ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14.09.15р. Справа № 904/5803/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОСФЕРА", м. Дніпропетровськ

до Фермерського господарства "АННА", с. Чернігівка, Солонянський район, Дніпропетровська область

про стягнення 199 442, 35 грн.

Суддя Рудовська І.А.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, адвокат, посвідчення № 0763 від 13.02.2003 р.

від відповідача: не з'явився

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРОСФЕРА" (далі - позивач) звернулося з позовом до господарського суду Дніпропетровської області до Фермерського господарства "АННА" (далі - відповідач) про стягнення (з урахуванням заяви про зміну предмету позову а.с. 70) суми 199 185,37 грн. - процентів за користування товарним кредитом, нараховані за період з 25.12.2014 р. по 30.01.2015 р.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем своїх зобов'язань за договором купівлі-продажу № 13266 від 13.03.2014 р. в частині своєчасної оплати за товар, що стало причиною звернення позивача із позовом до господарського суду Дніпропетровської області, рішенням якого від 24.02.2015 р. у справі № 904/10387/14 позов задоволено частково, стягнуто з фермерського господарства "Анна" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Агросфера" 575312,67грн. - проіндексована сума вартості товару (боргу); 222916,89грн. - проценти за користування товарним кредитом; 20484,96грн. - пеня; 16408,14грн. - судовий збір; 16000,00грн. - витрати на послуги адвоката.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 06.07.2015 р. по справі № 904/5803/15 порушено провадження і розгляд справи призначено до розгляду у судовому засіданні на 01.09.2015 р.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 01.09.2015 р. продовжено строк розгляду справи до 17.09.2015 р. та розгляд справи відкладено на 14.09.2015 р.

Представник позивача у судових засіданні наполягав на задоволенні позовних вимог з урахуванням заяви про зміну предмету позову.

Представник відповідача у судові засідання не з'явився про місце, дату та час судового засідання повідомлений належним чином, доказом чого є поштове повідомлення (судова повістка) про вручення ухвали господарського суду Дніпропетровської області (а.с. 66) відзив на позов суду не надав.

За таких обставин, господарський суд вважає, що відповідач не скористався своїм правом на участь представника у судовому засіданні.

Згідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

В порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 14.09.2015 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

13.03.2014 р. між позивачем та відповідачем укладено Договір купівлі-продажу №13266 (далі - Договір), відповідно до умов пункту 1.1. якого, продавець (позивач) зобов'язується передати, а покупець (відповідач) зобов'язується прийняти та сплатити вартість засобів захисту рослин, мікродобрив іменованих у подальшому товар, відповідно до умов даного Договору (додаткових угод та специфікацій до нього).

На виконання умов вищезазначеного договору, позивач передав у власність відповідача товар на загальну суму 346 936,01 грн.

З огляду на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за Договором в частині оплати товару, позивач звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача про стягнення заборгованості.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 24.02.2015 р. у справі № 904/10387/14 позов задоволено частково, стягнуто з фермерського господарства "Анна" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Агросфера" 575312,67грн. - проіндексована сума вартості товару (боргу); 222916,89грн. - проценти за користування товарним кредитом; 20484,96грн. - пеня; 16408,14грн. - судовий збір; 16000,00грн. - витрати на послуги адвоката.

Також, даним рішенням встановлено факт порушенням відповідачем своїх зобов'язань за Договором купівлі-продажу в частині повної та своєчасної оплати вартості поставленого товару, правомірність нарахування проіндексованої суми боргу, процентів згідно п. 7.1, 7.2 договору та пені.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 23.04.2015 р. рішення господарського суду Дніпропетровської області від 24.02.2015 року у справі № 904/10387/14 - залишено без змін.

27.04.2015 р. на виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 24.02.2015 р., видано наказ господарського суду Дніпропетровської області у справі № 904/10387/14.

Отже, на теперішній час рішення господарського суду Дніпропетровської області від 24.02.2015 р. у справі № 904/10387/14 набрало законної сили.

Відповідно до частини 3 статті 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Внаслідок невиконання відповідачем своїх грошових зобов'язань за Договором, позивач нарахував відповідачу 199 185,37 грн. - процентів за користування товарним кредитом, нараховані за період з 25.12.2014 р. по 30.01.2015 р., що і є причиною виникнення спору.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Господарське зобов'язання виникає, зокрема із господарського договору (стаття 174 Господарського кодексу України).

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов'язання або одностороння змiна його умов не допускається, якщо iнше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, iнших актiв цивiльного законодавства.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Пунктом 4.8. Договору передбачено, що якщо офіційний курс гривні до іноземної валюти - (Долар США) А1 існуючий на певну дату у періодах, про які йдеться мова у п. 4.7. договору, буде величиною меншою, ніж існуюча на ту ж дату ставка міжбанківського валютного курсу гривні до долара США (курс продажу), підтвердженого ПАТ "АКТАБАНК" чи/або ПАТ "ПУМБ", чи/або "ПАТ "ОСОБА_2 Аваль" (ОСОБА_2 обирається за вибором продавця (позивача), то продавець (позивач) має право на індексацію суми вартості товару у гривні, а покупець (відповідач) зобов'язаний сплатити продавцю (позивачу) уже проіндексовану суму вартості товару у гривні, з врахуванням ставки міжбанківського валютного курсу гривні до долара США (курс продажу), згідно наступної формули:

Проіндексована сума вартості товару у гривні встановлюється як (М1:А0)хСП=ПСП, де:

М1 - міжбанківський курс гривні до долара США (курс продажу) на дату, коли мало місце його зміна в більшу або меншу сторону по відношенню до А0;

А0 - це:

- (при першій індексації суми вартості товару (боргу)) - офіційний курс гривні до іноземної валюти - Долара США визначений у специфікації до Договору;

- (при кожній черговій індексації) - це курс гривні до іноземної валюти - Долара США, який при попередній індексації суми вартості товару (боргу) був на місці показника М1.

СП - сума вартості товару (боргу), яка підлягає індексації (першій чи черговій) станом на:

- дату, коли грошові кошти від покупця (відповідача-1) (оплата по договору) зараховані на розрахунковий рахунок продавця (позивача);

- дату, вказану в умовах оплати у специфікації, як останній день строку погашення товарного кредиту;

- дату будь-яку послідуючу, яка йде після дати, вказаної в умовах оплати у специфікації, як строк погашення товарного кредиту.

ПСП - проіндексована сума вартості товару (боргу).

Міжбанківський курс гривні до Долара США (курс продажу) підтверджується довідкою ПАТ "АКТАБАНК" чи/або ПАТ "ПУМБ", чи/або ПАТ "ОСОБА_2 Аваль" (за вибором продавця (позивача). Кількість разів при яких може бути задіяна індексація суми вартості товару у гривні (боргу) є необмеженою і прямо пропорційно залежить від кількості разів зміни курсу гривні до долара США, згідно пунктів 4.7, 4.8 договору, у періоди: починаючи з моменту підписання специфікації до відвантаження (поставки товару покупцю), та протягом всього періоду користування покупцем (відповідачем) товарним кредитом (як правомірного користування так і не правомірного).

Пунктом 7.3 Договору встановлено, що якщо покупець прострочив оплату товару, проданого в кредит, через 10 календарних днів від останнього дня строку, коли товар мав бути оплачений, до дня його фактичної оплати, на прострочену суму нараховуються 350 % річних за користування товарним кредитом.

Відповідно до ч. 3 ст. 692 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Частиною 5 статті 694 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо покупець прострочив оплату товару, на прострочену суму нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути оплачений, до дня його фактичної оплати.

Згідно з ч. 2 ст. 536 Цивільного кодексу України розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 598 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно зі ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з приписами частини 1 статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Порушенням зобов'язання, відповідно до статті 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Пунктом 7.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 року № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" встановлено, що за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Саме лише прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов'язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання.

Отже, якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов'язання.

Аналіз матеріалів справи відображає, що проценти за користування товарним кредитом за період з 25.12.2014 р. по 30.01.2015 р. складають 199 185,37 грн.

В процесі розгляду даної справи відповідачем було проведено погашення суми заборгованості, згідно з наказом суду у справі № 904/10387/14 та суми передоплати по наказу суду у справі № 904/10387/14 в загальній сумі 2158,33 грн. Дана обставина підтверджується наявними у матеріалах справи банківськими виписками - а.с. 80-81 (тобто після подачі позову до суду).

Вище викладене дає суду підстави для висновку, що в частині стягнення з відповідача суми 2158,33 грн. між сторонами відсутній предмет спору, а тому провадження в цій частині підлягає припиненню в порядку п. 1-1 ст. 80 ГПК України.

На момент розгляду справи проценти за користування товарним кредитом відповідача складають 197 027,04 грн., докази погашення якої в матеріалах справи відсутні, внаслідок чого суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи і підлягають задоволенню у повному обсязі.

В силу вимог ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України, держава забезпечує захист прав і законних інтересів субєктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом присудження до виконання обовязку в натурі та застосуванням штрафних санкцій.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на викладене та з урахуванням встановлених обставин позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у сумі 197 027,04 грн. - процентів за користування товарним кредитом, в решті припинено на підставі п. 1-1 ст. 80 ГПК України.

Судовий збір у справі покладається на відповідача відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 44, 49, 75 ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Фермерського господарства "АННА" (52420, Дніпропетровська область, Солонянський район, с. Чернігівка, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОСФЕРА" (49083, м. Дніпропетровськ, вул. Собінова, буд. 1, ) 197 027,04 грн. (сто дев'яносто сім тисяч двадцять сім грн. 04 коп.) - процентів за користування товарним кредитом, 3983,70 грн. (три тисячі девятсот вісімдесят три грн. 70 коп.) судового збору, про що видати наказ.

В частині стягнення 2158,33 грн. провадження у справі припинити на підставі п. 1-1 ст. 80 ГПК України.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Суддя І.А. Рудовська

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 84 ГПК

України 17 вересня 2015 р.