ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10.09.15р. Справа № 904/5719/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БЕЛСВІТ", м. Харків

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРО-КОНДИТЕР", м. Дніпропетровськ

про стягнення заборгованості за договором поставки

Суддя Петрова В.І.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, дов. від 20.03.15р.

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "БЕЛСВІТ" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРО-КОНДИТЕР" про стягнення заборгованості у розмірі 47 922,46грн., пені у розмірі 35 526,18грн., 3% річних у розмірі 2 376,77грн., інфляційних у розмірі 36 312,01грн.

Позовні вимоги обгрунтовує неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки №БС-02 від 22.01.2014р., укладеного між сторонами, в частині повної та своєчасної оплати поставленого товару.

04.09.2015р. позивач подав до суду заяву про зменшення позовних вимог, в якій просив суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 47 922,46грн., пеню у розмірі 3 277,02грн., 3% річних у розмірі 2 538,26грн., інфляційні у розмірі 35 983,42грн.

Відповідач явку представника в судові засідання не забезпечив, відзив на позов та витребувані судом документи не подав, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином за адресою, зазначеною у витягу з ЄДРПОУ (а.с.54-55), що підтверджується повернутими конвертами "Укрпошта" (а.с.35-36, 44-45, 51-53), з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався.

Суд розглянув справу за наявними в ній матеріалами відповідно до ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

10.09.2015р. по даній справі оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

22.01.2014р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "БЕЛСВІТ" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ДНІПРО-КОНДИТЕР" (покупець) був укладений договір поставки №БС-02, за умовами якого постачальник зобов"язався поставити в обумовлений термін у власність покупцеві визначену договором продукцію (далі - товар), а покупець зобов"язався прийняти даний товар і вчасно здійснити його оплату відповідно до договору.

Згідно п.1.2. договору перелік товарів та наявність асортименту товару, що поставляється, і ціни на них вказується в специфікації на кожне замовлення до даного договору.

За п.3.1. договору товар поставляється за рахунок та транспортом постачальника (на умовах DDP - ІНКОТЕРМС 2010р.) на склад покупця, розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Кірова, 50Д. Невід"ємною умовою поставки товару є замовлення покупця (п.3.2. договору).

Пунктом 3.3. договору передбачено, що замовлення оформлюється покупцем на підставі специфікації і направляється постачальнику будь-яким зручним для сторін способом (по факсу, по телефону, по електронній пошті, шляхом подачі письмової заявки тощо).

Зобов"язання по поставці товару постачальником вважаються виконані з моменту фактичної передачі товару і підписання відповідних супровідних документів (п.3.6. договору).

Відповідно до п.4.3. договору при прийманні - передачі товару постачальник зобов"язаний надати наступні супровідні документи на товар: сертифікат або декларацію відповідності, товарно-транспортну накладну.

Згідно п.4.4. договору перехід права власності на товар відбувається в момент фактичного приймання товару та підписання товарно-транспортної накладної. Покупець направляє по електронній пошті повідомлення про приймання товару, після чого постачальник у 7-денний термін зобов"язується надати видаткову накладну та податкову накладну.

За п.5.1. договору покупець оплачує поставлений товар за ціною, зазначеною у специфікації. Ціна договору становить загальну суму вартості поставленого товару за весь період дії даного договору згідно з накладними, за якими поставляється товар (п.5.5. договору).

Договір набирає чинності з моменту підписання та діє до 31.12.2014р., а в частині розрахунків - до повного виконання зобов"язань (п.10.1. договору).

Пунктом 10.2. договору передбачено, що договір може бути пролонгований на такий же строк і на тих же умовах за взаємною згодою.

Відповідно до ч.1 ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов"язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов"язаних з особистими, сімейними, домашніми або іншим подібним використанням, а покупець зобов"язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч.2 ст.712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Позивач поставив відповідачу товар за період з 27.01.2014р. по 27.03.2014р. на загальну суму 166 978,08грн., що підтверджується видатковими накладними, які підписані сторонами без зауважень, та актом звірки взаєморозрахунків (а.с.19-27).

Відповідно до ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов"язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно п.6.2. договору покупець оплачує постачальнику кожну партію товару не пізніше 30 календарних днів з моменту поставки, за умови надання постачальником супровідної документації відповідно до п.4.3. договору.

За п.6.3. договору датою оплати вважається дата перерахування коштів на поточний рахунок постачальника або внесення грошових коштів до каси постачальника.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач частково повернув товар та сплатив товар на загальну суму 119 055,62грн.

Станом на момент розгляду справи заборгованість відповідача перед позивачем за період поставки з 27.01.2014р. по 27.03.2014р. складає 47 922,46грн., що підтверджується матеріалами справи, та підлягає до стягнення.

Згідно ч.1 ст.193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Відповідно до приписів статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання.

За ч.1 ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (ст. 611 Цивільного кодексу України).

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою. Одним із видів неустойки є пеня, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 Цивільного кодексу України).

За ч.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно п.7.2. договору у випадку порушення покупцем строку оплати він сплачує постачальнику штраф 1% за кожен день прострочення.

Визначена сторонами у п.7.2. договору неустойка за своєю правовою природою та методикою нарахування є пенею, а не штрафом.

Позивач просить стягнути з відповідача пеню за загальний період з 23.06.2014р. по 25.10.2014р. у розмірі 3 277,02грн. Розрахунок суми пені здійснений позивачем по кожному періоду окремо, за подвійною обліковою ставкою НБУ, розмір пені за якою менше розміру пені на підставі 1%, суми та періоди взяті правильно.

Господарський суд, перерахувавши пеню за вказаний період, встановив, що вона розрахована правильно та підлягає до стягнення.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання, на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить стягнути з відповідача 3% річних за загальний період з 26.02.2014р. по 02.09.2015р. у розмірі 2 538,26грн.

Господарський суд, перерахувавши 3% річних за загальний період з 27.02.2014р. по 02.09.2015р. (не включаючи в періоди дні настання зобов"язання щодо сплати), встановив, що вони складають 2 513,50грн. та підлягають до стягнення. В іншій частині позовних вимог щодо стягнення 3% річних суд вважає за необхідне відмовити.

Також позивач просить стягнути з відповідача інфляційні з березня 2014р. по липень 2015р. у розмірі 35 983,42грн.

Господарський суд, перерахувавши інфляційні з квітня 2014р. (місяць, наступний за місяцем, в якому мав бути здійснений платіж) по липень 2015р., встановив, що вони складають 37 079,99грн.

Стягнення інфляційних у розмірі 37 079,99грн. призведе до виходу суду за межі позовних вимог, в той час, як п.2 ч.1 ст.83 Господарського процесуального кодексу України такий вихід можливий, якщо це необхідно для захисту прав і законних інтересів позивача і про це є клопотання сторони. У зв"язку з цим суд вважає, що до стягнення підлягають інфляційні у розмірі 35 983,42грн.

У зв'язку із частковим задоволенням позову судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРО-КОНДИТЕР" (49000, м. Дніпропетровськ, пр. Петровського, 34, , р/р7411 в ПАТ КБ "Приватбанк", МФО 305299) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БЕЛСВІТ" (61166, м. Харків, пр. Леніна, 38, кімн.317Б, , рах. №0975 ПАТ "БАНК "СОФІЙСЬКИЙ", МФО 380861) заборгованість у розмірі 47 922,46грн. (сорок сім тисяч дев"ятсот двадцять дві грн. 46коп.), пеню у розмірі 3 277,02грн. (три тисячі двісті сімдесят сім грн. 02коп.), 3% річних у розмірі 2 513,50грн. (дві тисячі п"ятсот тринадцять грн. 50коп.), інфляційні у розмірі 35 983,42грн. (тридцять п"ять тисяч дев"ятсот вісімдесят три грн. 42коп.) та 1 826,50грн. (одна тисяча вісімсот двадцять шість грн. 50коп.) судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 15.09.2015р.

Суддя ОСОБА_2