ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" серпня 2015 р. Справа № 911/2584/15

Господарський суд Київської області у складі судді Бацуци В. М.

при секретарі судового засідання Вовченко А. В.

за участю представників учасників процесу:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність № 2-НВ від 12.01.2015 р.);

від відповідача: ОСОБА_2 (довіреність № 01-645 від 30.07.2015 р.);

від третьої особи: не зявились;

розглянувши матеріали справи

за позовом Державного спеціалізованого підприємства „Чорнобильська АЕС, м. Славутич

до Державного підприємства „Управління забезпечення функціонування обєктів Чорнобильської АЕС, м. Славутич

за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, - Державного агентства України з управління зоною відчуження, м. Київ

про звернення стягнення на предмет застави шляхом визнання права власності на майно

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ДСП „Чорнобильська АЕС звернулось в господарський суд Київської області із позовом до ДП „Управління забезпечення функціонування обєктів Чорнобильської АЕС про звернення стягнення на предмет застави за договором застави від 30.08.2013 р. шляхом передачі майна, а саме: автомобіля Skoda Octavia А5, 2012 року випуску, колір білий, кузов ТМВВ № 41Z3DВ153125, реєстраційний номер НОМЕР_1, та автомобіля Skoda Octavia, 2012 року випуску, колір білий, кузов ТМВВ № 41Z9DВ153176, реєстраційний номер НОМЕР_2, заставна вартість яких становить 179 334, 00 грн, у власність ДСП „Чорнобильська АЕС в рахунок погашення заборгованості ДП „Управління забезпечення функціонування обєктів Чорнобильської АЕС за договором безпроцентної цільової позики від 05.12.2012 № 1/12, та про визнання права власності на майно, а саме: автомобіль Skoda Octavia А5, 2012 року випуску, колір білий, кузов ТМВВ № 41Z3DВ153125, реєстраційний номер НОМЕР_1, та автомобіль Skoda Octavia, 2012 року випуску, колір білий, кузов ТМВВ № 41Z9DВ153176, реєстраційний номер НОМЕР_2.

Позовні вимоги обґрунтовані позивачем невиконанням відповідачем свого обовязку щодо повернення у повному обсязі позики згідно договору безпроцентної цільової позики № 1/12 від 05.12.2012 р., укладеного між ДСП „Чорнобильська АЕС та ДП „Управління забезпечення функціонування обєктів Чорнобильської АЕС, виконання якого забезпечене рухомим майном, а саме транспортними засобами, що належать відповідачу, згідно договору застави від 30.08.2013 р., укладеного між ДП „Управління забезпечення функціонування обєктів Чорнобильської АЕС та ДСП „Чорнобильська АЕС.

Ухвалою господарського суду Київської області від 25.06.2015 р. порушено провадження у справі № 911/2584/15 за позовом ДСП „Чорнобильська АЕС до ДП „Управління забезпечення функціонування обєктів Чорнобильської АЕС про звернення стягнення на предмет застави шляхом визнання права власності на майно і призначено її розгляд у судовому засіданні за участю представників учасників процесу на 08.07.2015 р.

08.07.2015 р. перед судовим засіданням до канцелярії суду від відповідача надійшов відзив № 01-572 від 07.07.2015 р. на позовну заяву, у якому він визнає позов повністю та просить суд задовольнити його.

08.07.2015 р. перед судовим засіданням до канцелярії суду від позивача надійшов лист № 2545/39/3-314 (2) від 06.07.2015 р. із доданими до нього документами на виконання вимог суду, що долучені судом до матеріалів справи, та заява № 2469/39/3-307 (2) від 01.07.2015 р. про зміну предмета позову, у якій він просить суд читати п. 1 позовної заяви у наступній редакції: „В рахунок погашення заборгованості ДП „Управління забезпечення функціонування обєктів Чорнобильської АЕС за договором безпроцентної цільової позики від 05.12.2012 р. № 1/12 звернути стягнення на предмет застави за договором застави від 30.08.2013 р. шляхом передачі ДСП „Чорнобильська АЕС майна, а саме: автомобіля Skoda Octavia А5, 2012 року випуску, колір білий, кузов ТМВВ № 41Z3DВ153125, реєстраційний номер НОМЕР_1, та автомобіля Skoda Octavia, 2012 року випуску, колір білий, кузов ТМВВ № 41Z9DВ153176, реєстраційний номер НОМЕР_2, заставна вартість яких становить 417 000, 00 грн.

08.07.2015 р. у судовому засіданні судом оголошено перерву до 22.07.2015 р.

Заява № 2469/39/3-307 (2) від 01.07.2015 р. позивача про зміну предмета позову прийнята судом до розгляду.

22.07.2015 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено розгляд справи на 05.08.2015 р. Також, даною ухвалою суду залучено до участі у справі у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, - Державне агентство України з управління зоною відчуження.

03.08.2015 р. перед судовим засіданням до канцелярії суду від позивача надійшов лист № 2865/39/3-374 від 31.07.2015 р. із доданими до нього документами на виконання вимог суду, що долучені судом до матеріалів справи.

05.08.2015 р. перед судовим засіданням до канцелярії суду від відповідача надійшов лист № 01-655 від 04.08.2015 р. із доданими до нього документами на виконання вимог суду, що долучені судом до матеріалів справи.

05.08.2015 р. у судовому засіданні представник позивача надав усні пояснення щодо своїх позовних вимог, позовні вимоги підтримав, вважає їх обґрунтованими і правомірними та такими, що підлягають задоволенню з підстав, зазначених в позовній заяві, з урахуванням його заяви про зміну предмета позову.

Представник відповідача у судовому засіданні надав усні пояснення по суті спору, позовні вимоги визнав, вважає їх обґрунтованими і правомірними та такими, що підлягають задоволенню з підстав, зазначених в позовній заяві.

Представник третьої особи у судове засідання не зявився, хоча про судове засідання був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки у судове засідання суд не повідомив, документи, витребувані судом, не надав.

За наслідками судового засідання судом оголошено вступну і резолютивну частини рішення у даній справі.

Заслухавши пояснення представників учасників процесу, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд

ВСТАНОВИВ:

26.11.2012 р. Державне агентство України з управління зоною відчуження листом № 01-3683/17 Про надання згоди на залучення позики надало згоду на укладення між ДСП „Чорнобильська АЕС та ДП „Управління забезпечення функціонування обєктів Чорнобильської АЕС договору безпроцентної цільової позики терміном на 1 рік на суму 417 000, 00 грн.

05.12.2012 р. між позивачем та відповідачем було укладено договір безпроцентної цільової позики № 1/12, згідно умов п. 1.1. якого позикодавець в порядку та на умовах, визначених цим договором, надає позичальникові у власність безпроцентну цільову позику в розмірі, визначеному пунктом 3.3. цього договору (сума позики), а позичальник зобовязується використати отриману позику за цільовим призначенням та повернути суму позики позикодавцеві в строк, встановлений цим договором.

Згідно з п. 1.2. договору позики беручи до уваги цільове призначення позики (придбання автомобільного транспорту для перевезення працівників позикодавця), позика надається позичальникові на безпроцентній основі - проценти за надання позики та користування позикою не нараховуються та не сплачуються позичальником.

Відповідно до п. 2.1. договору позики строк надання позики позичальникові становить 12 (дванадцять) місяців із моменту надходження грошових коштів у розмірі, встановленому пунктом 3.3. цього договору, на розрахунковий рахунок позичальника.

Пунктом 3.1. договору позики передбачено, що позикодавець надає позичальникові позику для придбання автомобілів, необхідних для перевезення працівників позикодавця, а саме: Автомобілі легкові Skoda Octavia А5 2.0 TDI МТ Elegans - 2 одиниці.

Пунктом 3.3. договору позики передбачено, що сума позики за цим договором становить 417 000, 00 грн.

Пунктом 4.1. договору позики передбачено, що позикодавець зобовязується надати позичальникові позику протягом 60 банківських днів з моменту отримання позичальником від органу виконавчої влади, який здійснює функції управління державною власністю, погодження на залучення позики в розмірі та на умовах, визначених цим договором. Позичальник повинен письмово повідомити позикодавця про отримання такого погодження.

Згідно з п. 6.1. договору позики виконання позичальником зобовязання повернути позикодавцеві суму позики забезпечується заставою автомобільного транспорту, придбаного позичальником за рахунок отриманої позики.

Відповідно до п. 6.2. договору у разі невиконання позичальником зобовязання повернути суму позики в строк, встановлений пунктом 2.1. цього договору, позикодавець набуває право осягнення на предмет застави.

Пунктом 6.3. договору позики передбачено, що опис предмета застави (заставленого майна), інші умови, які визначають суть, розмір і строк виконання зобовязання, забезпеченого заставою, сторони визначають в договорі застави.

Пунктом 7.1. договору позики визначено строк його дії, згідно якого цей договір набуває чинності з моменту перерахування позикодавцем суми позики на розрахунковий рахунок позичальника і діє до моменту його повного виконання.

Пунктом 7.2. договору позики передбачено, що обовязковою передумовою набуття договором чинності є отримання позичальником погодження згідно з пунктом 4.1. цього договору. У разі укладання договору позики без отримання погодження Уповноваженого органу, такий договір є нікчемним.

07.11.2013 р. між позивачем та відповідачем було підписано додаткову угоду № 1 до договору безпроцентної цільової позики № 1/12 від 05.12.2012 р.

11.11.2013 р. між позивачем та відповідачем було підписано додаткову угоду № 2 до договору безпроцентної цільової позики № 1/12 від 05.12.2012 р.

На виконання умов договору позики позивачем у січні 2013 р. було надано відповідачу позику та перераховано грошові кошти у розмірі 417 000, 00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 34 від 15.01.2013 р. на суму 208 500, 00 грн, платіжним дорученням № 38 від 18.01.2013 р. на суму 208 500, 00 грн, наявними у матеріалах справи.

05.11.2012 р. між ПРАТ „Метек та відповідачем було укладено договір № 02-11-2012 купівлі-продажу автомобілів, згідно умов п. 1.1. якого продавець поставляє, а покупець приймає і оплачує автомобілі Skoda Octavia А5 Elegance 2.0 TDICR/81kW, в кількості дві одиниці.

Згідно з п. 2.1. договору купівлі-продажу ціна товару складає 208 500, 00 грн.

Відповідно до п. 2.2. договору купівлі-продажу сума договору складає 417 000, 00 грн.

05.11.2012 р. між ПРАТ „Метек та відповідачем було підписано додаткову угоду до договору № 02-11-2012 купівлі-продажу автомобілів від 05.11.2012 р.

04.12.2012 р. між ПРАТ „Метек та відповідачем було підписано додаткову угоду № 2 до договору № 02-11-2012 купівлі-продажу автомобілів від 05.11.2012 р.

На виконання умов договору купівлі-продажу ПРАТ „Метек у січні 2013 р. було передано у власність (продано) відповідачу товар, а саме 2 (два) автомобіля Skoda Octavia А5 Elegance 2.0 TDICR/81kW, на загальну суму 417 000, 00 грн, що підтверджується видатковою накладною № РН-0000001 від 16.01.2013 р. на суму 208 500, 00 грн, видатковою накладною № РН-0000005 від 16.01.2013 р. на суму 208 500, 00 грн, наявними у матеріалах справи.

26.03.2013 р. Державне агентство України з управління зоною відчуження листом № 01-939/17 Про надання згоди на передачу в заставу державного майна надало згоду на укладення між ДСП „Чорнобильська АЕС та ДП „Управління забезпечення функціонування обєктів Чорнобильської АЕС договору застави щодо двох автомобілів:

· Skoda Octavia А5, 2012 року випуску, колір білий, кузов ТМВВ № 41Z3DВ153125, реєстраційний номер НОМЕР_1,

· Skoda Octavia, 2012 року випуску, колір білий, кузов ТМВВ № 41Z9DВ153176, реєстраційний номер НОМЕР_2.

30.08.2013 р. між позивачем та відповідачем було укладено договір застави, згідно умов п. 1.1. якого відповідно до цього договору забезпечується заставою виконання заставодавцем зобовязань за договором безпроцентної цільової позики № 1/12 від 05.12.2012 р., що укладений між заставодержателем та заставодавцем (далі „Договір позики), за умовами якого заставодавець, зобовязаний повернути заставодержателю цільову позику в розмірі 417 000, 00 гривень, яка надавалася для придбання автомобільного транспорту для перевезення працівників позикодавця (заставодержателя), на протязі 12 місяців з моменту надходження грошових коштів. Строки повернення позики та інші умови договору позики можуть бути змінені за згодою сторін договору позики.

Згідно з п. 1.2. договору застави предметом застави за цим договором є рухоме майно заставодавця, а саме два автомобілі:

· Skoda Octavia А5, 2012 року випуску, колір білий, кузов ТМВВ № 41Z3DВ153125, реєстраційний номер НОМЕР_1,

· Skoda Octavia, 2012 року випуску, колір білий, кузов ТМВВ № 41Z9DВ153176, реєстраційний номер НОМЕР_2.

Відповідно до п. 1.3. договору застави предмет застави належить заставодавцю та зареєстрований на підставі свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів, а саме:

автомобіль - 1 на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ САО 514795, виданого 22.01.2013 р. ВРЕР ДАІ з обслуговування м. Славутич у Київській області;

автомобіль - 2 на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ САО 540995, виданого 29.01.2013 р. ВРЕР ДАІ з обслуговування м. Славутич у Київській області.

Пунктом 1.4. договору застави передбачено, що предмет застави та його оцінка, встановлена сторонами відповідно до Акту узгодження оцінки майна, що є предметом застави (додаток № 1 до договору) у розмірі дійсної покупної вартості придбаних двох автомобілів на підставі договору купівлі - продажу № 02-11-2012 від 05.11.2012 року в сумі 417 000, 00 грн.

Пунктом 1.6. договору застави передбачено, що у разі невиконання заставодавцем зобовязань за договором позики, заставодержатель має право одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмету застави переважно перед іншими кредиторами відповідно до законодавства України та цього договору.

Пунктом 4.1. договору застави передбачено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави при настанні хоч би однієї з наступних обставин:

невиконання або неналежне виконання заставодавцем умов договору позики (при несвоєчасному поверненні позики повністю або його частини);

невиконання або неналежне виконання заставодавцем умов цього договору.

Пунктом 4.3. договору застави передбачено, що сторони домовились про те, що у разі невиконання зобовязання забезпеченого заставою, цей договір передбачає передачу заставодержателю право власності на предмет застави та є правовою підставою для реєстрації транспортних засобів за заставодержателем. Заставодавець зобовязаний на протязі 5-ти робочих днів здійснити всі необхідні дії, як то: зняти транспортний засіб з обліку в органах ДАІ, надати повноваження відповідальній особі за вибором заставодержателя, передати усі необхідні документи в цей строк та фактично передати транспортні засоби, про що сторони складають акт приймання - передачі.

Згідно з п. 4.4. договору застави згода Уповноваженого органу управління - Державного агентства України з управління зоною відчуження на передачу в заставу державного майна отримана 26.03.2013 р. за № 01-939/17.

Пунктом 8.1. договору застави визначено строк його дії, згідно якого цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та його нотаріального посвідчення і діє до повного виконання його умов.

Вказаний договір було нотаріально посвідчено приватним нотаріусом Славутицького міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстровано в реєстрі за № 768.

У процесі розгляду справи судом встановлено, що за період дії договору позики та на його виконання відповідачем було лише частково виконано свій обовязок по поверненню позики та перераховано позивачу грошові кошти у розмірі 3 848, 22 грн, що підтверджується довідкою б/н від 01.06.2015 р. ДСП „Чорнобильська АЕС, випискою з банківського рахунку позивача за 24.12.2014 р. на суму 14 000, 00 грн, ухвалою господарського суду Київської області від 29.10.2014 р. у справі № 911/3938/14 за позовом ДСП „Чорнобильська АЕС до ДП „Управління забезпечення функціонування обєктів Чорнобильської АЕС про стягнення 507 588, 87 грн, наявними у матеріалах справи.

Регулювання відносин, що виникають у звязку із позикою грошових коштів здійснюється Господарським кодексом України, Цивільним кодексом України, іншими нормативно-правовими актами і безпосередньо договором.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 цього ж кодексу позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом предявлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня предявлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України закріплено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 цього ж кодексу порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього ж кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У встановлений договором позики строк і станом на час розгляду справи відповідач обовязок щодо повернення позики у повному обсязі не виконав і його основна заборгованість перед позивачем складає 413 151, 78 грн, що підтверджується договором безпроцентної цільової позики № 1/12 від 05.12.2012 р., платіжним дорученням № 34 від 15.01.2013 р. на суму 208 500, 00 грн, платіжним дорученням № 38 від 18.01.2013 р. на суму 208 500, 00 грн, довідкою б/н від 01.06.2015 р. ДСП „Чорнобильська АЕС, випискою з банківського рахунку позивача за 24.12.2014 р. на суму 14 000, 00 грн, ухвалою господарського суду Київської області від 29.10.2014 р. у справі № 911/3938/14 за позовом ДСП „Чорнобильська АЕС до ДП „Управління забезпечення функціонування обєктів Чорнобильської АЕС про стягнення 507 588, 87 грн, наявними у матеріалах справи.

Як було зазначено вище, позивач у своїй позовній заяві просить в рахунок погашення заборгованості ДП „Управління забезпечення функціонування обєктів Чорнобильської АЕС за договором безпроцентної цільової позики від 05.12.2012 р. № 1/12 звернути стягнення на предмет застави за договором застави від 30.08.2013 р. шляхом передачі ДСП „Чорнобильська АЕС майна, а саме: автомобіля Skoda Octavia А5, 2012 року випуску, колір білий, кузов ТМВВ № 41Z3DВ153125, реєстраційний номер НОМЕР_1, та автомобіля Skoda Octavia, 2012 року випуску, колір білий, кузов ТМВВ № 41Z9DВ153176, реєстраційний номер НОМЕР_2, заставна вартість яких становить 417 000, 00 грн, та визнати право власності на майно, а саме: автомобіль Skoda Octavia А5, 2012 року випуску, колір білий, кузов ТМВВ № 41Z3DВ153125, реєстраційний номер НОМЕР_1, та автомобіль Skoda Octavia, 2012 року випуску, колір білий, кузов ТМВВ № 41Z9DВ153176, реєстраційний номер НОМЕР_2.

Регулювання відносин, що виникають у звязку із забезпеченням виконання зобовязання заставою здійснюється Господарським кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України „Про заставу, Законом України „Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень, іншими нормативно-правовими актами і безпосередньо договором.

Згідно ч. 1 ст. 572 Цивільного кодексу України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Статтею 582 цього ж кодексу визначено, що оцінка предмета застави здійснюється у випадках, встановлених договором або законом.

Оцінка предмета застави здійснюється заставодавцем разом із заставодержателем відповідно до звичайних цін, що склалися на момент виникнення права застави, якщо інший порядок оцінки предмета застави не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 589 цього ж кодексу у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобовязання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у звязку із предявленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Частинами 1, 2 ст. 590 цього ж кодексу передбачено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобовязання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 1 Закону України „Про заставу застава - це спосіб забезпечення зобовязань, якщо інше не встановлено законом.

В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобовязання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами.

Відповідно до ст. 19 цього ж закону за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.

Частинами 1, 5 ст. 20 цього ж закону передбачено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобовязання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави. Звернення стягнення на заставлене майно державного підприємства (підприємства, не менше пятдесяти відсотків акцій (часток, паїв) якого є у державній власності) здійснюється за рішенням суду.

Згідно ч. 1, 2 ст. 22 Закону України „Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень обтяження може забезпечувати виконання боржником дійсної існуючої вимоги або вимоги, яка може виникнути в майбутньому. Обтяжувач та боржник повинні досягти згоди про максимальний розмір вимоги, яка забезпечується обтяженням.

За рахунок предмета обтяження обтяжувач має право задовольнити свою вимогу за забезпеченим обтяженням зобовязанням у повному обсязі або в частині, встановленій договором. Розмір забезпеченої обтяженням вимоги визначається на момент її задоволення і включає:

1) відшкодування витрат, повязаних з предявленням вимоги і зверненням стягнення на предмет обтяження;

2) сплату процентів і неустойки;

3) сплату основної суми боргу;

4) відшкодування збитків, завданих порушенням боржником забезпеченого зобовязання або умов обтяження;

5) відшкодування витрат на утримання і збереження предмета обтяження.

Відповідно до ст. 24 цього ж закону звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом.

Використання позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження не позбавляє права боржника, обтяжувача або третіх осіб звернутися до суду.

Обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобовязаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження.

Частиною 1 ст. 26 цього ж закону передбачено, що обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із таких позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження:

1) передача рухомого майна, що є предметом забезпечувального обтяження, у власність обтяжувача в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобовязання в порядку, встановленому цим Законом;

2) продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах;

3) відступлення обтяжувачу права задоволення забезпеченої обтяженням вимоги у разі, якщо предметом забезпечувального обтяження є право грошової вимоги;

4) переказ обтяжувачу відповідної грошової суми, у тому числі в порядку договірного списання, у разі, якщо предметом забезпечувального обтяження є гроші або цінні папери;

5) реалізація заставленого майна на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Згідно ч. 1 ст. 27 цього ж закону якщо інше не встановлено цим Законом, обтяжувач, який має намір звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження в позасудовому порядку, зобовязаний надіслати боржнику та іншим обтяжувачам, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, письмове повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобовязання. Повідомлення надсилається одночасно з реєстрацією в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 28 цього ж закону якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобовязання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобовязаний на вимогу обтяжувача негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача. До закінчення процедури звернення стягнення обтяжувач зобовязаний вживати заходи щодо збереження відповідного рухомого майна згідно з вимогами, встановленими статтею 8 цього Закону.

Якщо боржник, у володінні якого знаходиться предмет забезпечувального обтяження, не виконує обовязок щодо передачі предмета забезпечувального обтяження у володіння обтяжувача, звернення стягнення здійснюється на підставі рішення суду.

Частинами 1 4 ст. 29 цього ж закону передбачено, що обтяжувач має право після одержання предмета обтяження у володіння задовольнити свою вимогу за забезпеченим обтяженням зобовязанням шляхом набуття права власності на предмет забезпечувального обтяження, якщо інше не встановлено законом або договором. При цьому обтяжувач зобовязаний повідомити боржника та інших обтяжувачів відповідного рухомого майна про свій намір набути право власності на предмет забезпечувального обтяження в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону.

Боржник або інші обтяжувачі, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження відповідного рухомого майна, протягом строку, вказаного в частині другій статті 28 цього Закону, можуть заперечити проти переходу права власності на предмет забезпечувального обтяження до обтяжувача, який ініціює звернення стягнення. Таке заперечення надсилається в письмовій формі обтяжувачу, який ініціює звернення стягнення, та іншим обтяжувачам, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження відповідного рухомого майна. За таких умов обтяжувач, який ініціює звернення стягнення, повинен задовольнити забезпечену обтяженням вимогу шляхом продажу предмета забезпечувального обтяження в порядку, встановленому статтею 30 цього Закону.

Якщо заперечення проти переходу права власності на предмет забезпечувального обтяження надійшло від іншого обтяжувача, на користь якого встановлено зареєстроване обтяження, обтяжувач, який ініціює звернення стягнення, може набути право власності на предмет забезпечувального обтяження лише в разі задоволення ним забезпеченої вимоги обтяжувача, який заперечує проти цього. Якщо відповідне заперечення надійшло від боржника, набуття обтяжувачем, який ініціює звернення стягнення, права власності на предмет забезпечувального обтяження можливе на підставі рішення суду.

У разі набуття обтяжувачем права власності на предмет забезпечувального обтяження відповідне зобовязання, забезпечене обтяженням, вважається повністю виконаним і обтяжувач не вправі предявляти боржнику інші вимоги у звязку з виконанням цього зобовязання.

Пунктом 4.1. договору застави передбачено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави при настанні хоч би однієї з наступних обставин:

невиконання або неналежне виконання заставодавцем умов договору позики (при несвоєчасному поверненні позики повністю або його частини);

невиконання або неналежне виконання заставодавцем умов цього договору.

Пунктом 4.3. договору застави передбачено, що сторони домовились про те, що у разі невиконання зобовязання забезпеченого заставою, цей договір передбачає передачу заставодержателю право власності на предмет застави та є правовою підставою для реєстрації транспортних засобів за заставодержателем. Заставодавець зобовязаний на протязі 5-ти робочих днів здійснити всі необхідні дії, як то: зняти транспортний засіб з обліку в органах ДАІ, надати повноваження відповідальній особі за вибором заставодержателя, передати усі необхідні документи в цей строк та фактично передати транспортні засоби, про що сторони складають акт приймання - передачі.

Отже, сторонами при укладенні договору застави досягнуто домовленості щодо надання можливості заставодержателю звернути стягнення на предмет застави в позасудовому порядку за вибором заставодержателя шляхом передачі предмету застави у власність заставодержателя в рахунок виконання зобовязань позичальника за договором безпроцентної цільової позики.

Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У звязку із невиконанням відповідачем свого обовязку щодо повернення у повному обсязі позики у загальному розмірі 413 151, 78 грн згідно договору безпроцентної цільової позики № 1/12 від 05.12.2012 р. вимоги позивача про стягнення з відповідача 413 151, 78 грн основної заборгованості підлягають задоволенню за рахунок заставного майна, а саме автомобіля Skoda Octavia А5, 2012 року випуску, колір білий, кузов ТМВВ № 41Z3DВ153125, реєстраційний номер НОМЕР_1, та автомобіля Skoda Octavia, 2012 року випуску, колір білий, кузов ТМВВ № 41Z9DВ153176, реєстраційний номер НОМЕР_2, заставна вартість яких становить 417 000, 00 грн, що належить відповідачеві на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САО 514795 та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САО 540995, та є предметом договору застави від 30.08.2013 р., шляхом визнання за позивачем права власності на вказане майно.

Отже, вимоги позивача до відповідача про звернення стягнення на предмет застави рухоме майно за договором застави від 30.08.2013 р. шляхом визнання за позивачем права власності на таке майно в рахунок погашення основної заборгованості за договором безпроцентної цільової позики від 05.12.2012 р. № 1/12 є законними і обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, обставини справи, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. В рахунок погашення заборгованості Державного підприємства „Управління забезпечення функціонування обєктів Чорнобильської АЕС (ідентифікаційний код 36359955) перед Державним спеціалізованим підприємством „Чорнобильська АЕС (ідентифікаційний код 14310862) за договором безпроцентної цільової позики від 05.12.2012 р. № 1/12, укладеним між Державним спеціалізованим підприємством „Чорнобильська АЕС (ідентифікаційний код 14310862) та Державним підприємством „Управління забезпечення функціонування обєктів Чорнобильської АЕС (ідентифікаційний код 36359955), що становить 413 151 (чотириста тринадцять тисяч сто пятдесят одна) грн 78 (сімдесят вісім) коп. звернути стягнення на предмет застави за договором застави від 30.08.2013 р., укладеним між Державним спеціалізованим підприємством „Чорнобильська АЕС (ідентифікаційний код 14310862) та Державним підприємством „Управління забезпечення функціонування обєктів Чорнобильської АЕС (ідентифікаційний код 36359955), шляхом передачі Державному спеціалізованому підприємству „Чорнобильська АЕС (ідентифікаційний код 14310862) майна, а саме: автомобіля Skoda Octavia А5, 2012 року випуску, колір білий, кузов ТМВВ № 41Z3DВ153125, реєстраційний номер НОМЕР_1, та автомобіля Skoda Octavia, 2012 року випуску, колір білий, кузов ТМВВ № 41Z9DВ153176, реєстраційний номер АІ 8815 ЕВ, заставна вартість яких становить 417 000, 00 грн.

3. Визнати право власності за Державним спеціалізованим підприємством „Чорнобильська АЕС (ідентифікаційний код 14310862) на майно, а саме автомобіль Skoda Octavia А5, 2012 року випуску, колір білий, кузов ТМВВ № 41Z3DВ153125, реєстраційний номер НОМЕР_1, та автомобіль Skoda Octavia, 2012 року випуску, колір білий, кузов ТМВВ № 41Z9DВ153176, реєстраційний номер НОМЕР_2.

4. Стягнути з Державного підприємства „Управління забезпечення функціонування обєктів Чорнобильської АЕС (ідентифікаційний код 36359955) на користь Державного спеціалізованого підприємства „Чорнобильська АЕС (ідентифікаційний код 14310862) судові витрати 8 340 (вісім тисяч триста сорок) грн 00 (нуль) коп. судового збору.

Суддя В.М.Бацуца

Повний текст рішення підписаний

13 серпня 2015 р.