РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2015Справа №910/16791/15

За позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі уповноваженого Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк" - Кадирова Владислава Володимировича

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпрометалсервісгруп"

про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 136 393 738,65 грн.

Суддя О.С. Комарова

Представники сторін:

від позивача: Макєєв Є.Ю. (представник за довіреністю);

від відповідача: Бочарова Ю.В. (представник за довіреністю).

В судовому засіданні 16 вересня 2015 року, відповідно до положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

СУТЬ СПРАВИ:

Позивач, Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" в особі уповноваженого Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк" - Кадирова Владислава Володимировича, 01 липня 2015 року звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою вих. № 18.2-365 від 19.06.2015 року до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпрометалсервісгруп", про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 136 393 738,65 грн.

Ухвалою суду від 03.07.2015 року (суддя Комарова О.С.) порушено провадження у справі № 910/16791/15 та призначено розгляд справи на 28.07.2015 року.

Через відділ діловодства суду 27.07.2015 року від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В судове засідання 28.07.2015 року представники сторін не з'явились, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 28.07.2015 року розгляд справи відкладено, у зв'язку із неявкою представників сторін, на 11.08.2015 в порядку ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

11 серпня 2015 року через відділ діловодства Господарського суду м. Києва від представника позивача надійшло клопотання за вих. №18.2-530 від 11.08.2015 про долучення документів до матеріалів справи, яке судом було долучено до матеріалів справи.

11 серпня 2015 року через відділ діловодства Господарського суду м. Києва від представника відповідача надійшов відзив-заперечення на позовну заяву б/н б/д, який судом долучено до матеріалів справи.

В судове засідання 11.08.2015 представники сторін з'явились, представник позивача підтримав позовні вимоги та надав пояснення по суті спору. Представник відповідача заперечив проти задоволення позову та надав пояснення по суті спору. Також представники сторін подали спільне клопотання про продовження строку вирішення спору на 15 днів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.08.2015 року за клопотанням представників сторін у відповідності до положень ст. 69 Господарського процесуального кодексу України, продовжено строк вирішення спору на 15 (п'ятнадцять) днів, розгляд справи відкладено на 08.09.2015 року.

Через відділ діловодства суду 08.09.2015 року від представника позивача надійшли додаткові документи, які були прийняті судом до свого провадження.

В судове засідання 08.09.2015 представники сторін з'явились, представник позивача підтримав позовні вимоги та надав пояснення по суті спору. Представник відповідача заперечив проти задоволення позову та надав пояснення по суті спору.

В судовому засіданні було оголошено перерву до 16.09.2015 року.

Через відділ діловодства суду 16.09.2015 року від представника позивача надійшли пояснення у справі, які були прийняті судом до матеріалів справи.

В судове засідання 16.09.2015 представники сторін з'явились, представник позивача підтримав позовні вимоги, надав пояснення по суті спору, а також подав додаткові документи для долучення до матеріалів справи. Представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі та надав письмові заперечення щодо пояснень позивача.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 811 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

19 березня 2013 року між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" (надалі - кредитор, банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпрометалсервісгруп" (надалі - позичальник) було укладено договір кредитної лінії № НКЛ-2006078/3, (належним чином засвідчена копія договору міститься в матеріалах справи, далі по тексту - Договір) відповідно до п. 1.1. якого кредитор зобов'язався надавати позичальнику грошові кошти (кредит), у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання.

Відповідно до п. 1.1.1 Договору надання кредиту буде здійснюватись окремими частинами (надалі - транш, а у сукупності - транші), на умовах, визначених цим договором, в межах відновлювальної відкличної лінії з максимальним лімітом заборгованості 4 346 664,99 грн., зі сплатою плати за користування кредитом у розмірах - 9% та 12,5% річних та кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом не пізніше 21 березня 2016 року.

На виконання умов Кредитного договору банк відкрив позичальнику відновлювану кредитну лінію з максимальним лімітом у розмірі 4 346 664,99 євро та в межах зазначеної кредитної лінії надав позичальнику кредит у визначеному розмірі, що підтверджується наявними у справі банківськими виписками з рахунку позичальника та меморіальними ордерами (копії документів наявні в матеріалах справи).

Спір у справі виник у зв'язку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язань щодо оплати суми заборгованості за договором кредитної лінії НКЛ - 2006078/3 від 19.03.2013 року, а отже, за розрахунками позивача, відповідач має заборгованість перед позивачем станом на 16.06.2015 року в розмірі 136 393 738,65 грн.

У своєму відзиві-запереченні на позовну заяву відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, виходячи із наступного. Як випливає з п. 1.1.1. ч. 3 спірного договору кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом є 21 березня 2016 року, що свідчить про те, що прострочення строків погашення кредиту відповідачем ще не настало, а тому, на думку відповідача, позовні вимоги є безпідставними. Окрім того, відповідач наголошує на тому, що умовами договору передбачено, що в разі дострокового розірвання договору кредитор мав попередньо надіслати письмове повідомлення позичальникові, проте, як стверджує відповідач, кредитор нічого не надсилав, а позичальник жодним чином не був повідомлений про намір кредитора розірвати договір.

Представник позивача надав суду пояснення на відзив-заперечення відповідача, до якого додав рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровську № 201/2301/15-ц від 23.06.2015 року, де третьою особою виступає відповідач у справі, що розглядається, тобто Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпрометалсервісгруп". Обґрунтовуючи свої посилання на зазначене рішення, зазначив, що Жовтневим районним судом м. Дніпропетровську був встановлений факт направлення претензії позичальнику та отримання її останнім, внаслідок чого судом при розгляді справи № 910/16791/15 може бути застосована ст. 35 Господарського процесуального кодексу України.

Оцінивши наявні в матеріалах справи документи та докази, господарський суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Статтею 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Як встановлено ч.1 ст. 627 Цивільного кодексу України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 509 Цивільного Кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до приписів ст. 526 Цивільного кодексу України, які кореспондуються з відповідними приписами ст. 193 Господарського кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Статтею 1054 параграфу 2 глави 71 Цивільного Кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

У відповідності до ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ч. 2 ст. 345 Господарського кодексу України кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов'язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов'язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Як вбачається з матеріалів справи, кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом визначено 21 березня 2016 року відповідно до п. 1.1.1 договору. Можливість дострокового повернення кредиту передбачена п. 4.3 Договору. За змістом п. 4.3 Договору у випадку невиконання позичальником зобов'язань, визначених п. 3.3. цього Договору, протягом більше 10 (десяти) календарних днів від дня закінчення строку, встановленого для їх виконання цим Договором, на одинадцятий календарний день строк користування Кредитом вважається таким, що закінчився та, відповідно, позичальник зобов'язаний погасити наявну заборгованість за кредитом, сплатити нараховані проценти, комісії та штрафні санкції. Після повного погашення заборгованості позичальника за цим Договором дія цього Договору припиняється. Виконання позичальником даного обов'язку потребує від кредитора надіслання попереднього письмового повідомлення позичальнику за 5 робочих днів.

Пунктом 5.1 Договору передбачено, що у випадку погіршення фінансового стану позичальника (виникнення збитків або їх збільшення; перенесення кредиту в групу підвищеним ступенем ризику), який визначається за власною методикою кредитора про проведення оцінки фінансового стану позичальника; порушення процедури визнання позичальника банкрутом; використання кредиту не за цільовим призначенням або за наявності інших обставин, які явно свідчать про те, що наданий позичальнику кредит своєчасно не буде повернений, кредитор має право вимагати від позичальника дострокового погашення кредиту в повному обсязі, сплати процентів за користування кредитом, комісій та можливих штрафних санкцій, нарахованих згідно з умовами цього Договору. Позичальник зобов'язується здійснити таке дострокове погашення кредиту в повному обсязі, сплатити проценти за користування кредитом, комісії та можливі штрафні санкції, нараховані згідно з умовами цього Договору, у той строк, що буде зазначений кредитором безпосередньо у своєму письмовому повідомленні-вимозі про дострокове повернення кредиту.

У відповідності до п.5.3 Договору невиконання або неналежне виконання (прострочення виконання тощо) позичальником будь-якого свого зобов'язання за цим Договором та/або за будь-якими іншими договорами, що укладені з позичальником та кредитором, є подіями, при настанні яких припиняється кредитування кредитором позичальника, а позичальник здійснює дострокове повернення отриманого Кредиту, сплачує кредитору проценти за користування кредитом, комісії та можливі штрафні санкції. Для цього кредитор надає під розписку уповноваженій особі або надсилає рекомендованим листом позичальнику відповідну письмову вимогу. У випадку непогашення зазначеної у вимозі суми в термін, зазначений у вимозі, кредитор по закінченню цього терміну звертає стягнення на майно позичальника, на заставлене майно та ін. у порядку, визначеному цим Договором, відповідними договорами застави та законодавством України.

Отже, як вбачається з аналізу матеріалів справи, із можливістю звернення до позичальника із заявою про дострокове повернення кредиту безпосередньо пов'язаний обов'язок банку з надіслання попереднього письмового повідомлення позичальнику про дострокове повернення кредиту.

Як встановлено судом, позивач в якості доказів надсилання письмового повідомлення позичальнику про дострокове повернення кредиту посилається на встановлений в рішенні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровську у справі № 201/2301/15-ц факт направлення претензії відповідачу, а також на квитанції № 00053 та 00054 від 24.11.2014 року (копії вказаних квитанцій наявні в матеріалах справи) про надсилання цінних листів, проте наведені позивачем докази не можуть вважатись належними і братись судом до уваги з огляду на наступне.

Судом встановлено, що на третій сторінці рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровську у справі № 201/2301/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до відповідачів, особи яких неможливо встановити відповідно до даних Єдиного державного реєстру судових рішень, за участю третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпрометалсервісгруп", зазначено, що «позивач, кредитодавець, відповідно до умов договору відправив на ім'я позичальника і відповідачів, претензію про дострокове припинення своїх обов'язків через невиконання відповідачем умов договору. Претензія була отримана». Однак, в у вказаному рішенні Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська жодним чином не вказано, яку саме претензію було надіслано позичальнику, а отже неможливо дійти однозначного висновку про те, що у цьому рішенні встановлено факт направлення та отримання відповідачем саме письмової вимоги в розумінні п.п. 4.3 та 5.1 Договору.

Також суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що відповідно до ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (беручи до уваги той факт, що вказане рішення приймалось Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська на підставі норм Цивільного процесуального кодексу України) рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Відповідно до матеріалів справи, 17.07.2015 року було відкрите апеляційне провадження з перегляду рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровську у справі № 201/2301/15-ц в апеляційному порядку, що унеможливлює прийняття даного рішення як належний доказ направлення претензії відповідачу позивачем, так як вищезазначене рішення не набрало законної сили, що прямо кореспондується із ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України.

Також суд вважає за необхідне зазначити про те, що з аналізу наданих представником позивача копій квитанцій № 00053 та 00054 від 24.11.2014 року про надсилання цінних листів (оригінали вказаних квитанцій було досліджено судом в судовому засіданні 16.09.2015 року) неможливо дійти однозначного висновку про те, яку саме кореспонденцію було надіслано позичальнику відповідно до цих квитанцій. Відповідного опису вкладення в цінні листи позивачем надано не було, а тому суд не може прийняти зазначені квитанції як належний та допустимий доказ відправки позичальникові вимоги в розумінні п.п. 4.3 та 5.1 Договору.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що позивач не довів факту надіслання належної вимоги позичальнику про дострокове повернення кредиту, а отже, заявлені позовні вимоги про дострокове повернення кредиту є передчасними, у зв'язку з тим, що у відповідача відсутній обов'язок повертати кредит достроково на підставі п.1.1.1, де вказано, що кінцевим терміном погашення заборгованості є 21.03.2016 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

У відповідності до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до приписів ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог та заперечень.

Положеннями ст. 34 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи викладене, Господарський суд міста Києва дійшов висновку, що позовні вимоги є недоведеними та такими, що задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 4-3, 33, 34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції в порядку та в строки, передбачені нормами ст.ст. 91, 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 21.09.2015 року.

Суддя О.С. Комарова