ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

07.09.15р. Справа № 904/5476/15

За позовом Прокурора Довгинцівського району м. Кривого Рогу

в інтересах держави в особі Позивача Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

про стягнення 21 165,29 грн. з орендної плати

Суддя Юзіков С.Г.

Представники:

Прокурор - Ягольник Г.В., посв. № 032900 від 10.04.15р.

Позивача - Іванченко І.С., довіреність №35 від 08.10.14р.

Відповідача - не з'явився (про час і місце засідання суду сповіщений належно)

СУТЬ СПОРУ:

Прокурор, в інтересах держави, в особі Позивача - Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області просить стягнути з Відповідача 21 165,29 грн. боргу з орендної плати, з яких: 17 529,69 грн. - основного боргу, 1 074,54 грн. - завдатку, 2 561,06 грн. - пені, мотивуючи порушенням Відповідачем зобов'язань у частині оплати.

Позивач позов Прокурора підтримав.

Відповідач явку повноважного представника у судове засідання не забезпечив, відзив на позов, документи витребувані судом чи докази відсутності боргу на час розгляду справи господарському суду не надав.

Відповідач повідомлений належним чином про слухання справи, про що свідчать наявні у матеріалах справи рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення № 505 7, 50 2.

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Статтею 77 ГПК України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Оскільки явка у судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Справа, згідно зі ст. 75 ГПК України, розглядається за наявними у ній матеріалами.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши Прокурора та представника Позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 121 Конституції України на органи прокуратури покладено здійснення представництва інтересів держави в судах у випадках, передбачених законом. Право на звернення прокурора до суду в інтересах держави передбачено ст.20, 35, 36-1, 37 Закону України "Про прокуратуру" (у редакції чинній на момент подання позову) та ст.2, 29 ГПК України.

07.02.14р. сторонами укладено Договір оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до державної власності № 12/02-5469 - ОД (далі Договір), згідно з п.1.1 якого Орендодавець (Позивач) передає, а Орендар (Відповідач) приймає в строкове платне користування окреме індивідуально визначене нерухоме майно або інше майно нежитлове приміщення (реєстровий номер 21560045.400.АААЖЕЛ898) (далі-Майно) площею 86,6 м2, розміщене за адресою: АДРЕСА_1 на 1-му поверсі одноповерхового будинку, що перебуває на балансі ДД УДППЗ "Укрпошта" (далі - Балансоутримувач), вартість якого визначена згідно з висновком про вартість на 07 листопада 2013р. і становить за незалежною оцінкою 121 950,0 грн.

Відповідно до п. 3.6 Договору орендна плата перераховується до державного бюджету та Балансоутримувачу у співвідношенні відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж:

- 70% до державного бюджету за місцем реєстрації орендаря у податковій інспекції рахунки відкриті відділенням казначейства у розмірі 1074,54 грн.

- 30% балансоутримувачу у розмірі 460,52 грн.

щомісяця не пізніше 15 числа місяця наступного за звітним.

Згідно з п. 3.8 Договору орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та Балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.6 співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення включаючи день оплати.

Пунктом 3.11 Договору визначено, що зобов'язання орендаря за сплатою орендної плати забезпечуються у вигляді завдатку в розмірі не меншому, ніж орендна плата за один (базовий) місяць оренди, який вноситься в рахунок плати за останній місяць оренди.

Пунктом 5.3 Договору сторони встановили, що орендар зобовязаний протягом місяця, після підписання Договору внести завдаток, передбачений цим Договором. Завдаток стягується до державного бюджету і Балансоутримувачу у співвідношенні, визначеному у пункті 3.6 цього Договору. Після закінчення основного строку Договору оренди здійснюється перерахування орендної плати за останній місяць з урахуванням внесеного Орендарем завдатку. У разі порушення Орендарем зобов'язання зі сплати орендної плати він має відшкодувати державному бюджету і Балансоутримувачу збитки в сумі, на яку вони перевищують розмір завдатку. Якщо в разі дострокового припинення Договору за згодою Сторін сума сплачених орендних платежів і завдатку перевищить передбачені Договором платежі за період фактичної оренди, то це перевищення розглядається як зайва сума орендної плати ( див. п. 3.10 цього Договору).

Відповідно до акту приймання - передачі до Договору від 07.02.14р. № 12/02-5469-ОД, об'єкт оренди передано Відповідачеві.

За даними Позивача, Відповідач не виконує Договірні зобов'язання у частині внесення орендної плати, у зв'язку з чим за період з 15.03.14р. по 15.04.15р. у нього виник борг, який становить 17 529,06 грн. Несплачений завдаток нарахований на 07.03.14р. становить 1 074,54 грн. Крім цього, за несвоєчасне внесення орендної плати на борг Відповідача нараховано пеню за період з 23.10.14р. по 22.04.15р. - 2 561,06 грн.

Наведені обставини стали причиною звернення Прокурора з позовом та є предметом спору у даній справі.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі Договору оренди, є господарськими зобов'язаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст.759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (ч. 1 ст. 762 ЦК України).

Статтею 193 ГК України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов'язання. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 216-217, 230-231 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання, шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач не надав суду доказів відсутності боргу чи контррозрахунку стягуваної суми.

Перевіривши розрахунки Позивача, господарський суд визнає їх обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи в частині нарахованого основного боргу в розмірі 17 529,69 грн. та завдатку в розмірі 1 074,54 грн. Пеня Позивачем розрахована невірно. За перерахунком суду пеня з простроченого боргу становить 835,58 грн., оскільки Позивач провів розрахунок пені з порушенням вимог ч.6 ст. 232 ГК України, тобто нарахування проведено за увесь період прострочення наростаючим підсумком, а не за 6 місяців на кожен випадок прострочення платежів.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню в розмірі 17 529,69 грн. - основного боргу, 1 074,54 грн. - завдатку, 835,58 грн. - пені.

Згідно зі ст. 49 ГПК України господарські витрати у справі слід покласти на Відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. 2, 29, 33, 34, 44, 49, 82-85, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_2, код НОМЕР_2) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області (49000, м.Дніпропетровськ, вул. Центральна, 6, код 134 673 37) 17 529,69 грн. - основного боргу, 1 074,54 грн. - завдатку, 835,58 грн. - пені.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_2, код НОМЕР_2) в дохід Державного бюджету України в особі управління Державної казначейської Служби України у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області (49027, м. Дніпропетровськ, пл. Шевченка, 7, код ЄДРПОУ 379 892 69, Відділення банку ГУДКСУ у Дніпропетровській області, МФО 805 012, рахунок 312 142 067 830 05, КБКД 220 300 01) судовий збір в розмірі 1 678,06 грн.

У решті позову відмовити.

Видати накази після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання його повного тексту.

Суддя С.Г. Юзіков

Рішення підписане__________________