ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.2015 року Справа № 904/1499/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваль Л.А. (доповідач)

суддів: Кузнецова В.О., Чередка А.Є.,

при секретарі судового засідання: Мудрак О.М.,

за участю представників сторін:

від позивача: представник ОСОБА_1, довіреність № б/н від 08.09.2015 року, представник ОСОБА_2, довіреність № б/н від 22.07.2015 року,

від відповідача-1: представник ОСОБА_3, довіреність № б/н від 30.06.2015 року,

від відповідача-2: не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства "Радів-Агро" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 23.04.2015 року у справі № 904/1499/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросфера", м. Дніпропетровськ

до

відповідача-1: Приватного підприємства "Радів-Агро", смт. Млинів Млинівського району Рівненської області

відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Гран Поліс", м. Дніпропетровськ

про стягнення 139 950, 89 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агросфера" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача-1: Приватного підприємства "Радів-Агро", відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Гран Поліс" про солідарне стягнення з останніх на свою користь заборгованості у сумі 139 950, 89 грн., з яких 89 658, 01 грн. - проіндексована сума вартості товару, 46 130, 96 грн. - проценти за користування товарним кредитом, 4 161, 92 грн. пеня.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 23.04.2015 року у справі № 904/1499/15 (суддя Рудь І.А.) позов задоволено; стягнуто солідарно з Приватного підприємства "Радів-Агро" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Гран Поліс" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросфера" 89 658, 01 грн. проіндексованої суми вартості товару, 46 130, 96 грн. процентів за користування товарним кредитом, 4 161, 92 грн. пені; стягнуто з Приватного підприємства "Радів-Агро" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросфера" 2 799, 02 грн. витрат по сплаті судового збору.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, місцевий господарський суд виходив з обставин неналежного виконання відповідачем-1 зобов'язань за укладеним між позивачем та відповідачем-1 договором купівлі-продажу № 14673 від 21.07.2014 року щодо своєчасної оплати вартості поставленого позивачем відповідачу-1 на умовах товарного кредиту товару за видатковою накладною № 70809/20 від 07.08.2014 року, наявності боргу відповідача за поставлений товар у сумі 89 658, 01 грн. (проіндексована згідно умов договору сума вартості товару у зв'язку зі зміною міжбанківського курсу гривні до іноземної валюти - долара США), яка складається з заборгованості за товарним кредитом у розмірі 37 806, 30 грн. та суми індексації у розмірі 51 851, 71 грн., наявності боргу відповідача-1 з оплати передбачених умовами договору процентів за користування товарним кредитом у загальному розмірі 46 130, 96 грн., а також передбаченої умовами договору відповідальності за порушення строків оплати товару у вигляді пені. Вимога щодо солідарного стягнення з відповідача-1 та відповідача-2 заявленої до стягнення суми задоволена судом на підставі укладеного між позивачем та відповідачем-2 договору поруки № 14673-ПОР від 21.07.2014 року. Судові витрати у справі на підставі ст. 49 ГПК України покладені на відповідача-1 як на особу, внаслідок неправомірних дій якої виник спір.

Не погодившись із зазначеним рішенням господарського суду, Приватне підприємство "Радів-Агро" подало апеляційну скаргу. Посилаючись на неповне з'ясування місцевим господарським судом при прийнятті рішення у справі обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, відповідач-1 просить скасувати рішення суду та прийняти нове рішення про відмову позивачу у задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач-1 посилається на ті обставини, що станом на 21.07.2014 року між позивачем та відповідачем-1 було укладено два договори купівлі-продажу: № 14673 від 21.07.2014 року та № 14523-П від 06.06.2014 року, на підставі яких відповідач-1 отримав від позивача товар на загальну суму 72 999, 58 грн., вартість якого відповідачем-1 оплачена на користь позивача повністю. Таке твердження відповідача-1 мотивоване його запереченнями щодо отримання від позивача товару за видатковою накладною № 210717/20 від 21.07.2014 року на суму 45 176, 20 грн. та оплатою ним згідно платіжного доручення № 812 від 21.07.2014 року грошових коштів у сумі 50 000, 00 грн. з призначенням платежу: за гербіциди згідно рахунку № б/н від 11.07.2014/Дог.14523-П від 06.06.2014 в т.ч. ПДВ 20% - 8 333, 33 грн./Дог № 14673 від 21.07.2014, що з урахуванням інших здійснених ним на користь позивача платежів повністю погашає заборгованість як за договором № 14523-П від 06.06.2014 року, так і за договором № 14673 від 21.07.2014 року (за останнім попередньою оплатою). За доводами відповідача-1, господарська операція з поставки позивачем відповідачу-1 товару за видатковою накладною № 210717/20 від 21.07.2014 року на суму 45 176, 20 грн. в бухгалтерському обліку відповідача-1 не обліковується; ОСОБА_4, який нібито підписав зазначену видаткову накладну, товар за вказаною вище видатковою накладною, як директор відповідача-1, не отримував. У зв'язку з наведеним відповідач-1 вважає, що видаткова накладна № 210717/20 від 21.07.2014 року є підробленою. Відносно наданої позивачем на вимогу апеляційного господарського суду копії довіреності № 16 від 21.07.2014 року на право отримання від позивача товару представник відповідача-1 пояснив, що така довіреність дійсно була видана відповідачем-1, але лише на право отримання від позивача товару - шквалу (перший рядок довіреності); щодо іншого товару, зазначеного в довіреності (рядки два та три), довіреність не видавалась, відтак, надана позивачем в копії зазначена довіреність є також підробленою.

У судовому засіданні апеляційного господарського суду 13.08.2015 року представник відповідача-1 зазначив про необхідність призначення у справі судової почеркознавчої експертизи для з'ясування обставин підписання колишнім директором відповідача-1 - ОСОБА_4 видаткової накладної № 210717/20 від 21.07.2014 року, а також у звязку з тим, що позивач не надав до суду оригінал видаткової накладної № 210717/20 від 21.07.2014 року, - про необхідність витребування інформації щодо обставин декларування позивачем поставки товару за вказаною видатковою накладною у податковому органі.

Позивач проти задоволення апеляційної скарги заперечує та зазначає, що між позивачем та відповідачем-1 дійсно було укладено два договори купівлі-продажу: № 14673 від 21.07.2014 року на загальну суму вартості товару 37 806, 30 грн. та № 14523-П від 06.06.2014 року на загальну суму вартості товару 80 369, 48 грн. Грошові кошти у загальній сумі 80 369, 50 грн., що надійшли від відповідача-1, були зараховані позивачем на оплату вартості товару, поставленого позивачем відповідачу-1 за договором № 14523-П відповідно до призначень платежу, вказаних у платіжних дорученнях, - договір купівлі-продажу № 14523-П від 06.06.2014 року. Разом з тим, за доводами позивача, вартість товару у сумі 37 806, 30 грн., поставленого позивачем відповідачу-1 на виконання умов договору № 14673 від 21.07.2014 року, відповідач-1 не оплатив. Позивач не погоджується з доводами відповідача-1 щодо неотримання ним товару за видатковою накладною № 210717/20 від 21.07.2014 року на суму 45 176, 20 грн. згідно договору № 14523-П від 06.06.2014 року та пояснює, що специфікацією № 5 від 21.07.2014 року до цього договору сторони узгодили конкретний товар, його асортимент, кількість та строки поставки; саме на виконання умов вказаного договору та умов специфікації № 5 до нього позивач передав, а відповідач-1 прийняв у власність товар на загальну суму 45 176, 20 грн., що підтверджується як вказаною видатковою накладною, так і довіреністю № 16 від 21.07.2014 року, виданою відповідачем-1 на імя ОСОБА_4 для отримання товару від позивача. В противагу доводам відповідача-1 позивач зазначає, що платіж у сумі 50 000, 00 грн., здійснений відповідачем-1, був зарахований позивачем у повному обсязі на погашення суми вартості товару, поставленого за договором № 14523-П від 06.06.2014 року; таке зарахування платежу, за доводами позивача, відповідало призначенню платежу, наведеному у виписці по банківському рахунку позивача від 21.07.2014 року. Окрім того, згідно з поясненнями позивача, відповідачем-1 у звязку з придбанням товару у позивача у липні 2014 року був сформований (задекларований) податковий кредит у розмірі 8 333, 33 грн., який відповідає сформованому податковому зобовязанню позивача, що підтверджується виписаною податковою накладною № 376 від 21.07.2014 року на суму 50 000, 00 грн. (з яких ПДВ складає 8 333, 33 грн.) з урахуванням розрахунку № 64 від 07.08.2014 року коригування кількісних та вартісних показників до вказаної податкової накладної, а також інформацією відносно відповідача-1, наданою Млинівською ОДПІ ГУ ДФС у Рівненській області.

Позивач проти призначення у справі судової почеркознавчої експертизи заперечує, виходячи з наявних у справі доказів, вважає її недоцільною.

08.09.2015 року до апеляційного господарського суду від позивача надійшло клопотання про направлення повідомлення органам внутрішніх справ. Зазначеним клопотанням позивач просить суд направити до Млинівського РВ УМВС України у Рівненській області повідомлення про вчинення директором Приватного підприємства "Радів-Агро" злочину, передбаченого ч. 3 ст. 358 Кримінального кодексу України - підроблення тексту призначення платежу у платіжному дорученні № 812 від 21.07.2014 року.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу відповідача-2, який надійшов до апеляційного господарського суду 08.09.2015 року, відповідач-2 рішення місцевого господарського суду вважає законним та обґрунтованим. Враховуючи наявні в матеріалах справи письмові докази та дійсні обставини справи, що були встановлені місцевим господарським судом та наведені в оскаржуваному рішенні, відповідач-2 зазначає про недоцільність призначення у справі судової почеркознавчої експертизи.

Відповідач-2 явку свого повноважного представника у судові засідання, призначені для розгляду апеляційної скарги, не забезпечив. Про дату, час та місце проведення судових засідань з розгляду апеляційної скарги відповідач-2 повідомлений належним чином за його місцезнаходженням згідно матеріалів справи, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення останньому рекомендованих поштових відправлень, якими відповідачу-2 направлені копії відповідних ухвал апеляційного господарського суду (а.с. 163, 176, 196, 222, т. 1).

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач-2 навів клопотання про проведення розгляду апеляційної скарги без участі його представника, за наявними у матеріалах справи письмовими доказами.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 02.06.2015 року апеляційну скаргу у даній справі прийнято до провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні колегією суддів у складі: головуючий суддя Коваль Л.А. (доповідач), судді Кузнецов В.О., Чередко А.Є.

Ухвалами Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 02.07.2015 року апеляційну скаргу у справі прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя Коваль Л.А. (доповідач), судді Кузнецов В.О., Пархоменко Н.В. та відкладено розгляд апеляційної скарги у судове засідання на 21.07.2015 року.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 21.07.2015 року розгляд апеляційної скарги відкладено у судове засідання на 13.08.2015 року.

Ухвалами Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 13.08.2015 року апеляційну скаргу у справі прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя Коваль Л.А. (доповідач), судді Пархоменко Н.В., Чередко А.Є. та відкладено розгляд апеляційної скарги у судове засідання на 10.09.2015 року.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 10.09.2015 року апеляційну скаргу у справі прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя Коваль Л.А. (доповідач), судді Кузнецов В.О., Чередко А.Є.

У судовому засіданні 10.09.2015 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача-1, апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено місцевим господарським судом, 21.07.2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Агросфера" (продавець) та Приватне підприємство "Радів-Агро" (покупець) уклали договір купівлі-продажу № 14673 (далі - Договір) (а.с. 12-16, т. 1), за умовами якого (п. 1.1.) продавець зобовязується передати, а покупець - прийняти та сплатити вартість засобів захисту рослин, мікродобрив (далі товар) відповідно до умов даного Договору (додаткових угод та специфікацій до нього).

Договір набирає сили з моменту підписання обома сторонами і діє до 31 грудня 2014 року, а в частині розрахунків до повного виконання покупцем своїх зобовязань за Договором (п. 13.1. Договору).

Відповідно до п. 3.1. Договору конкретний вид товару, його асортимент, кількість, ціна, строк поставки та умови оплати товару наведені в специфікаціях до даного Договору, які є його невід'ємною частиною. Ціна товару встановлена за домовленістю сторін, а сторони визначили грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті - долар США. Оплата вартості товару (виконання зобов'язання) підлягає у гривні згідно розділу 4 Договору.

Загальна сума Договору складається із суми вартості товару по всіх специфікаціях, підписаних в рамках цього Договору, які є його невід'ємною частиною, з урахуванням зміни ціни у спосіб, передбачений пунктами 4.7., 4.8., та суми процентів за користування товарним кредитом (п. 3.2. Договору).

Сторонами Договору узгоджена та підписана специфікація № 1 від 21.07.2014 року (а.с. 17, т. 1), якою визначені найменування товару, що поставляється продавцем, Деліт 20 л, його кількість (л/кг) 340; ціна 1 л/кг (ціна для кінцевого споживача), гривень (без ПДВ) 87, 37; ціна 1 л/кг (ціна для кінцевого споживача), долар США 7, 50; знижка згідно Комерційних Умов на 2014 рік (%) 0; вартість товару зі знижкою, долар США 2 550, 00; вартість товару зі знижкою, гривень (без ПДВ) 29 704, 95; розмір попередньої оплати від суми вартості товару, що поставляється (%), - 0; узгоджений строк поставки до 30.09.2014 року. Загальна вартість товару, що поставляється, з урахуванням ПДВ (20%) складає 35 645, 94 грн.; еквівалент вартості товару (зобовязання) в доларах США 3 060, 00; офіційний курс 1 гривні до 1 долара США 11, 649 за 18.07.2014 року.

Також, відповідно до зазначеної специфікації базис поставки вказано у видатковій накладній.

На виконання умов Договору та специфікації № 1 до нього за видатковою накладною № 70809/20 від 07.08.2014 року (а.с. 18, т. 1) позивач поставив відповідачу-1 обумовлений специфікацією до Договору товар деліт 20 л у кількості 340 літрів за ціною без ПДВ - 92, 66 грн., сума без ПДВ 31 505, 25 грн., ціна з ПДВ 111, 19 грн., сума з ПДВ 37 806, 30 грн., тобто на загальну суму 37 806 грн. 30 коп.

Видаткова накладна підписана від імені позивача особою, яка відпустила товар, від імені відповідача-1 особою, яка прийняла товар. За змістом видаткової накладної особою, яка прийняла товар від позивача, є ОСОБА_4 відповідно до довіреності № 20 від 07.08.2014 року.

Факт отримання від позивача на підставі Договору товару за означеною видатковою накладною відповідач-1 не заперечує.

Відповідно до пункту 4.1. розділу 4 (Умови оплати) Договору умови оплати товару, порядок та строки здійснення платежів зазначаються у специфікації(ях) до Договору.

Згідно з умовами оплати товару, передбаченими специфікацією № 1 до Договору, товар по даній специфікації продається на умовах надання продавцем покупцю товарного кредиту з відстрочкою платежу. Продавець надає покупцю товарний кредит з відстрочкою платежу з наступним графіком його сплати:

42% від суми вартості всього товару по специфікації покупець має сплатити до 15.09.2014 року;

решту 58% від суми вартості всього товару по специфікації покупець має сплатити до 15.11.2014 року.

Пунктом 4.6. Договору передбачено, що оплата вартості товару та нарахованих процентів проводиться в гривнях. Сторони домовились та узгодили зміну ціни на товар у межах періоду часу, що вказаний у п. 4.7. та згідно способів, викладених у пунктах 4.7., 4.8. Договору.

Відповідно до п. 4.7. Договору, якщо у періоди часу: з моменту підписання специфікації до відвантаження (поставки товару) та протягом всього строку користування покупцем товарним кредитом (як правомірне користування так і неправомірне) офіційний курс гривні до іноземної валюти (долар США) зміниться в більшу або меншу сторону від офіційного курсу гривні до іноземної валюти (долар США), що визначений у специфікації до Договору на момент її підписання, покупець зобовязаний сплатити продавцю проіндексовану суму вартості товару у гривні по Договору, як проданого на умовах товарного кредиту, так і на інших умовах. Проіндексована сума вартості товару у гривні встановлюється як (А1+А0) х СП = ПСП, де:

А1 офіційний курс гривні до долара США на дату, коли мала місце його зміна в більшу або меншу сторону по відношенню до А0,

А0 це:

(при першій індексації суми вартості товару (боргу)) - офіційний курс гривні до іноземної валюти долара США, визначений у специфікації до Договору,

(при кожній черговій індексації) це офіційний курс гривні до іноземної валюти долара США, який при попередній індексації суми вартості товару (боргу) був на місці показника А1;

СП сума вартості товару (боргу), яка підлягає індексації (першій чи черговій) станом на:

дату, коли грошові кошти від покупця (оплата по Договору) зараховані на розрахунковий рахунок продавця,

дату, вказану в умовах оплати у специфікації як останній день строку погашення товарного кредиту,

дату будь-яку послідуючу, яка йде після дати, вказаної в умовах оплати у специфікації як строк погашення товарного кредиту;

ПСП проіндексована сума вартості товару (боргу).

Пунктом 4.8. Договору передбачено, якщо офіційний курс гривні до іноземної валюти (долар США) А1 існуючий на певну дату у періодах, про які йдеться мова у п. 4.7. Договору, буде величиною меншою, ніж існуюча на ту ж дату ставка міжбанківського валютного курсу гривні до долара США (курс продажу), підтвердженого ПАТ "АКТАБАНК" чи/або ПАТ "ПУМБ", чи/або ПАТ "ОСОБА_5 Аваль" (банк обирається за вибором продавця), то продавець має право на індексацію суми вартості товару у гривні, а покупець зобовязаний сплатити продавцю уже проіндексовану суму вартості товару у гривні, з врахуванням ставки міжбанківського валютного курсу гривні до долара США (курс продажу), згідно наступної формули:

проіндексована сума вартості товару у гривні встановлюється як (М1 + А0) х СП = ПСП, де:

М1 - міжбанківський курс гривні до долара США (курс продажу) на дату, коли мала місце його зміна в більшу або меншу сторону по відношенню до А0;

А0 це

(при першій індексації суми вартості товару (боргу)) - офіційний курс гривні до іноземної валюти долара США, визначений у специфікації до Договору;

(при кожній черговій індексації) це курс гривні до іноземної валюти долара США, який при попередній індексації суми вартості товару (боргу) був на місці показника М1;

СП сума вартості товару (боргу), яка підлягає індексації (першій чи черговій) станом на:

дату, коли грошові кошти від покупця (оплата по Договору) зараховані на розрахунковий рахунок продавця;

дату, вказану в умовах оплати у специфікації як останній день строку погашення товарного кредиту;

дату будь-яку послідуючу, яка йде після дати, вказаної в умовах оплати у специфікації як строк погашення товарного кредиту;

ПСП проіндексована сума вартості товару (боргу).

Міжбанківський курс гривні до долара США (курс продажу) підтверджується довідкою ПАТ "АКТАБАНК" чи/або ПАТ "ПУМБ", чи/або ПАТ "ОСОБА_5 Аваль" (за вибором продавця).

Кількість разів, при яких може бути задіяна індексація суми вартості товару у гривні (боргу), є необмеженою і прямо пропорційно залежить від кількості разів зміни курсу гривні до долара США згідно пунктів 4.7., 4.8. Договору, у періоди: починаючи з моменту підписання специфікації до відвантаження (поставки товару покупцю), та протягом всього періоду користування покупцем товарним кредитом (як правомірного користування, так і неправомірного).

Відповідно до п. 4.9. Договору його сторони домовились про те, що грошовий еквівалент суми вартості товару (зобовязання) у іноземній валюті визначається у специфікації по офіційному курсу гривні до долара США на дату підписання специфікації. Зміна ціни на товар при підписанні видаткової накладної (відвантаження товару) здійснюється у спосіб, передбачений пунктом 4.7. Договору, а у подальшому ціна на товар коригується до міжбанківського валютного курсу гривні до долара США (курсу продажу) М1 і здійснюється у спосіб, передбачений пунктом 4.8. Договору, якщо офіційний курс гривні до іноземної валюти А1 на дату відвантаження товару буде величиною меншою, ніж міжбанківський валютний курс - М1 на ту ж дату.

Згідно з пунктом 4.12. Договору покупець зобовязаний, здійснюючи оплату за товар, вказувати у призначенні платежу конкретне зобовязання, тобто №, дату договору купівлі-продажу, в рамках якого здійснюється оплата, та № специфікації до договору. Якщо покупець цього не дотримується, то продавець має право сам, на власний розсуд, визначити по якому договору купівлі-продажу та специфікації зарахувати оплату покупця.

У разі недостатності суми проведеного покупцем платежу для оплати вартості всього товару по договору, строк оплати якого настав, (виконання грошового зобов'язання у повному обсязі) ця сума погашає вимоги продавця у такій черговості: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати продавця, повязані з одержанням виконання по договору; 2) у другу чергу сплачуються проценти за користування товарним кредитом; 3) у третю чергу сплачується неустойка (пеня, штраф); 4) у четверту чергу сплачується сума вартості товару (сума товарного кредиту), з урахуванням пунктів 4.6., 4.7., 4.8. Договору (п. 4.15. Договору).

Відповідно до п. 4.2. Договору товарний кредит з відстрочкою платежу по даному Договору надається на умовах сплати 0,01% річних за користування товарним кредитом. Товарний кредит наданий продавцем покупцю в межах строків, визначених умовами оплати товару у специфікації, - є строком правомірного користування товарним кредитом. Користування товарним кредитом за межами строків, встановлених умовами оплати товару, - є неправомірне користування покупцем товарним кредитом. У разі несвоєчасної сплати товарного кредиту покупець продовжує користуватись товарним кредитом (неправомірне користування) по ставці згідно п. 7.2. Договору (протягом 10-ти календарних днів), а далі по ставці згідно п. 7.3. Договору.

Нарахування процентів по Договору здійснюється на суму товарного кредиту, тобто на суму вартості товару, що передавався на умовах товарного кредиту, за період: з моменту фактичного відвантаження товару до дня фактичної оплати покупцем суми вартості товару, отриманого на умовах товарного кредиту. Момент фактичного відвантаження товару дата, вказана у видатковій накладній. Якщо буде мати місце факт, що передбачений п. 4.7., п. 4.8. даного Договору, то відповідно і нарахування процентів за користування товарним кредитом здійснюється на уже проіндексовану згідно п. 4.7. чи п. 4.8. суму вартості товару (боргу) по Договору. тобто на ПСП (п. 4.3. Договору).

За умовами п. 7.2. Договору, якщо покупець прострочив оплату товару, проданого в кредит, на прострочену суму нараховуються 35 процентів річних за користування товарним кредитом від останнього дня строку, коли товар мав бути оплачений, та протягом 10-ти календарних днів, тобто до моменту, коли починає діяти інша процентна ставка, визначена у п. 7.3. цього Договору.

Згідно з п. 7.3. Договору, якщо покупець прострочив оплату товару, проданого в кредит, через 10 календарних днів від останнього дня строку, коли товар мав бути оплачений, до дня його фактичної оплати, на прострочену суму нараховуються 350 процентів річних за користування товарним кредитом.

21.07.2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Агросфера" (кредитор) та Товариство з обмеженою відповідальністю "Гран Поліс" (поручитель) уклали договір поруки № 14673-ПОР (далі Договір поруки) (а.с. 19, т. 1).

Предметом цього договору поруки є зобов'язання поручителя перед кредитором відповідати за порушення боржником - Приватним підприємством "Радів-Агро" його зобов'язань перед кредитором по основному договору, передбаченому розділом 2 цього договору поруки, що включає: погашення (сплату) товарного кредиту та будь-якої іншої заборгованості в сумі та у строк згідно основного договору; погашення (сплату) суми, на яку збільшено вартість товару, у зв'язку із застосування способу зміни ціни на товар (індексація) згідно умов основного договору; сплату процентів за користування товарним кредитом у відповідності до основного договору та процентів за користування грошовими коштами; сплату неустойки (штрафу, пені), що передбачені умовами основного договору, а також сплату усіх можливих судових та/або господарських витрат, повязаних з розглядом справ, предметами яких будуть вимоги кредитора, повязані з виконанням основного договору (п. 1.1. Договору поруки).

Згідно з п. 2.1. розділу 2 (Основний договір) Договору поруки під основним договором в цьому Договорі поруки розуміють договір купівлі-продажу № 14673 від 21.07.2014 року, укладений між кредитором (в основному договорі іменується "Продавець") та боржником (в основному договорі іменується "Покупець").

Відповідно до п. 1.2. Договору поруки підставою цього договору є дійсна вимога кредитора до боржника, зазначена у основному договорі, в тому ж встановленому обсязі, у ті ж встановлені строки, та в тому ж встановленому порядку.

За умовами п. 1.4. Договору поруки поручитель відповідає солідарно та в повному обсязі по зобовязанням боржника перед кредитором по основному договору. При цьому кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Цим Договором поруки забезпечується виконання зобовязання у повному обсязі.

Відповідно до п. 5.1. Договору поруки у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник.

За положеннями п. 4.1. Договору поруки у разі порушення зобовязання боржником, кредитор має право, на власний вибір, направити поручителю письмову вимогу виконати зобовязання (або певну його частину) або предявити до поручителя позов.

Договір поруки набирає чинності з дати його підписання та діє протягом чотирьох років (п. 8.1. Договору).

В силу приписів частини першої статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Стаття 526 Цивільного кодексу України встановлює вимогу щодо виконання зобов'язань належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (ч. 1 ст. 712 ЦК України).

Згідно з ч. 2 ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ч. 1 ст. 692 ЦК України).

Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу (ч. 2 ст. 692 ЦК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 533 Цивільного кодексу України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Як встановлено вище, умовами Договору (п.п. 4.7., 4.8.) передбачено індексацію суми вартості товару у гривні в залежності від зміни офіційного курсу гривні до іноземної валюти - долара США, визначено умови її проведення та порядок визначення проіндексованої суми вартості товару.

Виходячи з умов Договору з урахуванням специфікації № 1 до нього, товар продається на умовах надання продавцем покупцю товарного кредиту з відстрочкою платежу за визначеним графіком (двома частинами з зазначенням кінцевих дат оплати кожної з них).

Також, враховуючи умови Договору (умови специфікацій № 1 до Договору), строк оплати вартості поставленого позивачем відповідачу-1 товару за спірною видатковою накладною як щодо першої її частини, так і другої, на дату звернення позивача з позовом до господарського суду є таким, що настав.

Доказів оплати вартості поставленого товару відповідач-1 не надав, доводи позивача щодо наявності боргу з урахуванням проіндексованої суми вартості товару у розмірі 89 658, 01 грн. шляхом надання належних доказів не спростував.

Згідно з ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Як встановлено вище, Договором поруки, укладеним між позивачем та відповідачем-2, передбачена солідарна відповідальність боржника та поручителя.

Відповідно до частини другої статті 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

За частиною 2 статті 553 ЦК України порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

Договір поруки не обмежує відповідальність відповідача-2 перед позивачем за неналежне виконання відповідачем-1 зобов'язань за спірним Договором купівлі-продажу.

Зобов'язання відповідача-2, як поручителя, не є припиненими в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України в поєднанні з умовами договору поруки (п. 8.1. Договору поруки).

Доказів виконання зобов'язання з оплати вартості поставленого товару з урахуванням її індексації, забезпеченого порукою, у спірній сумі відповідач-2 також не надав.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини справи, наведені вище положення законодавства, місцевий господарський суд правомірно задовольнив позовні вимоги про стягнення солідарно з відповідача-1 та відповідача-2 на користь позивача основного боргу (вартості поставленого товару з урахуванням її індексації) у загальному розмірі 89 658, 01 грн., з яких заборгованість за товарним кредитом становить 37 806, 30 грн., а сума індексації 51 851, 71 грн.

За приписами частин першої та другої ст. 694 Цивільного кодексу України договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з відстроченням або з розстроченням платежу.

Якщо покупець прострочив оплату товару, на прострочену суму нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути оплачений, до дня його фактичної оплати (ч. 5 ст. 694 ЦК України).

Також, ст. 695 ЦК України передбачає, що договором про продаж товару в кредит може бути передбачено оплату товару з розстроченням платежу. До договору про продаж товару в кредит з умовою про розстрочення платежу застосовуються положення, зокрема, частини п'ятої статті 694 цього Кодексу.

Отже, право передбачити в договорі обов'язок покупця сплачувати проценти на суму, що відповідає ціні товару, проданого в кредит, починаючи з дня передання товару продавцем, надано сторонам частиною п'ятою статті 694 ЦК України, яка регулює правовідносини, пов'язані з продажем товару в кредит, та узгоджується із свободою договору, встановленою статтею 627 ЦК України.

Частина друга статті 536 ЦК України з питання розміру процентів відсилає, зокрема, до договору.

Пунктами 4.2.-4.5. Договору визначено порядок нарахування та сплати процентів.

Оскільки відповідач-1 допустив порушення строку оплати товару, передбаченого Договором, місцевий господарський суд правомірно задовольнив вимогу про солідарне стягнення з відповідачів на користь позивача процентів за користування товарним кредитом у розмірі, визначеному відповідно до пунктів 7.2. та 7.3. Договору, які нараховані позивачем на проіндексовану суму вартості товару (боргу), за загальний період прострочення оплати з 16.09.2014 року по 20.02.2015 року у сумі 46 130, 96 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобов'язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов'язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою. Виконання зобов'язання забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 548 ЦК України).

Пунктом 7.1. Договору передбачено, що у випадку порушення термінів оплати, обумовлених у специфікації(ях) до Договору, покупець сплачує продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення оплати. Сторони прийшли до взаємної згоди, що нарахування пені припиняється через рік (365 календарних днів) від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Оскільки порушення строків оплати поставленого товару має місце, є правомірними та підлягають задоволенню вимоги позивача про солідарне стягнення з відповідачів на користь позивача пені за загальний період прострочення оплати проіндексованої вартості товару з 16.09.2014 року по 20.02.2015 року у сумі 4 161, 92 грн.

Колегія суддів апеляційного господарського суду відхиляє доводи відповідача-1 щодо неотримання ним товару за видатковою накладною № 210717/20 від 21.07.2014 року на суму 45 176, 20 грн., що поставлявся за договором купівлі-продажу № 14523-П від 06.06.2014 року, та з урахуванням обставин неотримання якого, а також здійснених відповідачем-1 платежів з оплати товару, нібито, відсутній борг відповідача-1 як за спірним Договором, так і за договором № 14523-П від 06.06.2014 року; відхиляє доводи відповідача-1 щодо часткової підробки довіреності № 16 від 21.07.2014 року, виданої відповідачем-1 на ім'я ОСОБА_4, а також щодо оплати коштів відповідачем-1 згідно платіжного доручення № 812 від 21.07.2014 року у сумі 50 000, 00 грн. за двома договорами: № 14523-П від 06.06.2014 року та № 14673 від 21.07.2014 року, у звязку з наступним.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачем-1 укладено, окрім спірного Договору, також договір купівлі-продажу № 14523-П від 06.06.2014 року (а.с. 99-101, т. 1). До вказаного договору сторонами погоджено специфікацію № 5 від 21.07.2014 року на поставку: вулкану Плюс, 1*20 л 48% в.р. у кількості 460 літрів вартістю без ПДВ 22 855, 11 грн., деліту 20л у кількості 260 літрів вартістю без ПДВ 14 791, 73 грн., загальна сума специфікації з ПДВ 45 176, 20 грн. Також, до цього договору сторонами погоджено специфікацію № 6 від 21.07.2014 року на поставку шквалу 20л у кількості 20 літрів вартістю без ПДВ 3 071, 54 грн., загальна сума специфікації з ПДВ - 3 685, 85 грн. (а.с. 105-106, т. 1).

В матеріалах справи наявні видаткові накладні на поставку товару за вказаними специфікаціями № 5 та № 6, а саме: № 210717/20 від 21.07.2014 року про поставку вулкану Плюс, 1*20 л 48% в.р. у кількості 460 літрів вартістю з ПДВ 27 426, 13 грн., деліту 20л у кількості 260 літрів вартістю з ПДВ 17 750, 07 грн., тобто на загальну суму з ПДВ 45 176, 20 грн.; № 210718/20 від 21.07.2014 року про поставку шквалу 20л у кількості 20 літрів вартістю без ПДВ 3 071, 54 грн., з ПДВ 3 685, 85 грн. (а.с. 112-113, т. 1).

Отже, товар згідно вказаних накладних повністю співпадає з погодженими сторонами специфікаціями № 5 та № 6 до договору купівлі-продажу № 14523-П від 06.06.2014 року.

Товар за цими видатковими накладними отримано ОСОБА_4 на підставі довіреності № 16 від 21.07.2014 року.

Зазначена довіреність № 16 від 21.07.2014 року в копії наявна в матеріалах справи (а.с. 200, т. 1).

Зі змісту довіреності вбачається, що ОСОБА_4 уповноважено відповідачем-1 на отримання від позивача на підставі договору № 14523-П товару шквалу 20 літрів, вулкан плюс 500 літрів та деліту 300 літрів, що також співвідноситься з отриманим за видатковими накладними товаром.

Оригінали довіреності № 16 від 21.07.2014 року та видаткової накладної № 210717/20 від 21.07.2014 року на суму 45 176, 20 грн., надані позивачем, оглянуті у судовому засіданні апеляційного господарського суду 10.09.2015 року.

Окрім того, позивачем на вимогу суду надана податкова накладна № 376 від 21.07.2014 року (а.с. 231, т. 1) щодо здійсненої ним поставки відповідачу-1 товару, відповідно до якої відповідачу-1 передано деліту 20 л 276,6685 літрів вартістю без ПДВ 15 740, 02 грн., вулкану Плюс, 1*20 л 48% в.р. 460 літрів вартістю без ПДВ 22 855, 11 грн., шквалу 20л 20 літрів вартістю без ПДВ 3 071, 54 грн. Загальна вартість товару без ПДВ 41 666, 67 грн., ПДВ 8 333, 33 грн. Відповідно до розрахунку № 64 від 07.08.2014 року коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної № 376 від 21.07.2014 року позивачем скориговано кількість поставленого деліту 20 л до 260 літрів (а.с. 232, т. 1). Вказані обсяги товару з урахуванням коригувань повністю співпадають з товаром його кількістю та вартістю згідно вищевказаних накладних. Отже, позивачем в результаті здійсненої поставки товару за видатковими накладними № 210717/20 від 21.07.2014 року та № 210718/20 від 21.07.2014 року у липні сформовано податкове зобовязання з оплати ПДВ у сумі 8 333, 33 грн.

У свою чергу, сформоване позивачем податкове зобовязання у сумі 8 333, 33 грн. повністю співпадає з задекларованим відповідачем-1 податковим кредитом у взаємовідносинах з позивачем у липні 2014 року, що підтверджується наданою на вимогу апеляційного господарського суду Млинівською обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Рівненській області інформацією та копіями податкової декларації та розшифровки податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (а.с. 223, 240, 241-246, т. 1).

Вказаними обставинами спростовуються доводи відповідача-1 щодо неотримання товару за видатковою накладною № 210717/20 від 21.07.2014 року та відсутності у відповідача-1 даних щодо її бухгалтерського обліку на підприємстві.

У звязку з встановленням зазначених обставин справи апеляційний господарський суд не вбачає підстав для призначення у справі судової почеркознавчої експертизи з метою з'ясування обставин підписання колишнім директором відповідача-1 - ОСОБА_4 видаткової накладної № 210717/20 від 21.07.2014 року, оскільки обставини проведення господарської операції з поставки товару за видатковою накладною № 210717/20 від 21.07.2014 року підтверджуються іншими належними та достовірними доказами.

Надана відповідачем-1 копія платіжного доручення № 812 від 21.07.2014 року на суму 50 000, 00 грн. (а.с. 82, т. 1) з призначенням платежу про здійснення оплати за двома договорами: № 14523-П від 06.06.2014 року та № 14673 від 21.07.2014 року, не дає можливості у сукупності з виписками по банківським рахункам як позивача, так і відповідача-1 (а.с. 80, 230 т. 1), в яких призначенням платежу вказаних коштів є оплата лише за договором № 14523-П, дійти до однозначного висновку про здійснення вказаним платіжним дорученням оплат за двома договорами.

Жодних належних доказів оплати відповідачем-1 вартості отриманого від позивача товару за спірним Договором та у встановлений ним (специфікацією № 1 до Договору) строк матеріали справи не містять.

Колегія суддів апеляційного господарського суду не вбачає підстав для задоволення клопотання позивача про направлення до правоохоронних органів повідомлення про вчинення злочину на підставі ч. 4 ст. 90 ГПК України, що не позбавляє позивача права звернутися до відповідних правоохоронних органів самостійно.

Відтак, апеляційна скарга Приватного підприємства "Радів-Агро" задоволенню не підлягає, оскаржуване рішення місцевого господарського суду підлягає залишенню без змін.

Також, апеляційний господарський суд погоджується з розподілом місцевим господарським судом судових витрат за подання позовної заяви, які з урахуванням винних дій відповдіача-1 на підставі ст. 49 ГПК України, стягнуті з відповдіача-1 на користь позивача.

Судові витрати за подання апеляційної скарги відповідно до ст. 49 ГПК України відносяться на відповідача-1.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Радів-Агро" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 23.04.2015 року у справі № 904/1499/15 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 23.04.2015 року у справі № 904/1499/15 залишити без змін.

Повна постанова складена 15.09.2015 року.

Головуючий суддя Л.А. Коваль

Суддя В.О. Кузенцов

Суддя А.Є. Чередко