 даного договору, продавець продав, а покупець придбав наступне нерухоме майно: частину будівель та споруд/частину адміністративної будівлі літ. "А-3" площею 1148,8 кв.м., що знаходиться за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, тупик Хорольський 7, будинок № 1.

Сторони погодили, що продаж зазначеного об'єкта проводиться за домовленістю сторін за 370000,00 грн., в т.ч. ПДВ, які продавець, отримує від покупця у повному розмірі до підписання цього договору. Своїм підписом під цим договором, продавець підтверджує факт повного розрахунку за придбаний об'єкт нерухомості і відсутність до покупця будь-яких претензій фінансового характеру. (п.2.1. договору).

Відповідно до п. 3.1. договору, право власності на об'єкт нерухомості, зазначений у п.1 цього договору, виникає у покупця з моменту державної реєстрації права власності на об'єкт нерухомості у відповідності до вимог чинного законодавства України.

26.10.2012 року між продавцем - ТОВ Будвироби та покупцем - ПП Великбуд підписано акт прийому-передачі до договору купівлі-продажу від 16.10.2012 року (ВТА 403764) обєкту нерухомості: частини адміністративної будівлі, розташованої за адресою : Полтавська область, м. Кременчук, 7-й Хорольський тупик, 1.

Відповідно до Витягу про державну реєстрацію прав від 29.10.2012 року за Приватним підприємством "Великбуд" було зареєстровано право власності на частину будівель та споруд/частину адміністративної будівлі літ. "А-3" площею 1148,8 кв.м. за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, тупик Хорольський 7, будинок № 1, на підставі договору купівлі-продажу від 16.10.2012 року.

Разом з цим, рішенням господарського суду Полтавської області від 06.03.2014 року у справі №917/2567/14 було розірвано договір купівлі-продажу частини будівель та споруд від 16.10.2012р. укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Будвироби", як продавцем, та Приватним підприємством "Великбуд", як покупцем. Визнано за Товариством з обмеженою відповідальністю "Будвироби" право власності на частину будівель та споруд (з усіма його при належностями, в тому числі інженерними мережами і комунікаціями) частину адміністративної будівлі літ. "А-3" площею 1148,8 кв.м.,. що знаходиться за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, тупик Хорольський 7, будинок №1 загальною площею 1148,8 кв.м.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 18.09.2014 року у справі №917/2567/14 рішення Господарського суду Полтавської області від 06.03.2014 року у справі № 917/2567/13 скасовано та прийнято нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову повністю.

Постановою Вищого господарського суду України від 20.11.2014р. постанову Харківського апеляційного господарського суду від 18.09.2014р. у справі №917/2567/14 залишено без змін.

Також, 29.11.2013р. між ПП «Великбуд» та ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» було укладено кредитний договір №1001ЗК6/126, для забезпечення зазначеного договору між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» (іпотекодержатель) та ПП «Великбуд» (іпотекодавець) було укладено іпотечний договір № 10013Z5/125, від 29.11.2013р., відповідно до п.1.3 якого предметом іпотеки, що є забезпеченням викладених у кредитному договорі зобовязань іпотекодавця є нерухоме майно іпотекодавця, а саме: частина будівель та споруд /частина адміністративної будівлі літ. "А-3" площею 1148,8 кв.м., що знаходиться за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, тупик Хорольський 7, будинок № 1.

Зазначене вище стало підставою для звернення позивача з позовом до господарського суду Полтавської області, в якому останній просив усунути перешкоди в здійсненні права користування та розпорядження належним Приватному підприємству Великбуд на праві власності нерухомим майном, - частиною будівель та споруд частина адміністративної будівлі літ. "А-3" площею 1148,8 кв.м., що знаходиться на землях Кременчуцької міської ради за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, тупик Хорольський, будинок № 1, шляхом звільнення нерухомого майна .

26.05.2015р. господарським судом Полтавської області прийнято оскаржуване рішення, з підстав наведених вище.

Перевіривши матеріали справи, правильність їх юридичної оцінки та застосування місцевим господарським судом норм законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Статтею 663 Цивільного кодексу України передбачено, що продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Приписами статті 181 Цивільного кодексу України встановлено, що до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Режим нерухомої речі може бути поширений законом на повітряні та морські судна, судна внутрішнього плавання, космічні об'єкти, а також інші речі, права на які підлягають державній реєстрації.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 Цивільного кодексу України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Частиною 1 статті 184 Цивільного кодексу України передбачено, що річ є визначеною індивідуальними ознаками, якщо вона наділена тільки їй властивими ознаками, що вирізняють її з-поміж інших однорідних речей, індивідуалізуючи її. Речі, визначені індивідуальними ознаками, є незамінними.

Згідно зі ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до приписів ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов"язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі ст. 320 Цивільного кодексу України власник має право використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності, крім випадків, встановлених законом. Законом можуть бути встановлені умови використання власником свого майна для здійснення підприємницької діяльності.

Як зазначено в статті 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу та вимагати припинення дії, яка порушує право. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.,

Відповідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, у тому числі це стосується і нерухомого майна; право власності набувається у порядку, визначеному законом.

Як було зазначено вище, 16.10.2012р. між ТОВ "Будвироби" (продавець) та ПП "Великбуд" (покупець) укладений договір купівлі-продажу частини будівель та споруд, посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрований в реєстрі за № 3280, відповідно до умов якого продавець продав, а покупець придбав наступне нерухоме майно: частину будівель та споруд/частину адміністративної будівлі літ. "А-3" площею 1148,8 кв.м., що знаходиться за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, тупик Хорольський 7, будинок № 1.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 18.09.2014 року у справі №917/2567/14, яка залишена без змін постановою Вищого господарського суду України від 20.11.2014р. скасовано рішення Господарського суду Полтавської області від 06.03.2014 року у справі № 917/2567/13, яким вказаний договір купівлі-продажу від 16.10.2012р. було розірвано та право власності на зазначені вище будівлі/споруди за цим договором було визнано за відповідачем.

29.11.2013р. між ПП «Великбуд» та ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» було укладено кредитний договір №1001ЗК6/126, для забезпечення якого між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» (іпотекодержатель) та ПП «Великбуд» (іпотекодавець) було укладено іпотечний договір № 10013Z5/125, від 29.11.2013р., відповідно до п.1.3 якого предметом іпотеки іпотекодавця є нерухоме майно, а саме: частина будівель та споруд /частина адміністративної будівлі літ. "А-3" площею 1148,8 кв.м., що знаходиться за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, тупик Хорольський 7, будинок № 1.

Крім того, рішенням господарського суду Полтавської області від 13.03.2015р., яке не оскаржувалось у апеляційному та касаційному порядку, у справі №917/39/15, зокрема, позов ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» задоволено частково; в рахунок погашення заборгованості за генеральною кредитною угодою №10013N1/125 від 29.11.2013р. та укладеним в її рамках кредитним договором №10013К1/126 від 29.11.2013р., укладеними між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та ПП «Великбуд» на загальну суму 1278555,59 грн., в тому числі 999 412,80 грн. заборгованості по кредиту, 132630,43 грн. процентів по кредиту, 8000, 00 грн. комісії за управління, 4,69 грн. комісії за зобовязання, 86207,67 грн. пені, 52300,00 грн. штрафів за невиконання умов договору, звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором №10013Z1/125 від 29.11.2013р., а саме нерухоме майно частину будівель та споруд/частину адміністративної будівлі літ. «А-3», площею 1148,8 кв.м., розташовану за адресою: Полтавська область, місто Кременчук, тупик Хорольський, 7, будинок 1, що належить ПП «Великбуд» шляхом продажу даного нерухомого майна на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження.

А отже, колегія суддів погоджується з вірними висновками місцевого господарського суду про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні власністю.

Відповідачем ані під час розгляду справи в господарському суді першої інстанції, ані до суду апеляційної інстанції будь-яких належних та допустимих доказів в спростування вищевикладеного чи інших обґрунтованих заперечень по суті спору не надано.

Таким чином, місцевий господарський суд при винесенні оскаржуваного рішення дійшов вірних висновків про те, що вказані обставини заважають реалізовувати позивачу його законне право розпоряджатися своїм майном на власний розсуд.

А тому, господарський суд першої інстанції правомірно задовольнив позовні вимоги.

Отже, доводи викладені в апеляційній скарзі є безпідставними та такими, що спростовуються матеріалами справи та наявними у справі доказами.

Приписами статті 32 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що під час розгляду справи її фактичні обставини були встановлені судом першої інстанції на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження поданих доказів; висновки суду відповідають цим обставинам, юридична оцінка надана їм з вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, що свідчить про відсутність підстав для скасування або зміни оскаржуваного рішення.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження при апеляційному перегляді рішення, у звязку з чим апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Будвироби" слід залишити без задоволення, рішення господарського суду Полтавської області - без змін.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст. ст. 99, 101, ч.1 ст.103, ст.105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Будвироби", м. Кременчук, Полтавська область залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Полтавської області від 26.05.2015р. у справі №917/510/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складений 16.09.2015р.

Головуючий суддя Сіверін В. І.

Суддя Терещенко О.І.

Суддя Бондаренко В.П.