РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.09.2015Справа №910/28800/14
За позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування»

до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант»

про стягнення 14864,26 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Представники сторін:

від позивача - Сечко С.В. (представник за довіреністю);

від відповідача - не з'явилися.

СУТЬ СПОРУ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування» (далі - Позивач) звернулося до суду з позовом про стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» (далі - Відповідач) заборгованості з відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, в розмірі 14864,26 грн., оскільки Відповідач, як страховик винної в ДТП особи, всупереч вимогам Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не відшкодував Позивачу шкоду, завдану страхувальником Відповідача внаслідок ДТП.

Призначена по справі судова експертиза не була проведена у зв'язку з несплатою Відповідачем вартості експертного дослідження.

Відповідач у судове засідання 02.09.2015 повноважного представника не направив, однак подав заяву про визнання позову.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, які приймали участь у судових засіданнях, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

03.12.2013 по Харківському шосе, в м. Києві, була скоєна ДТП, а саме відбулося зіткнення автомобіля «Шевроле», д.р.н. НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_2, з автомобілем «Сузукі», д.р.н. НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_3 Причинами ДТП стало те, що водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Шевроле», д.р.н. НОМЕР_1, не дотримався безпечної дистанції та не врахував дорожньої обстановки, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Сузукі», д.р.н. НОМЕР_2, чим порушив ПДР України.

Дані обставини підтверджуються довідками ДАІ про ДТП, копії яких у справі.

Внаслідок вказаної ДТП було пошкоджено автомобіль «Сузукі», д.р.н. НОМЕР_2 (Застрахований автомобіль), який відповідно до залученої до матеріалів справи копії реєстраційного талону належить ОСОБА_3 на праві власності, був під його керуванням на час ДТП, та який був застрахований Позивачем на підставі Договору добровільного страхування, копія якого залучена до справи (далі - Договір добровільного страхування). Вигодонабувачем за вказаним договором є страхувальник.

На підставі вищевказаного, за умовами Договору добровільного страхування, враховуючи рахунок-фактуру № 0007544 від 06.12.2013 ремотного СТО, Позивачем було складено страховий акт, відповідно до якого Позивач розрахував та виплатив страхове відшкодування в розмірі 38132,92 грн., із них 32638,92 грн. на ремонтне СТО, а решту в рахунок взаємозаліку по несплаченим платежам.

Про фактичне відновлення Застрахованого автомобіля на СТО свідчить залучений до справи акт виконаних робіт.

При цьому, закон не зобов'язує страховика запитувати згоду вигодонабувача на виплату страхового відшкодування на відновлення Застрахованого автомобіля, та матеріали справи не містять доказів, що вигодонабувач за Договором страхування заперечував проти виплати Позивачем суми страхового відшкодування на ремонтне СТО Застрахованого автомобіля для відновлення останнього, та оскільки відновлення пошкодженого майна (Застрахованого автомобіля) не суперечить ні інтересам вигодонабувача, ні страхувальника за вказаним договором; суду не доведено протилежного.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відтак, Позивач, здійснивши виплату страхового відшкодування, набув права потерпілої особи в межах здійсненої виплати.

Як убачається з матеріалів справи, шкоду було заподіяно водієм автомобіля «Шевроле», д.р.н. НОМЕР_1, ОСОБА_2, під час експлуатації вказаного автомобіля, і його вину у вчиненні ДТП та скоєнні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП встановлено залученою до матеріалів справи постановою районного суду.

На час скоєння вищевказаної ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2, як особи, яка експлуатує автомобіль «Шевроле», д.р.н. НОМЕР_1, на законних підставах, була застрахована Відповідачем на підставі договору (полісу) № АС/0404873 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ (ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб - 50000 грн., франшиза - 510 грн.).

Отже, на Відповідача вказаним полісом покладено обов'язок з відшкодування шкоди, завданої під час експлуатації автомобіля «Шевроле», д.р.н. НОМЕР_1.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Отже, до Позивача у зв'язку зі здійсненою страховою виплатою за вищеописаним ДТП перейшло право вимоги на суму відшкодування в розмірі 38132,92 грн., але до звернення Позивача до суду з даним позовом Відповідачем було виплачено лише частині в розмірі 22758,66 грн., і в межах даного позову Позивач просить суд стягнути решту страхового відшкодування (за мінусом 510 грн. франшизи) 14864,26 грн.

Відповідачем не надано суду доказів на спростування встановленої Позивачем вартості відновлювального ремонту Застрахованого автомобіля, внаслідок його пошкодження в ДТП, та завданої страхувальнику майнової шкоди, і також Відповідач не спростував розраховану Позивачем суму страхового відшкодування.

Натомість, від Відповідача 02.09.2015 надійшла заява про визнання позову.

Судом також встановлено, що наведені у вищеописаному рахунку та акті СТО матеріли, деталі та роботи знаходяться у причинно-наслідковому зв'язку з завданими Застрахованому автомобілю пошкодженнями внаслідок ДТП, що відображені в довідках ДАІ, і Відповідачем не надано доказів протилежного.

Відповідно до п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Аналогічну позицію викладено в ст. 9 Закону України «Про страхування».

Враховуючи вищезазначені обставини, умови полісу № АС/0404873 та положення статей 12, 22, 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», статей 9, 27 Закону України «Про страхування» та статей 993, 1192 ЦК України, у Відповідача в зв'язку з настанням ДТП виник обов'язок відшкодувати Позивачу шкоду у межах ліміту відповідальності Відповідача, як страховика, за спірним страховим випадком (50000 грн.), виходячи з суми завданого внаслідок пошкодження Застрахованого автомобіля збитку та з суми, право на вимогу якої перейшло до Позивача в зв'язку з виплатою страхового відшкодування (38132,92 грн.), за мінусом франшизи (510 грн.), та за мінусом вже здійсненої Відповідачем часткової виплати (22758,66 грн.), і отже в сумі 14864,26 грн.

Відповідач, як зазначено вище, позов визнав.

З огляду на все вищенаведене, позовні вимоги про стягнення 14864,26 грн. страхового відшкодування визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають повному задоволенню. Судовий збір за ст. 49 ГПК України покладається на Відповідача.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32-34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» (м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26; ідентифікаційний код 32382598) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» (м. Київ, вул. Іллінська, 8; ідентифікаційний код 20474912) 14864 (чотирнадцять тисяч вісімсот шістдесят чотири) грн. 26 коп. відшкодування матеріальної шкоди (виплати страхового відшкодування), а також 1827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 18.09.2015

Суддя Сташків Р.Б.