ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2015 рокуСправа № 912/3170/15
Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Змеула О.А. розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будремлюкс-С"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будремком-С"

про стягнення 41000,00 грн,

брав участь представник відповідача Крамар О.Г., довіреність № 1/01 від 01.09.2015.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Будремлюкс-С" (далі - ТОВ "Будремлюкс-С", позивач) звернулося до господарського суду з позовною заявою від 06.08.2015, яка містить вимоги про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будремком-С" (далі - ТОВ "Будремком-С", відповідач) суми 41 000,00 грн заборгованості за надані транспортні послуги за договорами купівлі-продажу № 6/2014 від 02.08.2013 та № 12/2014 від 24.08.2014.

Ухвалою господарського суду від 17.08.2015 зазначену позовну заяву прийнято, справу призначено до розгляду в судовому засіданні на 10.09.2015 примірники ухвали надіслано позивачу та відповідачу.

Позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить розглянути справу без участі його представника.

Відповідач у своїх поясненнях з позовними вимогами в сумі 41 000,00 грн погодився в повному обсязі, пояснив наявність заборгованості тимчасовими фінансовими труднощами.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в справі докази, господарським судом встановлено нижченаведені обставини.

Між ТОВ "Будремлюкс-С" (продавець) та ТОВ "Будремком-С" (покупець) 02.08.2013 укладено договір купівлі-продажу № 6/2014 та 24.08.2014 договір купівлі-продажу № 12/2014 (далі - договори купівлі-продажу), за умовами яких продавець зобов'язується поставити та передати у власність (будівельні матеріали) покупця товар (будівельні матеріали), а покупець зобов'язується прийняти товар та оплатити його на умовах договору.

Найменування товару - щебінь із природного каменю, відсів на суму згідно накладних.

Ціна та кількість товару: згідно видаткових накладних.

Договори набирають чинності з моменту підписання його сторонами і діють до моменту їх остаточного виконання, але в будь-якому випадку до 31.12.2014.

14.08.2013 сторонами укладено додаткову угоду № 1 до договору купівлі-продажу № 6/2014 від 02.08.2013 та 16.09.2014 додаткову угоду № 1 до договору купівлі-продажу № 12/2014 від 24.08.2014, згідно яких поставка здійснюється транспортом продавця на умовах: продавець зобов'язаний здійснити перевезення товару до вказаного пункту призначення власним транспортом, а покупець зобов'язаний прийняти товар та оплатити витрати продавця пов'язані з перевезенням товару.

Сторони підписують акт виконаних робіт щоразу, після надання послуг покупцю.

Оплата витрат продавця пов'язаних з перевезенням товару за поставлений товар визначається в акті виконаних робіт за кожну окрему поставку та оплачується покупцем на протязі 7 днів з моменту отримання товару.

Додаткові угоди вступають в силу з моменту підписання і є невід'ємною частиною договорів..

Факт отримання товару підтверджується видатковими накладними № 60 від 19.08.2014 на суму 45 900,00 грн, № 61 від 19.08.2014 на суму 49 600,00 грн, № 62 від 19.08.2014 на суму 50 100,00 грн, № 63 від 19.08.2014 на суму 50 200,00 грн, № 64 від 19.08.2014 на суму 45 700,00 грн, № 65 від 19.08.2014 на суму 49 500,00 грн, № 68 від 17.09.2014 на суму 54 100,00 грн, № 67 від 17.09.2014 на суму 53 800,00 грн, № 66 від 17.09.2014 на суму 46 200,00 грн, № 65 від 17.09.2014 на суму 45 900,00 грн, № 72 від 19.09.2014 на суму 35 304,00 грн, № 73 від 19.09.2014 на суму 24 796,00 грн, № 74 від 19.09.2014 на суму 45 900,00 грн, № 80 від 26.09.2014 на суму 35 304,00 грн, № 81 від 26.09.2014 на суму 24 796,00 грн, № 82 від 26.09.2014 на суму 9 267,60 грн, № 83 від 26.09.2014 на суму 31 632,40 грн, всього передано товару на загальну суму 698 000,00 грн.

Поставлений товар відповідач оплатив, однак не розрахувався за надані транспортні послуги за актами виконаних робіт № 32/09 від 17.09.2014, № 45/09 від 19.09.2014, № 53/09 від 26.09.2014, товарно-транспортними накладними: № 32 від 17.09.2014, № 32/01 від 17.09.2014, № 32/02 від 17.09.2014, № 32/03 від 17.09.2014, № 45 від 19.09.2014, № 45/01 від 19.09.2014, № 45/02 від 19.09.2014, № 53 від 26.09.2014, № 53/01 від 26.09.2014, № 53/02 від 26.09.2014, № 53/03 від 26.09.2014, № 25 від 19.08.2014, № 25/01 від 19.08.2014, № 25/02 від 19.08.2014, № 25/03 від 19.08.2014, № 25/04 від 19.08.2014, № 25/05 від 19.08.2014, всього на суму 41 000,00 грн.

При вирішенні спору господарський суд виходить з наступних положень чинного законодавства.

Згідно ч. 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Правилами ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися (від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. ст. 901, 903 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Позивач просить стягнути з відповідача суму 41 000,00 грн заборгованості за надані транспортні послуги за договорами купівлі-продажу № 6/2014 від 02.08.2013 та № 12/2014 від 24.08.2014.

Про заборгованість в сумі 41 000,00 грн позивач повідомив відповідача претензією від 10.10.2014, в якій зазначена вимога про погашення боргу.

Зазначену претензію відповідачем отримано та надано відповідь від 20.10.2014 про визнання заборгованості в повному обсязі та зобов'язання перерахувати її протягом 7 днів.

Проте, в зазначений строк відповідачем заборгованість не сплачено.

Згідно довідки позивача заборгованість відповідача становить 41 000,00 грн.

Докази сплати відповідачем стягуваної суми заборгованості в матеріалах справи відсутні.

В силу приписів частини 5 ст. 78 Господарського процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення спірної суми підлягають задоволенню.

Згідно з положеннями ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача у зв'язку з тим, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 44, 49, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРIШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будремком-С" (вул. Алтайська, буд. 23, м. Кіровоград, 25004, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Будремлюкс-С" (вул. Жовтневої революції, буд. 64, кв. 46, м. Кіровоград, 25030, ) основну заборгованість за транспортні послуги в сумі 41 000 грн, витрати зі сплати судового збору в сумі 1827 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Кіровоградської області протягом десяти днів з дня підписання повного рішення, оформленого відповідно до статті 84 ГПК України.

Повне рішення складено 15.09.2015

Суддя О.А. Змеул