КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" вересня 2015 р. Справа№ 910/13150/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дідиченко М.А.

суддів: Руденко М.А.

Дикунської С.Я.

при секретарі Петрик М.О.

за участю представників:

від позивача: Богданов М.Я. - в.о. генерального директора;

від відповідача: Зошій Ю.Й. - представник за довіреністю від 27.07.2015 року,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "УкрСпецБуд-Монтаж"

на рішення Господарського суду міста Києва від 18.05.2015 року

у справі № 910/13150/14 (суддя Отрош І.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Євробуд-Еліт"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "УкрСпецБуд-Монтаж"

про розірвання договору

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Євробуд-Еліт" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "УкрСпецБуд-Монтаж" про розірвання договору про спільну діяльність (просте товариство) № 1 від 20.02.2012 року.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що отримавши права замовника будівництва об'єкта, відповідач не виконав умов договору про спільну діяльність (просте товариство) № 1 від 20.02.2012. За твердженнями позивача, без виготовлення проектної документації на будівництво, реєстрації декларації на виконання будівельних робіт у квітні 2012 року відповідач, завіз на будівельний майданчик будівельну техніку і приступив до влаштування фундаменту багатоповерхового будинку. У червні 2012 року ця діяльність була відповідачем припинена в цілому і на час звернення до суду з даним позовом жодних дій по виконанню договору про спільну діяльність відповідачем не проводилось. Крім того, позивач зауважив, що відповідач як уповноважений учасник у спільній діяльності, згідно п. 13.2 договору, договір про спільну діяльність (просте товариство) у державному податковому органі не зареєстрував, що підтверджується листом Головного управління Міндоходів у Львівській області вих. 17287/10/1301-1802-18/612 від 17.07.2014 року. З огляду на вищевикладене, позивач, на підставі статті 651 Цивільного кодексу України (істотне порушення умов договору), просить суд розірвати укладений між сторонами договір про спільну діяльність (просте товариство) № 1 від 20.02.2012.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.09.2014 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Євробуд-Еліт" задоволені у повному обсязі та розірвано договір про спільну діяльність (просте товариство) № 1 від 20.02.2012, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Євробуд-Еліт" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Укрспецбуд-Монтаж".

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.12.2014 року рішення Господарського суду міста Києва від 03.09.2014 року залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 25.02.2015 року, рішення Господарського суду міста Києва від 03.09.2014 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 16.12.2014 року скасовано, справу № 910/13150/14 направлено на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Постанова Вищого господарського суду України мотивована тим, що суди попередніх інстанцій не встановили, чи є можливим одночасне застосування різних матеріально-правових підстав позову щодо розірвання договору. Крім того, оскаржувані рішення не містять висновків щодо строку виконання зобов'язань за договором, в той час як встановлено відсутність як графіка виконання робіт, так і передбачених у самому договорі строків виконання робіт ТОВ «БК «УкрСпецБуд-Монтаж».

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.05.2015 року при повторному розгляді справи № 910/13150/14 позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення місцевого господарського суду у даній справі скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції безпідставно приходить до висновку, що позивач виконав свої зобов'язання по договору, оскільки передана позивачем документація є застарілою, для будівництва чотириповерхового будинку. Дана документація не стосувалася будівництва чотириповерхового житлового будинку з мансардами, будівництво якого передбачено п. 1.1 спірного договору. Крім того, відповідач зазначає, що у спірному договорі не зазначено часові рамки виконання ТОВ «БК «УкрСпецбуд-Монтаж» покладених на нього договором про спільну діяльність обов'язків. Також, апелянт зазначив, що суд повинен встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною та установити, чи є дійсно істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати.

Відповідно до автоматичного розподілу справ між суддями, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "УкрСпецБуд-Монтаж" по справі № 910/13150/14 передано на розгляд колегії суддів у складі: Дідиченко М.А. - головуюча, Пономаренко Є.Ю., Руденко М.А.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 22.06.2015 року, у зв'язку із перебуванням судді Пономаренка Є.Ю. на лікарняному, справу № 910/13150/14 передано до розгляду колегії суддів у складі: Дідиченко М.А. (головуюча), Руденко М.А., Шевченко Е.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.06.2015 року справу № 910/13150/14 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: Дідиченко М.А. - головуюча, Руденко М.А., Шевченко Е.О. та призначена до розгляду на 15.07.2015 року.

Розпорядженням заступника голови Київського апеляційного господарського суду від 15.07.2015 року у зв'язку із відпусткою судді Шевченка Е.О., справу № 910/13150/14 передано на розгляд колегії суддів у складі: Дідиченко М.А. - головуюча, Руденко М.А., Пономаренко Є.Ю.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.07.2015 року справу № 910/13150/14 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: Дідиченко М.А., судді: Руденко М.А., Пономаренко Є.Ю.

У судове засідання 15.07.2015 року представник відповідача не з'явився, однак, через відділ документального забезпечення суду подав клопотання про відкладення розгляду справи.

Представник позивача у судовому засіданні 15.07.2015 року не заперечував проти задоволення клопотання відповідача та надав пояснення по суті спору.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.07.2015 року розгляд справи відкладено до 09.09.2015 року о 11:40.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 07.09.2015 року у зв'язку із відпусткою судді Пономаренка Є.Ю., справу № 910/13150/14 передано на розгляд колегії суддів у складі: Дідиченко М.А. - головуюча, Руденко М.А., Дикунська С.Я.

Крім того, від представника відповідача до Київського апеляційного господарського суду надійшло клопотання про участь представника відповідача у судовому засіданні в режимі відеоконференції, в якому просить визначити Львівський апеляційний господарський суд відповідальним за проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 07.09.2015 року справу № 910/13150/14 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: Дідиченко М.А., судді: Руденко М.А., Дикунська С.Я. та задоволено клопотання представника відповідача щодо його участі у судовому засіданні Київського апеляційного господарського суду у режимі відеоконференції.

Представник позивача у судовому засіданні 09.09.2015 року заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив суд, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник відповідача у судовому засіданні 09.09.2015 року підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд її задовольнити. Зазначив, що позивач не довів, що йому завдано шкоди та не надав жодних доказів для її оцінки.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом та підтверджується матеріалами справи, 20.02.2012 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Євробуд-Еліт" (надалі - замовник) та Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "УкрСпецБуд-Монтаж" (надалі - виконавець) уклали договір про спільну діяльність (просте товариство) № 1 (надалі - договір), за умовами якого, сторони зобов'язались об'єднати свої вклади та спільні дії з капітального будівництва чотирьохповерхового житлового будинку з мансардними, нежитловими та загального призначення приміщеннями (надалі - об'єкт) на земельній ділянці площею 0,3089 га за адресою: Львівська область, м. Пустомити, на розі вулиць Шевченка та Бабія, для досягнення спільної господарської мети - розподілу збудованого та введеного в експлуатацію об'єкту.

Відповідно до п. 1.1 договору, під розподілом об'єкту учасники розуміють набуття права власності на об'єкти нерухомості (квартири, мансардні приміщення та приміщення загального користування) кожним учасником договору пропорційно до його вкладу. Під земельною ділянкою території забудови будівельним майданчиком) учасники розуміють земельну ділянку загальною площею 0,3089 га, яка знаходиться за адресою: Львівська обл., м. Пустомити, на розі вулиць Шевченка і Бабія та на момент укладення цього Договору належить на праві оренди замовникові, що підтверджується Договором оренди земельної ділянки № 51 від 23.01.2007. Зазначена земельна ділянка вважається такою, на території якої відповідно до умов даного Договору буде здійснюватись будівництво 4-х поверхового житлового будинку з мансардними приміщеннями.

Згідно із п. 1.2 договору, характеристики об'єкта мають відповідати затвердженій проектно-кошторисній документації у встановленому законодавством порядку, яка з моменту її затвердження стає невід'ємною частиною цього договору.

Відповідно до п. 1.3 договору, для досягнення мети, що визначена п. 1.1 договору, учасники домовилися про здійснення юридичних і фактичних дій щодо оформлення прав на земельну ділянку; юридичних і фактичних дій щодо отримання дозволу на будівництво об'єкту містобудування, збору вихідних даних, проведення проектних робіт та отримання дозволу на виконання будівельних робіт; організаційних та фінансових заходів щодо забезпечення виконання дій, передбачених п.п. 1.3.2, 1.3.3 договору; здійснення будівництва, проведення розрахунків між учасниками, розподіл прав власності, введення об'єкту в експлуатацію; будівництва об'єкту, до якого учасники відносять виконання проектно-кошторисних та будівельних робіт.

Згідно із п. 1.4 договору, мета договору вважатиметься досягнутою із дня підписання учасниками актів прийому-передачі збудованих приміщень в завершеному будівництвом об'єкту.

Пунктом 2.2 договору сторони погодили, що вкладом замовника в спільну інвестиційну діяльність є: права замовника будівництва об'єкту (забудовника), визначені у Положенні про замовника-забудовника і технічний нагляд у будівництві, затвердженому Постановою Держбуду СРСР від 02.02.1988 року, Правилами забудови міста Пустомити, затверджених рішенням Пустомитівської міської ради, оцінені Сторонами у 225 000,00 грн. Товариство з обмеженою відповідальністю "Євробуд-Еліт" здійснює вклад у виді права замовника будівництва одразу. З цією метою з моменту підписання цього Договору замовник передає в управління виконавцю земельну ділянку території забудови (будівельний майданчик) загальною площею 0,3089 га за адресою: Львівська область, м. Пустомити на розі вулиць Шевченка та Бабія. Крім того, на момент підписання цього договору, замовник передає виконавцю: рішення сесій Пустомитівської міської ради на оренду земельної ділянки, затвердження містобудівельного обґрунтування, надання дозволу на розробку робочого проекту під будівництво багатоповерхового будинку, надання рекомендацій щодо напрямків вивезення ґрунту з будівельного майданчика; акт узгодження меж землекористування на місцевості; проект землеустрою; будівельний паспорт земельної ділянки; містобудівне обґрунтування; генеральний план міста Пустомити; топографічну зйомку земельної ділянки; інженерно-геологічні висновки; робочий проект на зовнішнє електропостачання будівельного майданчика; договір на приєднання до електричних мереж; технічні умови відповідних службах міста; висновки санітарно-епідеміологічної та інших служб; висновки про інсоляційний режим приміщень в будинку № 1 і № 3 на вул. Бабія в місті Пустомити; дозвіл на виконання робіт.

Відповідно до п. 4.1 договору, під час ведення спільних справ діяти від імені всіх учасників має право виключно виконавець - уповноважений учасник.

Виконавець на період дії цього Договору отримує повне і безумовне право виконання функцій замовника будівництва об'єкту (п. 4.2 договору).

Відповідно до п. 4.3 договору, бухгалтерський облік, оподаткування результатів спільної інвестиційної діяльності і звіти з операцій, пов'язаних з виконанням умов цього договору, здійснюється виконавцем окремо від обліку результатів його господарського діяльності.

Згідно із п. 5.1 договору, учасники зобов'язані добросовісно виконувати свої зобов'язання за договором; на вимогу іншого учасника надавати інформацію про хід спільної діяльності та ознайомлювати з відповідними документами; протягом 30 календарних днів після введення об'єкта в експлуатацію оформити та передати експлуатуючій організації завершений будівництвом об'єкт, документацію, необхідну для експлуатації об'єкту; брати участь у прийнятті завершеного будівництвом об'єкту в експлуатацію згідно із Постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2004 № 1243 "Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів"; сприяти одна одній у виконанні договору.

Відповідно до пункту 5.3. договору, учасник, на якого покладено ведення спільної діяльності, зобов'язаний, серед іншого, одержати необхідні вихідні дані з будівництва об'єкту: архітектурно-планувальне завдання та технічні умови, погоджені у відповідних службах, а в разі необхідності - й інші документи; підготувати та погодити проектну документацію з будівництва об'єкту, подати її на затвердження в установленому порядку; забезпечити оформлення дозволу на виконання будівельних робіт в інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю м. Пустомити; своїми або залученими силами виконати повний комплекс будівельно-монтажних робіт та здати об'єкт в експлуатацію;забезпечити виконання в повному обсязі всіх робіт з проектування, будівництва об'єкту та ввести об'єкт в експлуатацію згідно із графіком, який є додатком до договору.

Пунктом 13.1 договору, сторони передбачили, що договір вважається укладеним із дня його підписання учасниками і до моменту досягнення учасниками спільної мети, визначеної в п. 1.4 договору. Договір не є безстроковим, його укладено на визначений строк, до досягнення певної мети.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором про спільну діяльність.

Відповідно до статті 1130 Цивільного кодексу України, за договором про спільну діяльність сторони (учасники) зобов'язуються спільно діяти без створення юридичної особи для досягнення певної мети, що не суперечить законові. Спільна діяльність може здійснюватися на основі об'єднання вкладів учасників (просте товариство) або без об'єднання вкладів учасників.

Відповідно до статті 1131 Цивільного кодексу України, договір про спільну діяльність укладається у письмовій формі. Умови договору про спільну діяльність, у тому числі координація спільних дій учасників або ведення їхніх спільних справ, правовий статус виділеного для спільної діяльності майна, покриття витрат та збитків учасників, їх участь у результатах спільних дій та інші умови визначаються за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом про окремі види спільної діяльності.

За договором простого товариства сторони (учасники) беруть зобов'язання об'єднати свої вклади та спільно діяти з метою одержання прибутку або досягнення іншої мети (ст. 1132 Цивільного кодексу України).

Колегією суддів встановлено, що на виконання умов договору про спільну діяльність (просте товариство) № 1 від 20.02.2012 позивачем за актом прийому-передачі від 07.02.2012 було передано відповідачеві: договір оренди земельної ділянки №51 від 23.01.2007 щодо користування земельною ділянкою загальною площею 0,3089 га за адресою: Львівська область, м. Пустомити на розі вулиць Шевченка та Бабія; рішення сесій Пустомитівської міської ради щодо передання в оренду позивачеві цієї земельної ділянки; затвердження містобудівельного обґрунтування, надання дозволу на розробку робочого проекту під будівництво багатоповерхового житлового будинку; надання рекомендацій щодо напрямків вивезення ґрунту з будівельного майданчика; акти узгодження меж землекористування на місцевості; будівельний паспорт земельної ділянки; містобудівне обґрунтування; наявну проектну документацію на будівництво багатоквартирного житлового будинку; витяг із Генерального плану м. Пустомити; топографічну зйомку вищевказаної земельної ділянки; інженерно-геологічні висновки щодо можливості будівництва; робочий проект на зовнішнє електропостачання будівельного майданчика; договір на приєднання до електричних мереж; технічні умови відповідних державних служб; висновки СЕС, МНС; дозвіл на виконання будівельних робіт, копії усіх установчих документів позивача; документи позивача для відкриття фонду фінансування будівництва та іншу документацію проекту, умов і дозволів на будівництво.

Заперечуючи факт передання позивачем документів, передбачених в п. 2.2. договору, відповідач зазначає, що ТОВ «Євробуд-Еліт» була передана застаріла документація для будівництва дев'ятиповерхового будинку, яка не стосувалася будівництва чотириповерхового житлового будинку з мансардами, будівництво якого передбачено п. 1.1 договору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно із ст. 34 ГПК України встановлено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Водночас, колегія суддів зазначає, що відповідач не надав суду жодних доказів того, що згідно акту прийому-передачі від 07.02.2012 року позивачем була передана відповідачу застаріла документація.

Крім того, як вбачається із матеріалів справи, зокрема з листа № 13-01 від 17.01.2013 року, відповідач призупинив будівництво об'єкту не у зв'язку із тим, що позивач не передав необхідної документації, передбаченої п. 2.2. договору, а через фінансові труднощі.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що на виконання п. 2.2 договору позивачем була передана відповідачу вся необхідна документація, зазначена в умовах спірного договору, що підтверджується актом прийому-передачі від 07.02.2010 року.

Згідно з пунктом 2.3. договору, вкладом виконавця в спільну діяльність є внески у вигляді грошових коштів, майна та трудової участі, необхідних для будівництва житлового будинку. З цією метою виконавець власними коштами або із залученням коштів інших фізичних чи юридичних осіб зобов'язується здійснити: оплату передпроектних та проектних робіт та збору всієї необхідної документації для отримання дозволу на будівництво; оплату робіт із виготовлення проектно-кошторисної документації на будівництво об'єкту у термін, визначений графіком проектної організації, який погоджується із учасниками; своїми силами та з залученням субпідрядних організацій; виконати будівельно-монтажних робіт по зведенню чотирьохповерхового житлового будинку; введення об'єкту в експлуатацію; придбання інженерного обладнання; оплату вартості робіт, пов'язаних з отриманням ордеру, контрольно-геодезичною зйомкою, підключення до інженерних мереж; відшкодування робіт міських служб, пов'язаних з будівництвом та введенням об'єкту в експлуатацію; оплату проведення технічного та авторського нагляду за будівництвом у відповідності до затвердженої проектно-кошторисної документації, будівельних норм та правил; здійснити покриття усіх інших витрат на виконання договору про спільну діяльність.

Проте, відповідач, вимог п. 2.3 договору про спільну діяльність не виконав. Доказів на підтвердження іншого відповідачем не подано.

Водночас, позивач, в підтвердження невиконання відповідачем положень договору про спільну діяльність, надано довідку Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-проектна фірма "Галпроект" вих. №6/05 від 28.05.2014р., в якій зазначено, що повний розрахунок за виготовлену проектну документацію по підготовці архітектурно-планувальної концепції багатоквартирного житлового будинку на вул. Шевченка в м. Пустомити Львівської області відповідачем не проведено, договір на виготовлення робочого проекту багатоквартирного житлового будинку на вул. Шевченка в м. Пустомити Львівської області не укладався, робоча документація не виготовлялась, авторський нагляд на об'єкті будівництва не здійснювався.

З матеріалів справи вбачається, що позивач своїми листами №8 від 28.06.2012, №18 від 05.10.2012, №21 від 24.12.2012 звертався до відповідача з вимогами належного виконання договору про спільну діяльність (просте товариство).

У відповідь на лист позивача № 21 від 24.12.2012 відповідач своїм листом № 13-01 від 17.01.2013 повідомив про те, що будівництво об'єкту за договором призупинено у зв'язку із тимчасовими фінансовими труднощами відповідача та зазначив, що поновлення будівництва об'єкту заплановане на кінець першого кварталу 2013 року.

Однак, враховуючи невиконання відповідачем своїх зобов'язань за договором, позивач листом № 7 від 30.08.2013 звернувся до відповідача з вимогою про розірвання договору про спільну діяльність та просив підписати додаток №1 до договору про розірвання договору про спільну діяльність (просте товариство) №1 від 20.02.2012 року.

Згідно з ч. 4 ст. 188 ГК України у разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Відповідно до ст. 651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно із ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до пункту 5.3. договору, учасник, на якого покладено ведення спільної діяльності, зобов'язаний, серед іншого, забезпечити виконання в повному обсязі всіх робіт з проектування, будівництва об'єкту та ввести об'єкт в експлуатацію згідно із графіком, який є додатком до договору.

Однак, як встановлено колегією суддів, сторони не погодили графік виконання робіт, а тому, відповідно не погодили строки виконання робіт за договором про спільну діяльність (просте товариство) № 1 від 20.02.2012 року.

У письмових поясненнях, поданих до суду 24.04.2015 року, позивач зазначив, що відповідач не пред'являв позивачу на затвердження графік виконання проектних робіт, графік виконання будівельних робіт, в яких зазначаються строки виконання будівельних робіт, та не виготовив проект організації будівництва, в якому вказуються строки виконання будівельних робіт, що є істотним порушенням відповідачем умов договору про спільну діяльність (просте товариство) № 1 від 20.02.2012 року.

Водночас, відповідач у відзиві на позовну заяву, поданому до суду 24.04.2015, зазначив, що умовами укладеного між сторонами договору про спільну діяльність (просте товариство) № 1 від 20.02.2012 року не передбачені строки виконання відповідачем свого обов'язку з будівництва об'єкту, а тому, на думку відповідача, договір не має жодних часових обмежень щодо виконання відповідачем покладених на нього обов'язків.

Так, в матеріалах справи містяться односторонні документи відповідача, в яких останній зазначає строки будівництва та здачі об'єкта в експлуатацію.

З наявної в матеріалах справи копії Техніко-економічних показників на 4-х поверховий будинок із мансардою та нежитловими приміщеннями у м. Пустомити на вул. Шевченка - Бабія вбачається, що закінченням першої черги будівництва є 25.04.2013 року; здачею першої черги будівництва в експлуатацію є 25.08.2013 року.

Відповідно до паспорту будинку про будівництво багатоквартирного житлового будинку у м. Пустомити, вул. Шевченка - Бабія (належним чином засвідчена копія знаходиться в матеріалах справи), початком будівництва є 10.04.2012 року, а завершенням будівництва - 25.08.2013 року. Аналогічна інформація щодо строків будівництва також зазначена в рекламному буклеті, виконаного на замовлення відповідача (Перший житловий багатоквартирний будинок в Україні за системою "Пластбау" каркасно-монолітне будівництво з незломною, утепленою опалубкою), належним чином засвідчена копія якого знаходиться в матеріалах справи.

Крім того, колегія суддів зазначає, що позивачем до матеріалів справи долучений лист Державного підприємства Державного інституту проектування міст "Містопроект" Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України вих. № 103/10-1 від 16.03.2015 та розрахунок тривалості будівництва об'єкту "Багатоквартирний житловий будинок на вул. Шевченка - Бабія у м. Пустомити Пустомитівського району Львівської області з приміщеннями комерційного призначення", відповідно до якого проектною організацією на підставі норм СНиП 1.04.03-85* (норми тривалості будівництва і заділу у будівництві підприємств, будівель і споруд, затверджених постановою Держбуду СРСР і Держплану СРСР від 17.04.1985 № 51/90) була визначена загальна тривалість будівництва вказаного об'єкту, яка становить 13,1 місяця.

Також, умовами договору про спільну діяльність (зокрема, п.п. 2. 3, 5.3) встанволено, що саме на відповідача покладено обов'язок щодо здійснення (оплати) предпроектних та проектних робіт (підготувати та погодити проектну документацію з будівництва об'єкту) та забезпечення виконання у повному обсязі всіх робіт з проектування, будівництва та введення в експлуатацію об'єкту.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", проектна документація на будівництво об'єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджується замовником.

Відповідно до п. 9 наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України "Про затвердження порядку розроблення проектної документації на будівництво об'єктів" від 16.05.2011 № 45, проектна документація на будівництво об'єктів розробляється з урахуванням вимог містобудівної документації, вихідних даних на проектування та дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, у тому числі вимог доступності для інвалідів та інших маломобільних груп населення.

Згідно із п. 15 наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України "Про затвердження порядку розроблення проектної документації на будівництво об'єктів" від 16.05.2011 № 45, тривалість будівництва визначається при розробленні стадій ТЕО (ТЕР), ЕП, П або РП у розділі проекту з організації будівництва, враховуючи вид будівництва, складність будови, технічні та технологічні рішення, обсяг будівництва, трудові та технічні ресурси.

Частиною 2 вказаної статті Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", експертиза проектів будівництва проводиться в установленому Кабінетом Міністрів України порядку експертними організаціями незалежно від форми власності, які відповідають критеріям, визначеним центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", замовник має право виконувати будівельні роботи після направлення замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю (далі - орган державного архітектурно-будівельного контролю) - щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування; реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I-III категорій складності.

Однак, відповідач належні та допустимі докази виготовлення проектної документації на будівництво суду не надав.

До того ж, відповідно до довідки, долученої позивачем та виданої Товариством з обмеженою відповідальністю "Галпроект" вих. № 6/05 від 28.05.2014, вбачається, що 28.05.2011 між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Галпроект" було укладено договір № 26/11 про підготовку архітектурно-планувальної концепції багатоквартирного житлового будинку на вул. Шевченка в м. Пустомити Львівської області. Як стверджує у вказаному листі Товариство з обмеженою відповідальністю "Галпроект", проектні пропозиції були ним виготовлені і передані відповідачу, однак Договір на виготовлення робочого проекту багатоквартирного будинку на вул. Шевченка у м. Пустомити Львівської області не укладався, і, відповідно, робоча документація не виготовлялась; авторський нагляд на об'єкті будівництва не здійснювався.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про невиконання відповідачем обов'язку з виготовлення проектної документації на будівництво. Водночас, враховуючи вищевказані нормативні акти, тривалість будівництва визначається саме при розробленні проекту будівництва, враховуючи вид будівництва, складність будови, технічні та технологічні рішення, обсяг будівництва, трудові та технічні ресурси.

Також, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що договором про спільну діяльність сторонами також не було погоджено строк виконання відповідачем обов'язку щодо підготовки і погодження проекту будівництва.

Проте, згідно з ч. 1 ст. 6 Цивільного кодексу України до загальних засад цивільного законодавства належить, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 5 ст. 12 Цивільного кодексу України, якщо законом встановлені правові наслідки недобросовісного або нерозумного здійснення особою свого права, вважається, що поведінка особи є добросовісною та розумною, якщо інше не встановлене судом.

При цьому, добросовісне здійснення особою свого цивільного права передбачає реалізацію правомочностей відповідного права з урахуванням інтересів інших учасників відносин, публічних інтересів держави тощо. Добросовісність здійснення цивільного права завжди проявляється в такій поведінці особи-носія такого права, яка знаючи (повинна була знати), що здійснення нею прав або виконання обов'язків може призвести до негативних наслідків, не вжила доступних їй заходів для їх усунення.

В іншому випадку така особа має вважатися недобросовісною з настанням для неї тих чи інших правових наслідків.

Розумне здійснення цивільних прав передбачає адекватну оцінку особою цінності певного майнового права, доцільність своїх дій, наслідків здійснення або нездійснення цивільного права. У зв'язку з цим, розумним здійсненням цивільних прав слід вважати звичайні дії, які є адекватними стану правовідносин і які може вчиняти особа відповідно до її середнього рівня інтелекту та життєвого досвіду, а також професійного статусу особи.

Приймаючи до уваги вказані норми, умови договору про спільну діяльність (просте товариство) № 1 від 20.02.2012 року, мету укладення договору, колегія суддів вважає, що поведінка відповідача при виконанні договору є недобросовісною та розумні строки виготовлення проектної документації не дотримані.

Таким чином, за відсутності погодженого сторонами строку будівництва об'єкту та неможливості застосування положень ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України до даних правовідносин, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо прийняття розрахунку тривалості будівництва, який здійснений Державним підприємством Державний інститут проектування міст "Містопроект" на підставі норм СНиП 1.04.03-85* (норми тривалості будівництва і заділу у будівництві підприємств, будівель і споруд, затверджених постановою Держбуду СРСР і Держплану СРСР від 17.04.1985 № 51/90), у якості належного доказу у підтвердження нормативного строку здійснення будівництва.

При цьому відповідачем не була надана будь-яка інша документація, розроблена проектною організацією або експертний висновок, який би спростовував інформацію щодо тривалості будівництва, яка вказана у розрахунку Державного підприємства Державного інституту проектування міст "Містопроект" Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України.

Беручи до уваги вищевикладене, зважаючи на те, що відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження виконання ним умов укладеного між сторонами договору про спільну діяльність (просте товариство) № 1 від 20.02.2012 року, колегія суддів дійшла висновку, що відповідач не виконав обов'язок щодо розробки проекту будівництва у розумні строки та не здійснив будівництво об'єкту відповідно до договору про спільну діяльність у строки, передбачені нормами тривалості будівництва та розрахованими Державним підприємством Державний інститут проектування міст "Містопроект" Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України (13,1 місяць), та строки, які встановлені відповідачем у Техніко-економічних показниках на 4-х поверховий будинок із мансардою та нежитловими приміщеннями у м. Пустомити на вул. Шевченка - Бабія та паспорті будинку (25.08.2013), а отже на момент звернення позивача з позовом до суду його права були порушені.

Крім того, відповідно до висновку експертизи з технічного обстеження № 14.46.10.04.41.20-4884/5362 фундаментів під житловий чотириповерховий житловий будинок на розі вулиць Шевченка та Бабія у м. Пустомити Львівської області, який складено Державним підприємством "Західний експертно-технічний центр Держгірпромнагляду України" від 29.10.2014, встановлено, що роботи по влаштуванню фундаментів виконані неякісно, з порушенням технології влаштування фундаментів, а саме: відсутній проект виконання робіт; відсутні ущільнення природного грунту під основами фундаментів; відсутнє влаштування підготовки (піщаної або щебеневої, пошарово ущільненої, товщиною 200-300 мм.); замулення котловану; корозія арматури і каркасів; використання влаштованого фундаменту для подальшого будівництва неможливе.

Також, відповідно до п. 64.6 статті 64 Податкового кодексу України, на обліку в органах державної податкової служби повинні перебувати угоди про розподіл продукції та договори про спільну діяльність на території України без створення юридичних осіб, на яких поширюються особливості податкового обліку та оподаткування спільної діяльності, визначені цим Кодексом. Взяття на облік договору про спільну діяльність або угоди про розподіл продукції здійснює платник податків - учасник, визначений відповідальним за утримання та внесення податків до бюджету під час виконання договору або угоди.

Відповідно до п. 4.1 договору, під час ведення спільних справ діяти від імені всіх учасників має право виключно виконавець - уповноважений учасник.

Згідно із п. 13.2 договору передбачено, що даний договір складений у 3-х автентичних примірниках - по одному для кожного з учасників, один - для взяття на облік податкових органам за місцем знаходження виконавця.

Таким чином, відповідач (виконавець за договором) повинен був зареєструвати договір про спільну діяльність (просте товариство) № 1 від 20.02.2012 у податкових органах за місцем свого знаходження (відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців: м. Київ, Шевченківський район, проспект Перемоги, 68/1, оф. 62).

Як вбачається з листа Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві вих. № 27264/10/26-59-18-05-23 від 03.11.2014, відомості щодо наявності інформації про реєстрацію у ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві договору про спільну діяльність (просте товариство) № 1 від 20.02.2012 відсутні, що свідчить про невиконання відповідачем покладеного на нього обов'язку з реєстрації договору податковим органом.

Таким чином, відповідач порушив умови договору про спільну діяльність (просте товариство) № 1 від 20.02.2012, зокрема, не зареєстрував договір у податковому органі.

Відповідно до ст. 651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Отже, сторона, яка ставить питання про розірвання договору, має довести, окрім наявності істотного порушення договору, наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною. Така шкода може бути виражена як у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди, так і моральної (немайнової) шкоди, внаслідок чого сторона позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Так, відповідно до п. 1.1 спірного договору, метою укладення договору є розподіл збудованого та введеного в експлуатацію об'єкту. Під розподілом об'єкту сторони розуміють набуття права власності на об'єкти нерухомості (квартири, мансардні приміщення та приміщення загального користування) кожним учасником договору пропорційно до його вкладу. Згідно із п. 8.2 договору, розподіл здійснюється шляхом укладення учасниками або вказаними ними особами актів прийому-передачі нерухомості протягом 30 календарних днів із дня введення об'єкту будівництва в експлуатацію, що підтверджує досягнення спільною діяльністю своєї мети..

Колегією суддів встановлено, що об'єкт будівництва не збудований та не був введений в експлуатацію у розумні строки (13,1 місяць), а тому сторони, зокрема позивач, до цього часу не досяг мети, на яку він розраховував при укладанні договору (набуття права власності на частину об'єкта нерухомості).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про істотне порушення відповідачем договору про спільну діяльність (просте товариство) № 1 від 20.02.2012, оскільки внаслідок завданої цим шкоди позивач значною мірою позбавився того, на що він розраховував при укладенні договору (будівництво та розподіл збудованого та введеного в експлуатацію об'єкта - відповідно до мети договору), у зв'язку з чим апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Також, колегія суддів зазначає, що обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається саме на наявність істотного порушення відповідачем умов договору та положення статті 651 Цивільного кодексу України (як у позовній заяві, так і у письмових уточненнях до неї), а не на положення статті 1142 Цивільного кодексу України.

При цьому, суд не приймає до уваги твердження відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву щодо обов'язку позивача відшкодувати понесені відповідачем витрати у розмірі 752 028 грн. 78 коп., відповідно до положень статті 1142 Цивільного кодексу України, з огляду на те, що укладений між сторонами договір про спільну діяльність (просте товариство) № 1 від 20.02.2012 року підлягає розірванню на підставі статті 651 Цивільного кодексу України, у зв'язку із істотним порушенням умов договору, в той час як ст. 1142 ЦК України передбачає інші підстави розірвання договору.

Крім того, відповідач в апеляційній скарзі зазначає, що судом порушена територіальна підсудність справи, оскільки об'єкт земельних відносин знаходиться у Львівській області, а отже і справа повинна була слухатися у Господарському суді Львівської області.

Однак, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 15 ГПК України передбачено, що справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні господарських договорів, справи у спорах про визнання договорів недійсними розглядаються господарським судом за місцезнаходженням сторони, зобов'язаної з договором здійснити на користь другої сторони певні дії, та такі як: передати майно, виконати роботу, надати послуги сплатити гроші тощо.

Беручи до уваги, що предметом спору є розірвання договору за яким виконати роботи повинен був відповідач, тому спір у даній справі повинен розглядатися за місцезнаходженням відповідача.

Як вбачається із матеріалів справи, а саме витягу з ЄДРПОУ, місцезнаходженням відповідача є: м. Київ, пр. Перемоги, 68/1, оф. 62.

Враховуючи зазначене, дана справа слухалася за належною територіальною підсудністю, в Господарському суді міста Києва.

За таких обставин висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду міста Києва від 18.05.2015 року у справі № 910/13150/14 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно із ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "УкрСпецБуд-Монтаж" на рішення Господарського суду міста Києва від 18.05.2015 року залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 18.05.2015 року у справі № 910/13150/14 - без змін.

3. Матеріали справи № 910/13150/14 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя М.А. Дідиченко

Судді М.А. Руденко

С.Я. Дикунська