ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2015 рокуСправа № 912/2854/15

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Н.В. Болгар розглянув у засіданні справу № 912/2854/15

за позовом: приватного акціонерного товариства "Креатив";

до відповідача: фермерського господарства "ОСОБА_1О.";

про визнання недійсним договору.

Представники:

позивача - ОСОБА_2, довіреність № 7Д-10 від 07.09.15;

відповідача - участі не брав.

Приватне акціонерне товариство "Креатив" (далі по тексту - Товариство) подало до господарського суду позовну заяву про визнання недійсним договору поставки № С14-00251 від 11.09.14 (далі по тексту - Договір), укладеного ним із фермерським господарством "ОСОБА_1О." (далі по тексту - ОСОБА_3), стягнути з останнього судовий збір у сумі 1 218 грн.

Позов обґрунтований посиланням на ст. ст. 16, 203, 204, 207, 215 Цивільного кодексу України та неможливості ідентифікувати особу, що підписала Договір від імені Товариства, яке не надавало згоди на укладення такого правочину.

У відзиві на позов, який надійшов до господарського суду 18.08.15, відповідач просить заявнику у задоволенні вимог відмовити, посилаючись на те, що

з причин невиконання Товариством зобов'язань по оплаті поставленого по Договору товару, ОСОБА_3 звернулося із позовною заявою до господарського суду Кіровоградської області, який у справі № 912/2573/15 стягнув з Товариства суму заборгованості, і під час судового провадження відповідач у такій справі не доводив недійсності Договору та відсутності волевиявлення юридичної особи;

відповідно до товарно-транспортних, видаткових, податкових накладних позивач отримав товар та помістив його на елеватори для зберігання;

підтвердженням укладення Договору є наявність печатки Товариства на кожному його аркуші, укладення 28.05.15 додаткової угоди № С14 - 00251/4 до Договору, підписаної обома сторонами, фактичне виконання Договору, а також складання, підписання та завірення печатками у цей же день акту переоцінки соняшника (товару);

платіжним дорученням № 748 від 03.07.15 на рахунок господарства надійшли кошти у розмірі 300 000 грн. за соняшник по Договору;

позивач фактично визнав укладення Договору, а відтак він не може бути визнаний судом недійсним.

У заяві, яка надійшла до господарського суду 14.09.15, відповідач повідомив, що у справі № 912/2573/15 сторонами надавалися оригінали документів і їх достовірність перевірялася головуючим суддею та повідомив, що у зв'язку з неправомірними діями позивача ОСОБА_3 понесло значні матеріальні збитки, знаходиться у складному фінансовому стані, у зв'язку з чим не може направити до суду представника з оригіналами документів, тим більше у період збору врожаю.

У засіданні представником Товариство подані клопотання: про виклик ОСОБА_4 в наступне судове засідання для надання пояснень по суті справи; про направлення запиту до адресно-довідкового бюро ГУ МВС України в Кіровоградській області для з'ясування питання щодо встановлення місця проживання в м. Кіровограді ОСОБА_4; про призначення судової почеркознавчої експертизи щодо належності підпису у Договорі ОСОБА_4 Такі клопотання господарським судом не задоволені з причин відсутності (ненадання заявником) даних про місцезнаходження ОСОБА_4 та недоведеності підстав для встановлення такого місцезнаходження саме господарським судом, відсутності обґрунтування того, як пояснення працівника Товариства ОСОБА_4 (місцезаходження якого самому Товариству не відоме) стосовно укладення оспорюваного договору вплине на обставини та докази у справі, а також з причин незабезпечення присутності ОСОБА_4 у засідання суду для відібрання у нього зразків підпису та неподання документів, необхідних для проведення почеркознавчої експертизи.

Згідно з ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, справа розглядається за наявними у ній матеріалами.

При розгляді матеріалів справи, заслуховуванні пояснень представника позивача у засіданні господарський суд встановив наступне.

За Договором ОСОБА_3 в особі його голови ОСОБА_1, що діє на підставі Статуту, - продавець зобов'язалося поставити, а Товариство в особі представника ОСОБА_4, повноваження якого підтверджуються довіреністю № 922-10 від 08.09.14, - покупець зобов'язалося оплатити насіння соняшнику.

У розумінні ч. ч. 1, 2, 4 Цивільного кодексу України, двосторонній правочин, що є погодженою дією двох сторін, спрямованою на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, є двосторонній договір. За ст. 204 Цивільного кодексу України правомірність правочину презюмується.

Товариство просить визнати Договір недійсним, оскільки форма спірного правочину не відповідає законодавству.

Згідно з ч. 3 ст. 215 Цивільного кодексу України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення сторонами (стороною) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою ст. 203 Цивільного кодексу України, що передбачено його ч. 1 ст. 215.

За доводами Товариства, викладеними у позовній заяві, форма Договору не відповідає діючому законодавству - він не оформлений так, як вимагає Стандарт - ДСТУ 4163-2003 "Державна уніфікована система документації Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації".

Позивач не довів того, як його сумнів у тому, чи підписувався Договір від імені Товариства ОСОБА_4 є підставою для визнання правочину недійсним.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 237, ст. 239, 241 Цивільного кодексу України, представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє; представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства. правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє; Правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою; правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання; наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов'язки з моменту вчинення цього правочину.

У п. 3. 4 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 11 від 29.05.13 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" зазначено: "Наступне схвалення юридичною особою правочину, вчиненого від її імені представником, з перевищенням повноважень, унеможливлює визнання такого правочину недійсним (стаття 241 ЦК України). Настання передбачених цією статтею наслідків ставиться в залежність від того, чи було в подальшому схвалено правочин особою, від імені якої його вчинено; тому господарський суд повинен у розгляді відповідної справи з'ясовувати пов'язані з цим обставини. Доказами такого схвалення можуть бути відповідне письмове звернення уповноваженого органу (посадової особи) такої юридичної особи до другої сторони правочину чи до її представника (лист, телефонограма, телеграма, телетайпограма тощо) або вчинення зазначеним органом (посадовою особою) дій, які свідчать про схвалення правочину (прийняття його виконання, здійснення платежу другій стороні, підписання товаророзпорядчих документів і т. ін.). Наведене стосується й тих випадків, коли правочин вчинений не представником юридичної особи з перевищенням повноважень, а особою, яка взагалі не мала повноважень щодо вчинення даного правочину".

Про наступне схвалення Договору як правочину Товариством свідчать:

підписання сторонами додаткової угоди № С14-00251/4 від 28.05.15 до Договору;

наявність відбитків печаток на усіх примірника Договору та додаткової угоди до нього;

"Акт переоцінки насіння соняшнику № 1 від 28 травня 2015 р.", підписаний сторонами, скріплений їхніми печатками, в якому міститься посилання на Договір;

довіреності № 4966 від 12.09.14, № 4967 від 12.09.14, видані представнику Товариства ОСОБА_5 для отримання насіння соняшнику за Договором від ОСОБА_3;

платіжне доручення № 748 від 03.07.15, за яким із посиланням на Договір Товариство перерахувало ОСОБА_3 300 000 грн.

Обставини, викладені у відзиві на позов, отримання якого Товариством не заперечені, ним не спростовані.

Вчинення сторонами дій, направлених на виконання правочину - договору поставки, унеможливлює визнання його недійсним, оскільки самі сторони підтвердили наявність та дійсність такого договору.

Вимоги до письмової форми правочину викладені у ст. 207 Цивільного кодексу України. Недодержання Стандарту - ДСТУ 4163-2003 "Державна уніфікована система документації Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації", яке за доводами позивача мало місце при оформленні Договору, не є порушенням названої норми матеріального права. Протилежного Товариством не доведено

Господарський суд відмовляє позивачу у задоволенні його вимог.

Судові витрати по справі на підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

У засіданні 17.09.15 Господарським судом проголошені вступна і резолютивна частини рішення.

Керуючись ст. ст. 82, 84, 85, 87 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В :

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Засвідчений належним чином примірник рішення направити рекомендованим листом з повідомленням про вручення відповідачу (за адресою: 42506, Сумська область, Липоводолинський р-н, с. Калінінське, вул. Млековська, буд. 47).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Дніпропетровським апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга на рішення подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу, протягом десяти днів з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 21.09.15.

Суддя Н. В. Болгар