ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"17" вересня 2015 р.Справа № 916/2768/15

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Лузанівка"

до відповідача: ОСОБА_1 особи підприємця ОСОБА_2

про стягнення 28 208,40 грн.

Суддя - Степанова Л.В.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_3В за довіреністю.

Від відповідача: не зявився.

Суть спору: про стягнення 28 208,40 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Лузанівка" звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 особи підприємця ОСОБА_2 про стягнення 28 208,40 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 09.07.2015 р. року порушено провадження по справі № 916/2768/15.

13.08.2015 р. у судовому засіданні представником позивача надано Уточнення до позовних вимог (вх. 2-4490/15) у якому позивач, у звязку з арифметичною помилкою уточнив позовну заяву, шляхом зменшення суми позову. И просить суд стягнути з ОСОБА_1 особи підприємця ОСОБА_2 28 205,40 грн.

13.08.2015 р. у судовому засіданні представником позивача надано Заяву про продовження строку розгляду справи на 15 днів (вх. 2-4486/15). Дана Заява судом розглянута та задоволена.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 13.08.2015 р. строк розгляду справи продовжено на 15 діб до 22.09.2015 р.

15.08.2015 р. від позивача до канцелярії господарського суду Одеської області надійшла Заява про залучення документів до матеріалів справи. (вх. 22225/15)

15.09.2015 р. від позивача до канцелярії господарського суду Одеської області надійшла Заява про залучення документів до матеріалів справи. (вх. 22822/15)

На адресу відповідача ОСОБА_1 особи підприємця ОСОБА_2, що міститься у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців у відповідності до спеціального витягу з цього реєстру станом на 08.07.2015 р. та на адресу, визначену позивачем у поданій ним позовній заяві, господарським судом, в порядку ст. 87 Господарського процесуального кодексу України, надсилались копії процесуальних документів, винесених в ході розгляду справи № 916/2768/15. Конверти з поштовими відправленнями, надіслані на адресу ОСОБА_1 особи підприємця ОСОБА_2, були повернуті до господарського суду у звязку з закінченням терміну зберігання.

До повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб на час вчинення тих чи інших процесуальних дій, тому примірник повідомлення про вручення рекомендованої кореспонденції, надісланої на юридичну адресу ОСОБА_1 особи підприємця ОСОБА_2 згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, що був повернутий органом зв'язку з позначкою "адресат вибув" та "адресат відсутній", вважається належним доказом виконання господарським судом обов'язку щодо повідомлення належним чином ОСОБА_1 особи підприємця ОСОБА_2 про час і місце проведення судових засідань по даній справі (згідно з п. 4 Інформаційного листа Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2005 році від 02.06.2006 р. № 01-8/1228).

Відповідно до п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. за № 18 „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

За таких обставин господарський суд дійшов висновку щодо належного повідомлення ОСОБА_1 особи підприємця ОСОБА_2 про час та місце розгляду даної справи. Однак, незважаючи на це, даний відповідач жодного разу не скористався наданим законом правом на участь свого представника у судовому процесі, відзив на позов не надав.

Справа розглядається в порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи суд встановив:

18.02.2013 р. між ОСОБА_1 особою підприємцем ОСОБА_2 (Суборендар) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Лузанівка" (Орендар) було укладено Договір суборенди устаткування № 7.

Пунктом 1.1 даного договору визначено, що Орендар бере на себе зобов'язання передати у суборенду, а Суборендар прийняти устаткування згідно акту прийому-передачі. Перелік устаткування, яке може бути передано у суборенду, його комплектність та заставна ва ртість зазначаються у акті прийому-передачі, який є невід'ємною частиною цього договору.

У п. 2.1 та 1.5 зазначено, що устаткування передається Суборендарю без сплати його заставної вартості, а право власності на устаткування залишається у Орендодавця.

Згідно з п. 2.1.2 Орендар має право проводити контроль за експлуатацією устаткування Суборендарем.

У свою чергу Суборендар відповідно до п. 2.2.9 даного Договору повинен надавати у будь який час безперешкодний допуск представника Орендаря до устаткування, з можливістю його оглянути та перевірити стан належної експлуатації устаткування.

Відповідно до п.2.2.13 Суборендар зобов'язаний на першу вимогу Орендаря повернути устаткування відповідно до термінів і умов, встановлених у Договорі. В разі нецільового використання устаткування, несанкціонованого та не узгодженого з Орендарем переміщення устаткування, експлуатації з порушенням технічних норм, перешкоди до допуску представників Орендаря до устаткування, порушення термінів оформлення інвентаризаційних документів даний Договір вважається розірваним. У такому разі Суборендар зобовязаний повернути устаткування Орендарю на протязі трьох робочих днів, попередньо узгодивши умови та час повернення устаткування.

Пунктом 3.1.3 даного договору визначено, що в разі неповернення або порушень термінів та умов повернення, а також повернення устаткування рекламної продукції в несправному (пошкодженому) стані, Орендар має право стягнути з Суборендаря штраф у розмірі 100% заставної вартості устаткування.

На виконання умов договору Орендарем було передано Суборендарю устаткування загальною заставною вартістю 28 205,40 грн. А саме, як вбачається з наявних у матеріалах справи копій актів прийому передачі 18.02.2013 р. передано устаткування заставна вартість якого складає 9 740,00 грн., також 18.02.2013 р. передано устаткування заставна вартість якого складає 9 234,00 грн., а 22.03.2013 р. передано устаткування заставна вартість якого складає 9 231,40 грн.

20.11.2014 р. Орендарем було проведено перевірку у результаті якої було складено Акт. Зі змісту якого вбачається, що устаткування яке було передано Суборендарю відповідно до Договору суборенди устаткування № 7 від 18.02.2013 р. та повинно було знаходитись за адресою м. Одеса, вул. Пастера, 52, за вищезазначеною адресою не виявлено.

У звязку з виявленим порушенням позивачем було направлено на адресу відповідача претензію про сплату заставної вартості обладнання від 16.12.2014 р. у якій Орендар просить Суборендаря в порядку п. 2.2.13 Договору суборенди устаткування № 7 від 18.02.2013 р. повернути передане Суборендарю устаткування або відповідно до умов Договору сплатити його заставну вартість.

Як вбачається з наявних у матеріалах справи документів дана претензія була направлена відповідачу 16.12.2014 р. та отримана ним 20.02.2015 р.

Однак, як зазначає позивач у своїй позовній заяві станом на момент подання позовної заяви устаткування залишається неповернутим, а заставна вартість несплаченою, що і спонукало Товариство з обмеженою відповідальністю "Лузанівка" звернутись до господарського суду Одеської області з позовною заявою до ОСОБА_1 особи підприємця ОСОБА_2 про стягнення 28 205,40 грн. заставної вартості устаткування за Договором суборенди устаткування № 7 від 18.02.2013 р.

В подальшому, 11.09.2015 року позивачем була проведена перевірка наявності майна за Договором суборенди устаткування № 7 від 18.02.2013 р., яке повинно було знаходитись за адресою м. Одеса, вул. Пастера, 52 відповідно до акту прийому передачі від 22.03.2013 р. та у результаті даної перевірки було складено Акт зі змісту якого вбачається, що устаткування яке було передано Суборендарю за вищезазначеною адресою не виявлено.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У відповідності до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобовязання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами. Зобовязання, в свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов укладеного між сторонами по справі Договору суборенди устаткування № 7 від 18.02.2013 р. Товариством з обмеженою відповідальністю "Лузанівка" було передано ОСОБА_1 особі підприємцю ОСОБА_2 устаткування загальною заставною вартістю 28 205,40 грн., що підтверджується копіями наявних в матеріалах справи актів прийому передачі: 18.02.2013 р. передано устаткування заставна вартість якого складає 9 740,00 грн., також 18.02.2013 р. передано устаткування заставна вартість якого складає 9 234,00 грн., а 22.03.2013 р. передано устаткування заставна вартість якого складає 9 231,40 грн.

Докази повернення устаткування у матеріалах справи відсутні.

Отже, з огляду на наявні в матеріалах справи докази, суд доходить висновку про правомірність заявленої до стягнення позивачем заставною вартості за устаткування за Договором суборенди устаткування № 7 від 18.02.2013 р. у розмірі 28 205,40 грн., яка в свою чергу, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

У відповідності до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За таких обставин, приймаючи до уваги вищенаведене, а також оцінюючи надані документальні докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Лузанівка" підлягаю задоволенню шляхом присудження до стягнення з ОСОБА_1 особи-підприємця ОСОБА_2 на користь позивача суми заставної вартості устаткування в розмірі 28 205,40 грн.

Судові витрати покладаються на відповідача відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 43, 44, 49, ст.ст. 82 85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Лузанівка" задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 особи-підприємця ОСОБА_2 (65023, м. Одеса, вул. Л. Толстого, 7, код ЄДРПОУ НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Лузанівка" (65102, м. Одеса, пляж Лузанівка, кафе "Лузанівка", ) суму заставної вартості устаткування в розмірі 28 205 (двадцять вісім тисяч двісті пять) грн. 40 коп. та судовий збір у розмірі 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.

Наказ видати згідно ст. 116 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржено у встановленому законом порядку.

Повний текст рішення складено 22.09.2015 р.

Суддя Степанова Л.В.