РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.2015Справа №910/17864/15
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Медінжиніринг" до Міністерства оборони України про стягнення 708 999,60 грн., за участю представників позивача - Петренка Д.М., довіреність №150625-03Д від 25.06.2015 року, Ярмоленко Г.В., довіреність №15729-01д від 29.07.2015 року, відповідача - Гордієнка В.І., довіреність №1220/310/д від 18.05.2015 року,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2015 року позивач звернувся до господарського суду міста Києва з позовною заявою до відповідача про стягнення 708 999,60 грн. у зв'язку з неналежним виконанням останнім взятих на себе зобов'язань з оплати вартості поставленого товару згідно договору про закупівлю товарів за державні кошти №247/1/14/35 від 12.12.2014 року.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 14.07.2015 року порушено провадження у справі та призначено справу до розгляду на 29.07.2015 року.

29.07.2015 року в судовому засіданні оголошено перерву на 09.09.2015 року.

09.09.2015 року через канцелярію суду відповідачем надано пояснення на позовну заяву.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12 грудня 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Медінжиніринг" (постачальником) та Міністерством Оборони України (замовником) було укладено договір №247/1/14/35 про закупівлю товару за державні кошти, згідно умов якого постачальник зобов'язується у 2014 році поставити замовникові товари, у асортименті, кількості та за цінами зазначеними в специфікації товарів, що додається до договору і є його невід'ємною частиною, а замовник - прийняти і оплатити такі товари (пункт 1.1 договору).

Пунктом 4.1. договору визначено, що розрахунки за поставлені та належним чином прийняті товари належної якості та кількості проводяться шляхом оплати замовником після пред'явлення постачальником рахунку-фактури (2 примірники) протягом 20 банківських днів з дати постачання, за умови надходження бюджетних коштів на рахунок Міністерства оборони України за даним кодом видатків.

Замовник бере на себе фінансові зобов'язання щодо оплати товарів тільки при наявності відповідних бюджетних призначень.

Поясненнями представника позивача, частково відповідача, актом приймання №3/4 від 23.02.2015 року, видатковою накладною № 4 від 23.02.2015 року на суму 708 999,60 грн., що містяться у матеріалах справи, стверджується факт поставки позивачем відповідачу товару на виконання умов договору на суму 708 999,60 грн.

Окрім того, в судовому засіданні 09.09.2015 року представник відповідача не заперечував факт поставки товару.

Отже, позивач виконав взяті на себе зобов'язання за договором про поставку товару, а відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов'язання з його оплати у передбачений договором строк і має заборгованість у розмірі 708 999,60 грн.

Доказів сплати зазначеної заборгованості відповідачем суду не надано.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Крім того, слід зазначити, що частина 2 ст. 218 Господарського кодексу України прямо передбачає, що відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобов'язань контрагентами правопорушника не вважається обставинами, які є підставою для звільнення боржника від господарсько-правової відповідальності.

Аналогічна правова позиція стосовно того, що відсутність бюджетного фінансування не виправдовує бездіяльність і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання викладена в постанові Верховного Суду України №11/446 від 15.05.2012.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в розмірі 708 999,60 грн. є обґрунтованими, і тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судові витрати відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Міністерства Оборони України (03168, м. Київ, пр-т. Повітрофлотський, 6; код 00034022) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Медінжиніринг" (03055, м. Київ, пр-т. Перемоги, 30, кв. 102; код 21539772) 708 999 (сімсот вісім тисяч дев'ятсот дев'яносто дев'ять) грн. 60 коп. основного боргу та 14 179 (чотирнадцять тисяч сто сімдесят дев'ять) грн. 99 коп. судового збору.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог ст. 85 ГПК України.

Повне рішення складено 14.09.2015р.

Суддя С.О. Чебикіна