РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.09.2015Справа №910/17405/15

За позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тофі"

про стягнення грошових коштів

Суддя Цюкало Ю.В.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1;

від відповідача: не з'явились.

В судовому засіданні 07 вересня 2015 року, відповідно до положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

СУТЬ СПОРУ:

В липні 2015 року до канцелярії Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тофі" (відповідач) про стягнення 37 187,80 грн. (з урахуванням інфляційних втрат) основного боргу та 403,00 грн. пені.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.07.2015р. суддею Цюкало Ю.В. прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі №910/17405/15. Розгляд справи призначено на 04.08.2015р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.08.2015 року розгляд справи відкладено на 07.09.2015 року.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 811 Господарського процесуального кодексу України.

У відповідності до п. 3.9.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувався з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача суд, -

ВСТАНОВИВ:

14 січня 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Тофі» (орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (орендар) (разом - сторони) укладено Договір № 14/08 суборенди нежитлового приміщення (надалі - Договір або Договір оренди), відповідно до п. 1.1. якого, орендодавець передає, а орендар приймає в суборенду, тобто в тимчасове платне користування, нежитлове приміщення (надалі - приміщення) за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 109,00 кв.м.

Позивач стверджує, що Договір № 14/08 суборенди нежитлового приміщення розірвано відповідачем, що відповідно до п. 7.6. зазначеного договору є підставою для повернення орендної плати за останній місяць оренди, у зв'язку із чим просить стягнути з останнього 37 187,80 грн. (з урахуванням інфляційних втрат) основного боргу та 403,00 грн. пені.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають залишенню без задоволення з наступних підстав.

Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно із ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Як встановлено судом, 14 січня 2014 року між сторонами укладено Договір № 14/08 суборенди нежитлового приміщення, відповідно до п. 1.1. якого, орендодавець передає, а орендар приймає в суборенду, тобто в тимчасове платне користування, нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 109,00 кв. м.

Згідно з п. 1.3. Договору оренди приміщення знаходиться в користуванні у орендодавця та передається в суборенду на підставі Договору № 16/12/11 оренди нежитлового приміщення від 16 грудня 2011 року.

Орендну плату за останній місяць суборенди (грудень 2015 року - 27 249,56 грн.) та орендну плату за січень 2015 року - 27 249,56 грн. орендар сплачує орендодавцю не пізніше 30 грудня 2014 року (п. 3.4. Договору із змінами внесеними Додатковою угодою № 1 до Договору суборенди № 14/08 від 14.01.2014 року).

Даний договір укладається та діє у період з 14 січня 2014 року по 31 грудня 2015 року включно. Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами за винятком випадку передбаченого в п. 3.8. договору. Припинення строку дії договору не звільняє сторони від виконання невиконаних до цього договору зобов'язань сплати неустойки та компенсації збитків і витрат та відшкодування шкоди згідно умов цього договору (п. 7.1. Договору із змінами внесеними Додатковою угодою № 1 до Договору суборенди № 14/08 від 14.01.2014 року).

Судом встановлено, що позивачем здійснено сплату орендного платежу за грудень 2015 року в розмірі 27 249,56 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 3360 від 12.01.2015 року (належним чином завірена копія документу в справі).

З матеріалів справи вбачається, що уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Єврогазбанк» Оберемко Р.А. звернулася до відповідача із листом від 14.01.2015 року, яким останнього повідомлено про розірвання Договору оренди № 16/12/11 від 16 грудня 2011 року з 14.01.2015 року через відмову від договору.

Крім того, позивач звернувся до відповідача із листом б/н від 02.03.2015 року, у якому вказав, що у зв'язку із розірванням Договору оренди № 16/12/11 від 16 грудня 2011 року з 14.01.2015 року, Договір № 14/08 суборенди нежитлового приміщення від 14.01.2014 року є розірваним з 14.01.2015 року, що є підставою для повернення 27 249,56 грн. орендної плати за грудень 2015 року.

Відповідно до п. 7.6. Договору оренди у випадку розірвання договору за ініціативою орендодавця, окрім випадків, передбачених п.п. 1-5 п. 7.3. договору, орендна плата за останній місяць оренди, відповідно до п. 3.4. підлягає поверненню орендарю протягом 10 банківських днів з моменту розірвання договору.

Враховуючи викладене, повернення орендної плати за останній місяць оренди, передбачене п. 7.6. Договору № 14/08 суборенди нежитлового приміщення від 14 січня 2014 року здійснюється у випадку розірвання зазначеного договору саме за ініціативою орендодавця. Проте, доказів розірвання Договору № 14/08 суборенди нежитлового приміщення від 14 січня 2014 року відповідачем (орендодавцем), позивач суду не надав. Зазначене зумовлює залишення позову без задоволення.

Судові витрати відповідно до положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України залишаються за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Копію даного рішення направити відповідачу у справі № 910/17405/15-г.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 11.09.2015р.

Суддя Ю.В. Цюкало