ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2015 року Справа № 24/295-б
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого:Удовиченка О.С.
суддів:Погребняка В.Я., Поліщука В.Ю.
розглянувши касаційні скарги 1. Київського міського центру зайнятості 2. Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві
на постановуКиївського апеляційного господарського суду від 14.07.2015
у справі№ 24/295-б господарського суду міста Києва
за заявою дотовариства з обмеженою відповідальністю "Грансервіс" дочірнього підприємства Міністерства оборони України Футбольний клуб "ЦСКА-Київ"
про ліквідаторвизнання банкрутом Лелюх Л.П.
в судовому засіданні взяли участь представники :

Київського міського центру зайнятості - Гузь А.В.

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Грансервіс" звернулося до суду з заявою про порушення справи про банкрутство державного підприємства Міністерства оборони України Футбольний клуб "ЦСКА-Київ".

Ухвалою господарського суду міста Києва від 28.03.2003 порушено провадження у справі про банкрутство.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 28.03.2003 в підготовчому засіданні визнано кредиторські вимоги ТОВ "Грансервіс" на суму 433 769,00 грн., призначено розпорядника майна Нестеренко Сергія Сергійовича, заявника зобов'язано подати до офіційного друкованого органу оголошення про порушення справи про банкрутство боржника, розпоряднику майна надати на затвердження реєстр вимог кредиторів боржника.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 26.06.2003 в попередньому засіданні затверджено реєстр вимог кредиторів Державного підприємства Міністерства оборони України Футбольного клубу "ЦСКА-Київ", розмір яких складає 4 442 126,09 грн.

Постановою господарського суду міста Києва від 24.11.2003 Державне підприємство Міністерства оборони України Футбольний клуб "ЦСКА-Київ" визнано банкрутом, відкрита ліквідаційна процедура, призначено ліквідатором банкрута Нестеренка С.С. та зобов'язано ліквідатора надати суду звіт та ліквідаційний баланс.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 05.04.2005 задоволено апеляційні скарги ТОВ "ФК"Арсенал-Київ" та Дочірнього підприємства "ФК "ЦСКА-Київ", скасовано ухвалу господарського суду м. Києва від 18.05.2004, скасовано ухвалу попереднього засідання від 26.06.03 та постанову про визнання боржника банкрутом від 24.11.2003, а справу направлено до господарського суду міста Києва для розгляду по суті.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 03.06.2005 в попередньому засіданні затверджено реєстр вимог кредиторів.

Постановою господарського суду міста Києва від 18.11.14 припинено процедуру розпорядження майном Державного підприємства Міністерства оборони України Футбольний клуб "ЦСКА-Київ"; визнано Державне підприємство Міністерства оборони України Футбольний клуб "ЦСКА-Київ" банкрутом; відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Лелюх Л.П, якого зобов'язано провести ліквідаційну процедуру та надати суду свій звіт та ліквідаційний баланс банкрута у строк до 18.11.2015. (т.8, а.с. 113-117).

Ухвалою господарського суду міста Києва від 26.05.2015 (суддя Пасько М.В.) відмовлено ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у місті Києві у визнанні кредитором Державного підприємства Міністерства оборони України Футбольний клуб "ЦСКА-Київ" на суму 355 119, 12 грн.; відмовлено Київському міському центру зайнятості у визнанні кредитором Державного підприємства Міністерства оборони України Футбольний клуб "ЦСКА-Київ" на суму 819, 93 грн.; заяву Голосіївської міжрайонної виконавчої дирекції Київського міського відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (ідентифікаційний код 26080410) з грошовими вимогами до боржника на суму 1.113, 83 грн. - залишено без розгляду.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 14.07.2015 (колегія суддів: Разіна Т.І., Сотнікова С.В., Копитова О.С.) апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві задоволено частково; ухвалу господарського суду міста Києва від 26.05.2015 в частині відмови у визнанні вимог Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві скасовано; в цій частині прийнято нове рішення, яким визнано Державну податкову інспекцію у Солом'янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві кредитором державного підприємства Міністерства оборони України Футбольний клуб "ЦСКА-Київ" на загальну суму 229081,31 грн., в тому числі: 2364,31 грн., вимоги що внесені до реєстру вимог кредиторів ухвалою попереднього засідання суду та включені до третьої черги задоволення вимог кредиторів; 226 717,00 грн., які підлягають внесенню до реєстру вимог кредиторів з задоволенням у шосту чергу; апеляційну скаргу Київського міського центру зайнятості залишено без задоволення; ухвалу господарського суду міста Києва від 26.05.2015 в частині відмови у визнанні вимог Київського міського центру зайнятості Державного підприємства Міністерства оборони України Футбольний клуб "ЦСКА-Київ" на суму 819, 93 грн. залишено без змін.

Київський міський центр зайнятості звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 26.05.2015 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 14.07.2015 в частині відмови Київському міському центру зайнятості у визнанні кредитором ДП Міністерства оборони України ФК "ЦСКА-Київ" на суму 819, 93 грн.

Касаційна скарга мотивована порушенням норм матеріального та процесуального права. Так, скаржник зазначає, що судом першої та апеляційної інстанцій при винесенні оскаржуваних судових рішень порушено ст.ст. 32, 33, 34 ГПК України.

ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у місті Києві звернулася до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Київського апеляційного господарського суду від 14.07.2015 в частині відмови ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у місті Києві у визнанні кредитором Державного підприємства Міністерства оборони України ФК "ЦСКА-Київ" на суму 128402,11 грн.; визнати ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у місті Києві кредитором Державного підприємства Міністерства оборони України ФК "ЦСКА-Київ" на суму 357 483,42 грн. та включити вимоги ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у місті Києві до реєстру вимог кредиторів.

Касаційна скарга обґрунтована порушенням судом апеляційної інстанції при винесенні оскаржуваної постанови норм матеріального та процесуального права.

Судова колегія, обговоривши доводи касаційних скарг, дослідивши матеріали справи та перевіривши правильність застосування господарськими судами при прийнятті оскаржених судових рішень норм матеріального і процесуального права, дійшла висновку, що касаційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1 Закону кредитор - юридична або фізична особа, яка має у встановленому порядку підтверджені документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника, щодо виплати заборгованості із заробітної плати працівникам боржника, а також органи державної податкової служби та інші державні органи, які здійснюють контроль за правильністю та своєчасністю справляння страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів).

Поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство, у процедурах банкрутства боржника.

Згідно абз. 8 ст. 38 Закону вимоги за зобов'язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури протягом двох місяців з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Кредитори, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними, а їх вимоги погашаються в шосту чергу в ліквідаційній процедурі.

Як вбачається з матеріалів справи, до господарського суду міста Києва надійшли в порядку ст.23 Закону заява ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у місті Києві про збільшення вимог кредитора на суму 355 119,12 грн., та заява Київського міського центру зайнятості з грошовими вимогами до боржника на суму 819,93 грн.

Суд першої інстанції, відмовляючи ДПІ у Солом'янському у місті Києві у визнанні та включенні заявлених кредиторських вимог, послався на ч. 4. ст. 12 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції Закону від 30.06.1999) та зазначив, що заборгованість боржника перед податковим органом складається із штрафних санкцій нарахованих кредитором за період дії мораторію, отже, нарахування податковим органом штрафних санкцій є неправомірним.

Втім, судом апеляційної інстанції встановлено, що заборгованість боржника з податку на додану вартість перед податковим органом нарахована за період з 08.09.2003-05.07.2004. Вимоги податкового органу виникли з податку на додану вартість на підставі податкових повідомлень-рішень, якими донараховано податкові зобов'язання, а саме: за податковим повідомленням - рішенням № /0 від 21.08.2009 - 72466,00 грн., що є сумою завищеного бюджетного відшкодування, та податковим повідомленням - рішенням № /9 від 21.08.2003 -154251,00 грн., що є сумою податкового зобов'язання за основним платежем, та 77126,00 грн., що є сумою штрафних (фінансових) санкцій.

Крім того, відповідно до заяви податковий орган нарахував боржнику заборгованість зі сплати податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів з юридичних осіб, зареєстрованих у м. Києві в розмірі 232,81 грн., що є сумою пені за період з 15.01.2003 по 05.07.2003.

Отже, заборгованість боржника перед податковим органом складається із штрафних санкцій та поточної заборгованості з податкового зобов'язання.

Враховуючи вимоги ст.23, 38 Закону, суд апеляційної інстанції правомірно визнав поточні вимоги податкового органу в сумі 226 717,00 грн. (154251,00 грн., що є сумою податкового зобов'язання за основним платежем відповідно до податкового повідомлення - рішення № /9 від 21.08.2003 та 72466,00 грн., що є сумою завищеного бюджетного відшкодування за податковим повідомленням - рішенням № /0 від 21.08.2009), оскільки зазначені вимоги є податковим боргом та не належать до штрафних санкцій і не підпадають під дію мораторію.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що мораторій на задоволення вимог кредиторів введено 28.03.2003 ухвалою господарського суду міста Києва про порушення провадження у справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 Закону, мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів: не нараховуються неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів).

Враховуючи вищевикладене, висновок суду апеляційної інстанції про те, що податковим органом безпідставно нараховано штрафні санкції в сумі 77358,81 грн. (232,81- заборгованість зі сплати податку з власників транспортних засобів та 77126,00 грн., що є сумою штрафних (фінансових) санкцій за податковим повідомленням - рішенням № /9 від 21.08.2003), є законним та обґрунтованим.

Щодо вимог Київського міського центру зайнятості, то судами попередніх інстанцій встановлено, що кредитором не надано належних та допустимих доказів на підтвердження періоду виникнення заборгованості боржника перед кредитором, а наданий суду акт № 8091 від 16.12.2014 про наявність заборгованості на заявлену суму 819, 93 грн. не містить вказівки на період виникнення даної заборгованість

Враховуючи, що встановлення періоду виникнення грошових вимог до боржника є необхідним для визначення характеру заявлених кредиторських вимог, а кредитором заявлено про неможливість надання інформації про період виникнення заборгованості, висновки суду апеляційної інстанції про необґрунтованість заявлених вимог ґрунтуються на вимогах чинного законодавства щодо обов'язку сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доводи заявників касаційних скарг зводяться до переоцінки судом касаційної інстанції доказів та встановлення обставин, що в силу ст.1117 ГПК України не входить до кола повноважень суду касаційної інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.11110 ГПК України підставами для скасування або зміни рішення місцевого чи апеляційного господарського суду або постанови апеляційного господарського суду є порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Постанова Київського апеляційного господарського суду від 14.07.2015 є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119-11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Київського міського центру зайнятості залишити без задоволення.

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві залишити без задоволення.

Постанова Київського апеляційного господарського суду від 14.07.2015 у справі №24/295-б залишити без змін.

Головуючий О.С. Удовиченко

Судді В.Я. Погребняк

В.Ю. Поліщук