Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
_____________________________________________________________________________
УХВАЛА

"17" вересня 2015 р. Справа № 906/1241/15.

Господарський суд Житомирської області у складі:

Судді: Шніт А.В. розглядаючи справу

За позовом: Прокурора Олевського району в інтересах держави

До: 1. Олевської міської ради

2. Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про визнання незаконним абз.2 п.3 рішення №270 від 25.12.2013р., визнання незаконним п. 4 рішення №270 від 25.12.2013р., визнання недійсним договору особистого строкового сервітуту №7 від 04.03.2014р., зобов'язання звільнити та повернути земельну ділянку

за участю представників сторін:

прокурора: Муляренко Т.О. - посв.№031529 від 23.01.2015;

від відповідача 1: ОСОБА_2 - дов. б/н від 17.09.2015;

ОСОБА_3 - дов. б/н від 17.09.2015;

від відповідача 2: ОСОБА_4 - дов. №2347 від 14.09.2015;

ОСОБА_5 - дов. №2347 від 14.09.2015.

ВСТАНОВИВ:

Прокурором Олевського району Житомирської області подано позов до Олевської міської ради та Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про визнання незаконним абз.2 п.3 та п.4 рішення №270 від 25.12.2013, визнання недійсним договору особистого строкового сервітуту №7 від 04.03.2014, зобов'язання звільнити та повернути земельну ділянку площею 60 кв.м.

Прокурор позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, визначених у позовній заяві. Зазначив, що відповідач 2 не є власником земельної ділянки, тому що рішення Виконавчого комітету Олевської міської ради Житомирської області №270 від 25.12.2013 про надання дозволу на розміщення тимчасових споруд суперечить вимогам чинного законодавства. Також пояснив, що не отримував відзивів від відповідачів.

Представники відповідача 1 проти позову заперечили. Пояснили, що зазначеним рішенням на відповідача 2 було покладено обов'язок щодо укладення з відповідачем 1 договору особистого строкового сервітуту для розміщення тимчасової споруди. Відповідно, на виконання рішення між відповідачами укладено договір №7 від 04.03.2014 особистого строкового сервітуту для обслуговування тимчасової споруди. Наголосив, що предметом договору є особистий строковий сервітут на земельну ділянку площею 60 кв.м. для роздрібної торгівлі продовольчими та непродовольчими товарами та встановлення громадського туалету.

Представники відповідача 1 зазначили, що прокурор наголошуючи на тому, що на момент укладання договору у відповідній нормі Земельного кодексу України був відсутній такий вид земельного сервітуту як право на розміщення тимчасових споруд не бере до уваги те, що в нормі даного закону йдеться не про саме право встановлення сервітутів певного змісту, а про право вимагати їх встановлення зацікавленою особою. Тому наявність існуючих правовідносин земельного сервітуту між відповідачами не суперечать вимогам закону. Просять відмовити у задоволенні позову.

Представники відповідача 2 проти позовних вимог прокурора заперечили. Погодились із заявленими обґрунтованими запереченнями щодо позовних вимог представників відповідача 1; послались на Порядок розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затверджений наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 №244. Разом з тим наголосили на тому, що в ст. 99 Земельного кодексу України внесено зміни, а саме власники або землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати встановлення таких земельних сервітутів право на розміщення тимчасових споруд (малих архітектурних форм).

Прокурор заявив клопотання про оголошення перерви в судовому засіданні для надання додаткових пояснень до суду.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку про оголошення перерви в судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 77, 86 ГПК України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Оголосити перерву в судовому засіданні до "06" жовтня 2015 р. о 12:30 год.

2. Зобов'язати прокурора:

- надати письмові пояснення на відзиви відповідачів.

Суддя ОСОБА_6

Друк:

1 - в справу

2 - прокурору