ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

07.09.15р. Справа № 904/5363/15

За позовом Дніпропетровської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№ 89)

до Публічного акціонерного товариства "ДТЕК "Дніпрообленерго"

про визнання неправомірним встановлений тариф за спожиту електроенергію

Суддя Юзіков С.Г.

Представники:

Позивача - Цідило Л.М., дов. б/н від 14.04.15р.

Відповідача - Лозицька С.М., довіреність 188/1001 від 12.05.15р.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просив визнати неправомірним встановлений Відповідачем тариф за спожиту електроенергію в сумі, згідно Постанови НКРЕ№498.

Відповідач позов заперечує, мотивуючи тим, що під час проведення розрахунків з Позивачем використовувались тарифи, обумовлені постановами НКРЕКП від 26.03.15р. №947, від 28.04.15р. №1321, від 26.05.15р. №1619, від 25.06.15р. від 187, що відповідає чинному законодавству. Правового обґрунтування застосування інших тарифів, ніж тарифів, затверджених НКРЕКП, позовна заява не містить, отже відсутні підстави вважати, що під час розрахунків Відповідачем були допущені порушення. Таким чином, ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго" правильно застосовувалися тарифи для розрахунку вартості спожитої Позивачем електричної енергії, тому Відповідач діяв правомірно.

Розгляд справи відкладався.

Представник Відповідача просив суд залучити до участі у справі у якості Третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача - Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Позивач залишив заявлене клопотання на розсуд суду.

Оскільки рішення з даного господарського спору не може вплинути на права або обов'язки Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, а суд розглядає справу в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу (07.09.15р. останній день розгляду справи), тому клопотання про залучення Третьої особи відхилено судом.

У судовому засіданні 07.09.15р. оголошувалась перерва до 16:00 год., з метою надання сторонами спірного договору з усіма додатками до нього. Після перерви Позивач не надав суду спірного договору з усіма додатками до нього, Відповідач надав копії окремих додатків до договору щодо улаштування обліку електроенергії, спожитої Позивачем.

У судовому засіданні представник Позивача надав додаткові пояснення по суті розгляду справи; надав заяву про уточнення позовних вимог, у якій просить суд визнати неправомірним встановлений ПАТ "ДТЕК "Дніпрообленерго" з 01.04.15р. тариф за споживання електроенергії Дніпропетровською виправною колонією УДПтС України у Дніпропетровській області (№ 89).

Представник Відповідача надав свої заперечення проти уточнення позовних вимог, вказав, що під час проведення розрахунків з Позивачем використовувались тарифи, обумовлені постановами НКРЕКП від 26.03.15р. №947, від 28.04.15р. №1321, від 26.05.15р. №1619, від 25.06.15р. від 187, що відповідає чинному законодавству.

Представник Позивача повідомив, що рахунок Відповідача на оплату за квітень 2015р. він надати не може, оскільки на усну вимогу Відповідача, він повернув останньому зазначений рахунок.

Представнику Відповідача вказана інформація невідома.

Справа, згідно зі ст. 75 ГПК України, розглядається за наявними у ній матеріалами.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Відносини між сторонами регулюються Договором про постачання електричної енергії за державні кошти № 061674/К-1 від 02.02.15р. (далі Договір), за умовами якого постачальник зобов'язався у 2015 році постачати Споживачеві електричну енергію у точку продажу електричної енергії для забезпечення потреб електроустановки Споживача (п.1.1). Крім цього, під час виконання Договору, а також при вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим Договором, сторони зобов'язуються керуватися чинним законодавством України та Правилами користування електричною енергією (надалі Правила) (п. 11.12 Договору).

Відповідно до умов Договору, кількість обсягу електричної енергії, яку Постачальник зобов'язується постачати Споживачеві, визначається згідно із додатками до Договору "Обсяги постачання електричної енергії Споживачу", "Порядок розрахунків" та "Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії" (п. 1.1). При цьому, "обсяги закупівлі електричної енергії споживачем можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків та на підставі скоригованого додатку "Обсяги постачання електричної енергії Споживачу" (п.1.3). Розділом 3 Договору передбачена ціна договору (1 066 954,00 грн.), яка може бути змінена за взаємною згодою сторін без зміни обсягу споживання активної електричної енергії, також передбачено, що тариф на електричну енергію визначається нормативними документами в сфері електроенергетики відповідно чинного законодавства. Якщо зміни тарифів, зменшення обсягу фактично спожитої електричної енергії за період дії цього Договору призведуть до зміни ціни Договору, ця ціна підлягає коригуванню шляхом оформлення додаткової угоди відповідно до діючого законодавства.

За даними Позивача, 06.02.15р. Договір зареєстрований у відділі Державної казначейської служби Ленінського району м.Дніпропетровська Дніпропетровської області з метою контролю за видатками, які здійснюються з бюджету України, а суми внесені у кошторис установи на 2015 рік.

Згідно з ч. 17 ст. 17 Закону України "Про електроенергетику" тарифи на постачання електричної енергії енергопостачальником, що здійснює господарську діяльність з постачання електричної енергії на закріпленій території, регулюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики.

Комісія, відповідно до ст. 11, 12 Закону України "Про електроенергетику", здійснює державне регулювання в сфері електроенергетики, зокрема встановлює тарифи на електричну енергію, забезпечує проведення цінової політики у сфері електроенергетики.

Згідно з ч. 2 п. 1, п.п.25 п.п.7 п. 4 Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, затвердженого указом Президента України від 10.09.14р. № 715/2014р., НКРЕКП є органом державного регулювання діяльності у сферах енергетики та комунальних послуг відповідно до покладених на неї завдань, зокрема установлює ціни (тарифи) на електроенергію, тарифи на її передачу та постачання, надає роз'яснення з питань застосування нормативно-правових актів НКРЕКП.

У зв'язку із прийняттям Постанови НКРЕКП №220 від 26.02.15р. "Про встановлення тарифів на електроенергію, що відпускається населенню", яка набрала чинності з 01.04.15р., на адресу Позивача надійшла додаткова угода №4/490/61-674 від 29.04.15р. щодо зміни тарифу за споживання електроенергії.

Позивач зазначену додаткову угоду не підписав.

За даними Позивача, разом із зазначеною додатковою угодою, Відповідачем також, надіслано рахунок за квітень 2015р. на загальну суму 887 463,66 грн. Позивач вважає, що значне збільшення тарифікації є необґрунтованим, крім того, відбулось без попередження Дніпропетровської виправної колонії (№89).

Після одержання проекту додаткової угоди та рахунку за квітень 2015р. Позивач звернувся з відповідним листом до Відповідача за наданням роз'яснень, у листах №20585/рвЕ106000 від 14.05.15р. та №9547/1001 від 21.05.15р., Відповідач повідомив, що НКРЕКП розглядає звернення споживачів та надає роз'яснення з питань застосування нормативних правових актів НКРЕКП. Для вирішення питання про зниження тарифів на електричну енергію, яка споживається закладами пенітенціарної служби, та формування цінової політики, необхідно звернутися до НКРЕКП, або звернутися до Уряду та Верховної Ради з пропозицією збільшення видатків на оплату спожитої електроенергії.

Позивач вважає, що оскільки кошторисними призначеннями на 2015 рік визначено конкретні суми коштів, для оплати послуг за спожиту електроенергію, їх збільшення є не можливим.

Питання зниження тарифів на електроенергію для Дніпропетровської виправної колонії (№89) залишається не вирішеним, проте Постановою НКРЕ від 23.04.12р. № 498 "Щодо затвердження Порядку застосування тарифів на електроенергію" установи виконання покарань та слідчі ізолятори, в частині споживання електроенергії на повноцінне та безперебійне функціонування комунально-побутової системи установи, відносяться до споживачів прирівняних до населення.

Позивач вважає, що установа виконання покарань, якою він є, за своїм цивільно-правовим статусом є населеним пунктом, на території якої розташовується житлова зона для постійного проживання засуджених. В силу специфіки своєї діяльності установа зобов'язана створювати засудженим необхідні житлово-побутові умови (п.1 ст. 115 Кримінально-виконавчого кодексу), для чого забезпечувати житлову зону електричною енергією та іншими ресурсами. Електрична енергія, яка надходить до житлової зони, споживається безпосередньо засудженими для забезпечення їх житлово-комунальних потреб, і ними компенсується, в тому ж порядку, як і іншим населенням, що проживає в житловому фонді, розташованому на території України.

Згідно зі ст. 63 Конституції України, засуджені користуються всіма правами людини і громадянина за винятком обмежень, що передбачені законом і встановленим вироком суду.

Відповідно до ст. 121 Кримінально-виконавчого кодексу України засуджені, які відбувають покарання в установі зобов'язані оплачувати вартість комунально-побутових та інших наданих їм послуг, зокрема, і вартість використаної електроенергії.

Відповідно до п. 1.2 Правил населений пункт - юридична особа - споживач (власник електроустановок населеного пункту або уповноважена власником (співвласниками) експлуатаційна організація, в господарському віданні якої є електроустановки населеного пункту), об'єднує населення на визначеній території та утримує ці електроустановки з метою забезпечення електричною енергією споживачів населеного пункту.

Крім того, Позивач посилається на те, що на території установи знаходиться Спеціалізована туберкульозна лікарня, в якій на даний час перебуває 335 осіб із тяжким станом здоров'я, спричиненим наявністю в них відкритої форми туберкульозу, а також сектор максимального рівня безпеки, в якому 74 засуджений відбуває покарання довічно, за скоєння особливо тяжких злочинів.

Таким чином, позовні вимоги обґрунтовані неправомірним встановленням тарифу за спожиту електроенергію з квітня 2015р.

З наданих Відповідачем додатків до Договору вбачається, що облік спожитої Позивачем за Договором електроенергії проводиться єдиним приладом обліку на усі категорії споживання, як на комунально-побутові потреби, так і на інші.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов'язання. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач позов заперечує з наведених вище підстав.

Перевіривши доводи сторін, з урахуванням чинного законодавства та наданих сторонами до матеріалів справи документів, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з того, що споживання електроенергії Позивачем здійснюється для різних потреб, у тому числі й на комунально-побутові потреби засуджених, які відбувають покарання в установі Позивача, однак, згідно з додатками до Договору, облік спожитої Позивачем електроенергії ведеться єдиним приладом обліку без розмежування споживання на комунально-побутові потреби, виробництво, утримання установи й інше. Як наслідок, без розмежування Позивачем обліку споживання електроенергії за категоріями споживачів, Відповідач позбавлений можливості розмежування застосовуваних для Позивача тарифів, зокрема, для комунально-побутових потреб.

Наведене є підставою для відмови у задоволенні позову.

Згідно зі ст. 49 ГПК України господарські витрати у справі слід покласти на Позивача.

Керуючись ст. 33, 34, 44, 49, 75, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

У позові відмовити.

Судові витрати у справі покласти на Позивача.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання його повного тексту.

Суддя С.Г. Юзіков

Рішення підписане ____________