ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

16.09.2015 Справа № 907/761/15

За позовом Публічного акціонерного товариства „Укрсоцбанк, м. Київ

До відповідача ОСОБА_1 особи-підприємця ОСОБА_2, м. Мукачево

про стягнення заборгованості за договором відновлювальної кредитної лінії №06/16-07 на суму 36138,94 дол. США, що еквівалентно 743406,51 грн. по курсу НБУ станом на 14.05.2015р.

Головуючий Суддя О. С. Йосипчук

За участю представників сторін:

Від позивача не зявився

Від відповідача не зявився

СУТЬ СПОРУ: Публічним акціонерним товариством „Укрсоцбанк, м. Київ заявлено позов до ОСОБА_1 особи-підприємця ОСОБА_2, м. Мукачево про стягнення з нього боргу за договором відновлювальної кредитної лінії №06/16-07 на суму 36138,94 дол. США, що еквівалентно 743 406,51 грн. по курсу НБУ станом на 14.05.2015р.

Представник позивача в судове засідання не зявився, однак в минулому судовому засіданні просив задоволити позов в повному обсязі, обґрунтовуючи позовні вимоги доданими до матеріалів справи документальними доказами, зокрема стверджує, що відповідач своєчасно не виконав умови за договором відновлювальної кредитної лінії №06/16-07, тому станом на 14.05.2015р. заборгував суму 21511,27 дол. США, яка не повернута ним у строк, вказаний у цьому договорі і не сплатив відсотків за його використання, внаслідок чого утворився борг на загальну суму 36 138,94 дол. США, що еквівалентно 743 406,51 грн. по курсу НБУ станом на 14.05.2015р., з якої основний борг за договором відновлювальної кредитної лінії складає суму 442 503,75 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом 175 113,65, пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за кредитним договором 110 961,89грн., та комісійні 14 827,22 грн.

Відповідач на неодноразові виклики суду жодного разу не зявився в судове засідання для розгляду даної справи (ухвали суду у цій справі від 16.07.2015р., від 28.07.2015р.), незважаючи на те, що був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, а також та не надав своїх пояснень по суті заявлених до нього вимог, з огляду на що цей спір вирішено в порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Суд встановив:

Із матеріалів справи вбачається, що 08.05.2007р. між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку „Укрсоцбанк в особі Закарпатської обласної філії АКБ „Укрсоцбанк, правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство „Укрсоцбанк, м. Київ (позивачем) та ФОП ОСОБА_2, м. Мукачево (відповідачем) був укладений Договір відновлювальної кредитної лінії №06/16-07 з подальшими змінами і доповненнями до нього згідно з Договором від 15.10.2014р. про внесення змін до вказаного кредитного договору, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до умов вказаного кредитного договору (п.п. 1.1, 2.1 договору) позивач (банк) перерахував ФОП ОСОБА_2 кредитні кошти з позичкового рахунку №4711 на поточний рахунок позичальника №8451, які перераховано окремими частинами (траншами), зі сплатою 13 відсотків річних за кредитом та комісій, в розмірі і в порядку, визначеному Тарифами на послуги по наданню кредитів, що містяться в додатку №1 до цього кредитного договору, в межах максимального ліміту заборгованості відповідача за цим договором в сумі 45 000 дол. США, з кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 07 травня 2012р.

Згідно з п. 1.2 цього кредитного договору кредит надається відповідачу на поповнення обігових коштів.

Згідно з п.п. 3.3.6, 3.3.7, 3.3.8 п. 3.3 цього Кредитного договору відповідач зобовязаний забезпечити своєчасне повернення кредиту в терміни визначені у відповідності до вимог п. п. 1.1.1, 3.3.1.5 кредитного договору, сплачувати проценти та комісії в строки, встановлені в. п. 2.4, 2.5 цього кредитного договору, а також у разі несвоєчасного виконання взятих на себе зобовязань за цим договором, сплачувати неустойку (пеню, штраф) в строк, встановлений у п. 2.6 цього кредитного договору.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що позивач свої зобовязання за Договором відновлювальної кредитної лінії №06/16-07 від 08.05.2007р., перед відповідачем виконав у повному обсязі, надавши йому кредитну лінію з максимальним лімітом заборгованості в сумі 45000 дол. США з терміном погашення до 07 травня 2012р. і з сплатою 13,0 відсотків річних, про що свідчать подані суду копії меморіальних валютних ордерів про перерахування кредитних коштів на поточний рахунок відповідача: № 1 від 08.05.2007р., згідно з яким перераховано 25 000 дол. США, що склало 126 250грн., № 1 від 14 травня 2007р., згідно з яким перераховано 10 000 дол. США, що склало 50 500 грн., № 1 від 29.05.2007р., згідно з яким перераховано 2 000 дол. США, що склало 10 100 грн., № 1 від 24 травня 2007р., згідно з яким перераховано 3 000 дол. США, що склало 15 150 грн. та № 1 від 21.05.2007р., згідно з яким перераховано 5 000 дол. США, що склало 25 250 грн.

Крім того, заборгованість відповідача перед позивачем за цим кредитним договором підтверджується й укладеним між ними й договором про внесення змін до згаданого вище кредитного договору №06/16-07 , що був укладений сторонами (підписаний і скріплений печатками сторін) 15 жовтня 2014р., згідно з яким сторони зафіксували заборгованість відповідача перед банком за кредитним договором №06/16-07 у розмірі 21 511,27 дол. США, заборгованість по відсотках за користування кредитом у розмірі 6 928,07 дол. США та заборгованість по комісії в сумі 720,79 дол. США.

Натомість, відповідач, взяті на себе зобовязання за цим Кредитним договором не виконав та не повернув отримані у кредит кошти у сумі 21 511,27 дол. США, що станом на 14.05.2015р. по курсу НБУ склало 442 503,75 грн., а також не сплатив відсотки за користування коштами у сумі 8 512,73 дол. США, що станом на 14.05.2015р. по курсу НБУ склало 175 113,65 грн. Внаслідок такої бездіяльності виник борг, який підлягає примусовому стягненню в силу наступного.

Наявність у відповідача зазначеної суми боргу перед позивачем підтверджується матеріалами справи, зокрема поданим суду розрахунком боргу станом на 14.05.2015р., копіями меморіальних ордерів про перерахування спірної суми кредиту, кредитним договором з внесеними змінами до нього тощо та відповідачем належними письмовими доказами не спростовано.

Відповідно до ст. ст. 526, 625 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу.

Нормою ст. 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із абзацом 1 ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі, в строк та в порядку, що встановлені договором.

Нормами ст. 1048 Цивільного кодексу України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Отже, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача боргу по кредиту на суму 21 511,27 дол. США, що по курсу НБУ станом на 14.05.2015р. становить 442 503,75 грн. та відсотків на суму 8 512,73 дол. США, що по курсу НБУ станом на 14.05.2015р. становить 175 113,65 грн., за Договором відновлювальної кредитної лінії №06/16-07 від 08.05.2007р. із змінами та доповненнями до нього згідно з Договором від 15.10.2014р. є законними та підставними, тому підлягають стягненню в повному обсязі.

Окрім вимог про повернення отриманих у кредит коштів, позивач просить стягнути з відповідача, й нараховану відповідно до п. 4.1 Договору відновлювальної кредитної лінії №06/16-07 й пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу та повернення відсотків по кредиту на загальну суму 5 394,15, що по курсу НБУ станом на 14.05.2015р. складає суму 110 961,89 грн., а також просить стягнути й заборгованість за комісійні нарахування на суму 720,79 дол. США, що по курсу НБУ станом на 14.05.2015р. складає суму 14 827,22 грн.

Заслухавши в минулому судовому засіданні представника позивача та вивчивши наявні у справі матеріали суд встановив, що вимоги позивача щодо стягнення з ФОП ОСОБА_2, м. Мукачево пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу на загальну суму 110 961,89 грн., заявлено відповідно до п. 4.1 Договору відновлювальної кредитної лінії №06/16-07 та ст. ст. 230 - 232 ГКУ та ч.3 ст. 549 ЦКУ, у звязку з порушенням відповідачем взятих на себе зобовязань по цьому Кредитному договору.

Згідно з ст. ст. 230 - 232 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. У разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому в договорі.

Згідно із ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Також, оскільки таке зобов'язання передбачене умовами вказаного вище кредитного договору, слід визнати підставною і вимогу позивача про стягнення з відповідача комісійної винагороди за користування кредитом на суму 720,79 дол. США, що по курсу НБУ станом на 14.05.2015р. складає суму 14 827,22 грн.

Отже, з огляду на наведене вище, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості по Договору відновлювальної кредитної лінії №06/16-07 від 08.05.2007р. з подальшими змінами і доповненнями до нього згідно з Договором від 15.10.2014р. на загальну суму 36138,94 дол. США, що еквівалентно 743406,51 грн. по курсу НБУ станом на 14.05.2015р., підставними та такими, що підлягають стягненню з відповідача в повному обсязі.

Судові витрати у відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України суд покладає на відповідача.

З огляду на викладене, керуючись ст. ст. 526, 625, 1054 Цивільного кодексу України, 49, ст. 75, ст. ст. 82 85, 115 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2.Стягнути з ОСОБА_1 особи-підприємця ОСОБА_2 (89600, м. Мукачево, вул. Духновича, буд.. 8, кв. 34, ідентифікаційний код: НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства „Укрсоцбанк (м. Київ, вул. Ковпака, 29, ) по Договору відновлювальної кредитної лінії №06/16-07 від 08.05.2007р. суму 36 138,94 дол. США, що еквівалентно 743 406,51 грн. по курсу НБУ станом на 14.05.2015р., в т. ч. основний борг за договором відновлювальної кредитної лінії на суму 442 503,75 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом на суму 175 113,65, пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за кредитним договором на суму 110 961,89 грн. та комісійні на суму 14 827,22 грн., а також суму 14 868,14 грн. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати.

3. Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 21.09.2015р.

Суддя Йосипчук О. С.