номер провадження справи 31/14/14-27/157/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

15.01.2015 Справа № 15/45/09-4/20/10

Суддя Дроздова С.С., розглянувши заяву Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області про перегляд рішення від 07.12.2010 р. за нововиявленими обставинами у справі №15/45/09-4/20/10
за позовом: Запорізької прокуратури з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері Південного регіону України (здійснено замінену Військової прокуратури Запорізького гарнізону у зв`язку з реорганізацією діяльності військових структур) в інтересах:
позивача 1: Міністерства оборони України, м. Київ (03168 м. Київ-168, Повітрофлотський проспект, 6)
позивача 2: Квартирно-експлуатаційного відділу міста Запоріжжя (69063 м. Запоріжжя, вул. Жовтнева, 4)
до відповідача: Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області (71100 Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Перемоги, 3)
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 )
про визнання недійсним розпорядження голови Бердянської райдержадміністрації № 192 від 03.04.2009 р.

Представники сторін:
Від прокуратури: Зубков В.С., дов. № 3185 вих-14 від 14.10.2014 р.
Від позивача 1: не з`явився
Від позивача 2: Лупанова Н.В., дов. № 595 від 25.02.2014 р.
Від відповідача (заявник): не з`явився
Від третьої особи: Зінченко С.О., дов. № 6 від 14.01.2015 р.

Бердянська райдержадімінстрація звернулась до господарського суду Запорізької області з заявою № 195/01 від 13.02.2014 р. про перегляд рішення від 07.12.2010 р. за нововиявленими обставинами по справі № 15/45/09-4/20/10.
Ухвалою господарського суду від 18.02.2014 р. заява прийнята до розгляду суддею Хуторним В.М., порушено та присвоєно номер провадження у справі 31/14/14, заяву до розгляду в засіданні господарського суду призначено на 05.03.2014 р.
Ухвалою господарського суду від 05.03.2014 р. провадження по справі № 15/45/09-4/20/10 зупинено до набрання чинності рішення по справі № 310/4095/13-ц та зобов`язано відповідача повідомити господарський суд про результати розгляду цивільної справи № 310/4095/13-ц із наданням копії відповідного рішення.
04.12.2014 р. до господарського суду Запорізької області від прокурора військової прокуратури Запорізького гарнізону Південного регіону України надійшла заява № 3694 від 28.11.2014 р. про поновлення справи № 15/45/09-4/20/10, у зв`язку з відсутністю підстав, що зумовили його зупинення.
Ухвалою суду від 05.12.2014 р. поновлено провадження у справі № 15/45/09-4/20/10 та призначено судове засідання на 25.12.2014р. суддею Хуторним В.М.
Відповідно до витягу з Реєстру автоматизованого розподілу справи від 18.12.2014 р., справу № 15/45/09-4/20/10 передано на розгляд судді Дроздовій С.С., у зв`язку з перебування судді-доповідача у справі Хуторного В.М. на лікарняному.
Ухвалою суду від 19.12.2014 р. заяву Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області про перегляд рішення від 07.12.2010 р. за нововиявленими обставинами у справі №15/45/09-4/20/10 прийнято до розгляду суддею Дроздовою С.С. та призначено судове засідання на 15.01.2015 р.
15.01.2015 р. до початку розгляду справи представники прокуратури, позивача-2 та третьої особи заявили письмове клопотання щодо відмови від здійснення технічної фіксації судового процесу.
Головуючий оголошує склад суду та роз`яснює право відводу суддям відповідно до ст. 20 ГПК України.
Відводів складу суду не заявлено.
Головуючий роз`яснює на підставі ст. 22 ГПК України права та обов`язки учасникам судового розгляду.
Представник заявника (відповідач у справі) в судове засідання 15.01.2015 р. не з`явився, вимог суду не виконав, про час та місце розгляду заяви нововиявленими обставинами у справі №15/45/09-4/20/10 був попереджений належним чином.
29.12.2014 р. надіслав на адресу суду письмові пояснення стосовно заяви, з позовною заявою військового прокурора Запорізького гарнізону не згоден з наступних підстав. Згідно довідки із ЄДРПОУ від 10.12.2012 р. та довідки головного управління статистики у Запорізькій області від 14.12.2012 р. № 115-09/4422 станом на 01.07.2004 р. військова частина НОМЕР_2 , як юридична особа була виключена з державної реєстрації.
Відповідно до Державного акту на право постійного користування землею № 001486 від 17.05.2001 року виданий Донецькій в/ч НОМЕР_2 , КЕЧ Бердянського гарнізону, право постійного користування земельною ділянкою мала тільки військова частина НОМЕР_2 як окрема юридична особа. Після ліквідації в/ч НОМЕР_2 відповідно до наказу Головнокомандувача Військ протиповітряної оборони України від 05.11.20023 р. № 75 «Про ліквідацію військової частини НОМЕР_2 » та включення цієї юридичної особи із Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб (підприємців), право постійного користування земельною ділянкою, як землями оборони було втрачено відповідно до пункту в) статті 141 Земельного кодексу України, статті 91 Цивільного кодексу України та статті 59 Господарського кодексу України.
Звертає увагу суду, що вищезазначений Акт постійного користування видавався саме військовій частині НОМЕР_2 , яка користувалася цією земельною ділянкою, а не Міністерству оборони, або квартирно-експлуатаційному відділу, як окремим юридичним особам. Земельна ділянка сільськогосподарського призначення, якою користувалася військова частина НОМЕР_2 , було вилучена із категорії земель оборони відповідно до наказу Головнокомандувача Військ протиповітряної оборони України від 05.11.2003 № 75 «Про ліквідацію військової частини НОМЕР_2 », а не відповідно до розпорядження голови районної державної адміністрації від 03.04.2014 року №192 «Про припинення права користування земельною ділянкою». Цим розпорядженням лише приводились у відповідність до вимог земельного законодавства правовідносини які виникли через ліквідацію в/ч НОМЕР_2 . Скасування цього розпорядження не повертає право постійного користування військовій частині НОМЕР_1 , квартирно-експлуатаційному відділу у місті Запоріжжі, Міністерству оборони України тому, що юридично оформлених прав на спірну земельну ділянку у цих юридичних осіб ніколи не було.
Рішення Конституційного суду України від 22.09.2005 року № 5 рп/2005 щодо права постійного користування земельними ділянками, на яке посилається прокурор та позивачі, у даному випадку стосується тільки ліквідованої в/ч НОМЕР_2 (юридичної особи які мала правовстановлюючий документ на земельну ділянку, а не Міністерства оборони України, або в/ч НОМЕР_1 ). До того, крім судових справ, в яких прокурор заявляє вимоги про повернення земельних ділянок в/ч НОМЕР_1 , Кабінет Міністрів України, як орган уповноважений розпоряджатися землями оборони, ніколи не звертався з вимогою про повернення земельної ділянки військовій частині НОМЕР_1 . На даний час вже фактично не існує більшості військового нерухомого майна на земельній ділянці колишнього полігону, площею 116,78 га, яка залишилась у державній власності, тому не спостерігається потреба Держави в цих землях, як землях оборони.
Державний акт на право постійного користування землею серії «Б» №001486, від 17.05.2001 року не може існувати окремо, коли скасована державна реєстрація цієї юридичної особи. Цей Акт підлягає передачі на зберігання до відділу Держкомзему у Бердянському районі (на даний час до управління Держземагентства у Бердянському районі).
Міністерство оборони України, як окрема юридична особа, не має права користування вищезазначеною земельною ділянкою, але згідно Положення про Міністерство оборони України має функції управління, тому відповідно до 1.13 наказу Державного комітету по земельним ресурсам від 04.05.1998 № 43, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 04.06.1999 року № 354/3647, до закінчення процедури ліквідації в/ч НОМЕР_2 , представники Міністерства оборони України повинні були звернутися до Кабінету Міністрів України, як розпорядника земель оборони з заявою, щодо надання права постійного користування земельною ділянкою ліквідованої в/ч НОМЕР_2 визначеному вищезазначеним наказом правонаступнику- військовій частині НОМЕР_1 .
Відповідач у справі (заявник) вважає, що після отримання постанови (розпорядження) від Кабінету Міністрів України щодо надання права постійного користування земельною ділянкою Міністерству оборони України, потрібно було оформити акт постійного користування земельною ділянкою на військову частину НОМЕР_1 та зареєструвати право постійного користування у відділі Держкомзему у Бердянському районі. Цих дій не було вчинено представниками Міністерства оборони України, тому за відсутності правозаступництва у земельних відносинах враховуючі, що відповідно до статті 125 Земельного кодексу України (в редакції на 05.11.2003 року) право власності або користування земельною ділянкою виникає з моменту державної реєстрації вважаємо, що коли не має правовстановлюючих документів на земельну ділянку, зареєстрованих як землі оборони на окрему юридичну особу військову частину НОМЕР_1 , відповідно до статті 77 Земельного кодексу України, та статті 2 Закону України «Про використання земель оборони» ці землі, на нашу думку, не можна вважати землями оборони ще з 2004 року.
Просить суд у задоволені позовної заяви військового прокурора Запорізького гарнізону відмовити в повному обсязі.
Крім того, у зв`язку з обмеженим фінансуванням на відрядження заяву просить розглянути без участі представника Бердянської районної державної адміністрації.
15.01.2015 р. заявник (відповідач) надіслав на адресу суду відзив, в якому заперечує проти позовної заяви військового прокурора Запорізького гарнізону щодо віднесення земельної ділянки ліквідованої в/ч НОМЕР_2 до земель оборони, в обґрунтування посилається на факти викладені у письмових поясненнях від 29.12.2014 р., вважає, що право користування земельною ділянкою було втрачено ще у 2004 році після ліквідації військової частини НОМЕР_2 на підставі наказу Головнокомандувача Військ протиповітряної оборони України від 05.11.2003 № 75 «Про ліквідацію військової частини НОМЕР_2 пункту в) статті 141 Земельного кодексу України, статті 91 Цивільного кодексу України та статті 59 Господарського кодексу України, а не на підставі розпорядження голови районної державної адміністрації від 03.04.2009 року №192 «Про припинення права користування земельної ділянки», тому що цим розпорядженням не вилучалась земельна ділянка колишнього полігону, а лише упорядковувались правовідносини які до моменту видачі цього розпорядження повинні бути виконані Міністерством оборони України. Після скасування у судовому порядку розпорядження голови районної державної адміністрації від 03.04.2009 року № 192 «Про припинення права користування земельної ділянки» земельна ділянка колишнього полігону площею 2802 га не набула категорії земель оборони тому, що у користуванні військової частини НОМЕР_1 юридично ніколи не перебувала. Акт на право постійного користування земельною ділянкою ІІ-ЗП № 001486 від 17.05.2001 року, виданий Донецькій КЕЧ в/ч НОМЕР_2 на підставі рішення Бердянської районної ради від 28.12.2000 року № 7 не може існувати окремо, коли скасована державна реєстрація цієї юридичної особи. Цей Акт підлягає передачі на зберігання до відділу Держкомзему у Бердянському районі (на даний час до управління Держземагентства у Бердянському районі).
На теперішній час, через ліквідацію в/ч НОМЕР_2 та через не оформлення Міністерством оборони України правовстановлюючих документів на земельну ділянку на визначеного правонаступника в/ч НОМЕР_1 , колишні землі полігону (рілля та пасовища) ще у 2010 році були передані у приватну власність громадянам для ведення особистого селянського господарства.
Крім того заявник (відповідач у справі) звернув увагу суду, на те що у провадженні господарського суду Запорізької області перебуває справа № 908/4414/14 від 31.10.2014 року за позовною заявою першого заступника військового прокурора Південного регіону України про визнання незаконним та скасування розпорядження голови районної державної адміністрації Запорізької області від 30.06.2010 р. № 386 «Про передачу громадянам у власність земельних ділянок на території Новопетрівської сільської ради».
Відповідно до розпорядження голови районної державної адміністрації Запорізької області від 30.06.2010 року № 386 «Про передачу громадянам у власність земельних ділянок на території Новопетрівської сільської ради» із земель сільськогосподарського призначення державної власності (колишніх земель якими користувалась ліквідована військова частина НОМЕР_2 ) було передано у приватну власність 244 (двісті сорок чотири) земельні ділянки площею 2 га (копія розпорядження від 30.06.2010 року № 386 надається). В подальшому законність видання розпорядження від 30.06.2010 року № 386 було підтверджено у Дніпропетровському апеляційному адміністративному суді 25.03.2014 року по справі № 808//3155/13-а, але всупереч статті 35 ГПК України заступник військового прокурора Південного регіону України подав до господарського суду запорізької області позовну заяву про скасування розпорядження голови Бердянської райдержадміпістрації від 30.06.2010 року № 386.
Бердянською рай держадміністрацією, з метою надання додаткових доказів по справі від 31.10.2014 року № 908/4414/14, було надіслано до Кабінету Міністрів України запит, з метою з`ясувати, чи потрібні нашій державі землі сільськогосподарського призначення приватної форми власності для потреб оборони, розташовані на території Новопетрівської сільської ради Бердянського району Запорізької області та чи передбачено фінансування у державному бюджеті для цих потреб.
У зв`язку з викладеним, враховуючі, що предметом спору по справі № 15/45/09-4/20/10 є правовідносини відносно однієї і теж самої земельної ділянки, як і по справі № 908/4414/14, прошу зупинити провадження у справі №15/45/09-4/20/10 до розгляду пов`язаної з нею справи №908/4414/14, відповідно до статті 79 ГПК України.
Розглянувши у судовому засіданні 15.01.2015 р. клопотання відповідача про зупинення провадження у справі № 15/45/09-4/20/10, заслухавши думку інших учасників процесу з приводу заявленого клопотання, господарський суд Запорізької області дійшов висновку, щодо відмови у його задоволенні, оскільки клопотання відповідача в порядку статті 79 ГПК України процесуально необґрунтоване в силу наступного:
зупинення провадження у справі - це тимчасове й повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.
Згідно з ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов`язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.
Тобто, причиною зупинення в даному випадку є неможливість розгляду справи, що знаходиться в провадженні господарського суду, до вирішення пов`язаної з нею іншої справи, яка розглядається іншим судом.
Господарський суд повинен зупинити провадження у справі за наявності інформації про розгляд іншої справи, незалежно від заяв учасників судового процесу. Така інформація підтверджується тільки судовими документами: ухвалами, рішеннями, постановами судів, позовними заявами, скаргами.
Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарському суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати:
а) як пов`язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом;
б) чим обумовлюється неможливість розгляду справи.
Пов`язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти, що мають преюдиціальне значення. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.
Неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі. Йдеться про те, що господарський суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок: непідвідомчості; обмеженості предметом позову; неможливості розгляду тотожної справи; певної черговості розгляду вимог.
Слід зазначити, що предметом розгляду у справі № 908/4414/14, яка розглядається господарським судом Запорізької області є визнання незаконним та скасування розпорядження голови Бердянської райдержадміністрації від 30.06.2010 р. № 386.
Тоді як, предметом розгляду спору у справі № 15/45/09-4/20/10 було визнання недійсним розпорядження голови Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області № 192 від 03.04.2009 р. Про припинення права користування земельною ділянкою.
Отже, відповідачем не надано достатніх в обґрунтування клопотання підстав та доказів, які б були причиною для зупинення в даному випадку, у зв`язку з неможливістю розгляду заяви про перегляд рішення суду від 07.12.2010 р. за нововиявленими обставинами у справі №15/45/09-4/20/10, до вирішення пов`язаної з нею іншої справи № 908/4414/14, яка розглядається господарським судом Запорізької області.
За таких обставин, господарський суд Запорізької області відмовляє у задоволенні клопотання відповідача в порядку статті 79 ГПК України щодо зупинення провадження у справі 15/45/09-4/20/10, до вирішення пов`язаної з нею іншої справи № 908/4414/14, яка розглядається господарським судом Запорізької області.
У судовому засіданні 15.01.2015 р. представник Військової прокуратури Запорізького гарнізону проти заяви відповідача про перегляд рішення від 07.12.2010 р. за нововиявленими обставинами у справі № 15/45/09-4/20/10 заперечив. Клопотання відповідача, заявлене в порядку ст. 79ГПК України, вважає необґрунтованим, оскільки господарські справи № 15/45/09-4/20/10 та № 908/4414/14 між собою не пов`язані зупиняти провадження у даній справі не можливо.
Представник позивача-1 в засідання суду 15.01.2015 р. не з`явився. вимог суду не виконав, про час та місце розгляду справи був попереджений належним чином. Клопотань про розгляд справи без відповідача або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило.
Представник позивача-2 в засіданні суду 15.01.2015 р. проти заяви відповідача про перегляд рішення від 07.12.2010 р. за нововиявленими обставинами у справі № 15/45/09-4/20/10 заперечив. Клопотання відповідача, заявлене в порядку ст. 79ГПК України, також вважає необґрунтованим
Представник третьої особи в засіданні суду 15.01.2015 р. проти заяви відповідача про перегляд рішення від 07.12.2010 р. за нововиявленими обставинами у справі № 15/45/09-4/20/10 заперечив. Клопотання відповідача, заявлене в порядку ст. 79ГПК України, вважає необґрунтованим.
Відповідно до п. 3.9.1 Постанови Пленуму ВГС від 26.12.2011 р. № 18 Про деякі питання практики застосування ГПК України, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.
У разі присутності сторони або іншого учасника судового процесу в судовому засіданні, протокол судового засідання, в якому відображені відомості про явку сторін (пункт 4 частини другої статті 81-1 ГПК), є належним підтвердженням повідомлення такої сторони (іншого учасника судового процесу) про час і місце наступного судового засідання.
За змістом цієї норми, зокрема, в разі, якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців) і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.
Заявник (відповідач у справі) належним чином був повідомлений судом про дату, час та місце розгляду справи. Ухвалу суду про порушення провадження у справі та призначення судового засідання надіслано на юридичну адресу заявника.
Суд зазначає, що Господарський процесуальний кодекс України не обмежує коло осіб, які можуть з`явитися в судове засідання та представляти інтереси Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області, згідно статті 28 ГПК України.
Під час розгляду справи представник позивача-2 надав письмову заяву в порядку ч. 3 ст. 69 ГПК України, про продовження процесуального строку вирішення спору на один місяць, у зв`язку із необхідністю надання суду додаткових доказів.
Відповідно до приписів ч. 3 ст. 69 ГПК України у виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду справи, але не більш як на п`ятнадцять днів.
Згідно статті 114 ГПК України заява про перегляд рішення, ухвали, постанови за нововиявленими обставинами розглядаються господарським судом у судовому засіданні у місячний строк з дня їх надходження.
Цей строк може бути продовжено за правилами статті 69 ГПК України.
Заява позивача прийнята судом, відповідно до ст.ст. 22,69 ч.3 ГПК України.
Враховуючи необхідність витребування від сторін додаткових доказів і пояснень, а також зважаючи на неможливість їх надання у визначені законом строки, розглянувши заяву позивача-2 про продовження строку вирішення заяви, суд вважає за можливе її задовольнити та на підставі ст. 69 ГПК України продовжити строк розгляду заяви про перегляд рішення від 07.12.2010 р. за нововиявленими обставинами у справі № 15/45/09-4/20/10 до 15.02.2015 р.
На підставі ст. 77 ГПК України суд відкладає розгляд справи, у зв`язку з необхідністю надання додаткових доказів та документів, які необхідні для всебічного та об`єктивного розгляду спору.
Керуючись ст.ст. 22, 69 ч. 3, 77, 86 ГПК України, суд

У Х В А Л И В:

1. Продовжити строк розгляду заяви за ново виявленими обставинами № 15/45/09-4/20/10 до 15.02.2015 р.
2. Розгляд заяви за ново виявленими обставинами відкласти.
3. Засідання суду призначити на 11.02.2015 р. о/об 11 год. 30 хв.
4. Зобов`язати надати:
Прокурора, позивачів 1, 2: оригінали документів, які посвідчують правовий статус підприємства для огляду нормативне та документальне обґрунтування заявлених вимог, оригінали документів доданих до позову, листування між сторонами по суті спору з доказами направлення або вручення кореспонденції, довіреність на представника.
Відповідача: оригінали документів, які посвідчують правовий статус підприємства для огляду, додаткові докази в порядку статті 33 ГПК України, довіреність на представника.
Третю особу: оригінали документів, які посвідчують правовий статус підприємства для огляду, письмові пояснення стосовно доводів, викладених у позовній заяві, листування між сторонами по суті спору з доказами направлення або вручення кореспонденції, довіреність на представника.

Явка представників сторін у судове засідання 11.02.2015 р. обов`язкова.

Суддя С.С. Дроздова