ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

01.09.2015 Справа № 904/7275/14

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач)

суддів: Кузнецова В.О., Пархоменко Н.В.

при секретарі судового засідання: Погорєловій Ю.А.

за участю представників сторін:

від боржника: ОСОБА_1В, НОМЕР_1 від 22.05.00, ліквідатор;

від ліквідатора: ОСОБА_2, довіреність №1 від 14.01.15, представник ліквідатора;

представники скаржника та кредиторів у судове засідання не зявилися, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, м. Дніпропетровськ на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 22.07.2015р. у справі № 904/7275/14

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКМ і КО" (49101, м. Дніпропетровськ

до боржника: Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКМ і КО" (49101, м. Дніпропетровськ, вул. Карла Лібкнехта, 23, приміщення 1; )

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 22.07.2015р. у справі № 904/7275/14 (суддя Владимиренко І.В.) затверджено ліквідаційний баланс та звіт ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКМ і КО" (49101, м. Дніпропетровськ, вул. Карла Лібкнехта, 23, приміщення 1; ), ліквідовано юридичну особу Товариство з обмеженою відповідальністю "ВКМ і КО" (49101, м. Дніпропетровськ, вул. Карла Лібкнехта, 23, приміщення 1; ), провадження у справі припинено.

Ухвала місцевого господарського суду мотивована достатністю підстав для затвердження ліквідаційного балансу та ліквідації юридичної особи банкрута.

Не погодившись із вказаною ухвалою ОСОБА_3 податкова інспекція у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області подала апеляційну скаргу, згідно з якою просить скасувати ухвалу господарського суду від 22.07.2015р. у справі № 904/7275/14 та припинити провадження у справі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що при прийнятті оскаржуваної ухвали судом першої інстанції не досліджено усіх обставин справи, зокрема те, що ліквідатором не були надані податковому органу первинні документи фінансово-господарської діяльності та проміжний ліквідаційний баланс банкрута. Не надання таких документів позбавило скаржника можливості провести позапланову перевірку боржника та заявити додаткові грошові вимоги. Характер же господарських операцій банкрута свідчить про мінімізацію останнім податкових зобовязань та має ознаки фіктивної господарської діяльності. Наведені обставини не були враховані господарським судом, що призвело до прийняття передчасного рішення про ліквідацію банкрута з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.08.2015 року у складі колегії суддів: головуючий суддя Чередко А.Є., судді Коваль Л.А., Пархоменко Н.В. відновлено строк подання апеляційної скарги, апеляційну скаргу прийнято до провадження, розгляд скарги призначено у судовому засіданні на 01.09.2015 року.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 31.08.2015 року, на підставі розпорядження голови суду від 31.08.2015р. про склад колегії суддів у звязку з відпусткою судді Коваль Л.А., апеляційну скаргу прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Чередко А.Є., судді Кузнецов В.О., Пархоменко Н.В.

Представник ліквідатора банкрута в судовому засіданні просив ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 22.07.2015р. у справі № 904/7275/14 залишити без змін, а апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 22.07.2015р. у справі № 904/7275/14 припинити, посилаючись при цьому на вчинення усіх необхідних дій, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", під час проведення ліквідаційної процедури. Ліквідатор, також зазначає про не надання скаржником доказів призначення проведення позапланової документальної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКМ і КО", своєчасне повідомлення податкового органу про ліквідацію банкрута та достатність в останнього часу на проведення такої перевірки. Ліквідатор вказує, що оскільки ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області не зверталася до ліквідатора та господарського суду з заявою про визнання грошових вимог до боржника, то інспекція не має статусу учасника провадження у справі про банкрутство та відповідно позбавлена права оскарження процесуальних рішень у справі, що є підставою для припинення апеляційного провадження.

Скаржник та кредитори наданим їм процесуальним правом не скористалися та не забезпечили явку в судове засідання своїх повноважних представників, хоча про час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Беручи до уваги, що неявка представників скаржника та кредиторів не перешкоджає перегляду справи по суті, матеріали справи є достатніми для розгляду апеляційної скарги, а апеляційний суд обмежений п'ятнадцятиденним строком розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, колегія суддів дійшла висновку про розгляд справи по суті у відсутності представників скаржника та кредиторів.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників ліквідатора, судова колегія вважає, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області підлягає припиненню з наступних підстав.

Згідно із пунктом 1-1 Прикінцевих та перехідних положень (Х розділ) Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (надалі Закон), в редакції з 19.01.2013 року, положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом.

Відповідно до статті 4-1 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом.

За частиною 1 статті 2 Закону, провадження у справі про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Відповідно до статті 9 Закону, справи про банкрутство юридичних осіб та фізичних осіб підприємців розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Пункт 8 частини 3 статті 129 Конституції України визначає серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Вказана конституційна норма конкретизована законодавцем в статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якою учасники судового процесу та інші особи у випадках і порядку, встановлених процесуальним законом, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Отже, реалізація конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення названим Законом ставиться в залежність від положень процесуального закону.

Таким чином, випадки в яких особа має право оскаржити рішення суду в апеляційному чи касаційному порядку мають бути встановлені Господарським процесуальним кодексом України.

Нормами статті 91 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участі у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обовязки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили.

Відповідно до ч.6 ст.106 Господарського процесуального кодексу України, апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду можуть подавати сторони та інші учасники судового процесу, зазначені у цьому Кодексі та Законі України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

У відповідності до статті 1 Закону (в редакції, що діє з 19.01.2013 року) учасниками у справі про банкрутство є сторони, забезпечені кредитори, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор), власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) суб'єкта підприємницької

діяльності - боржника, а також у випадках, передбачених цим Законом, інші особи, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство.

Як встановлено статтею 1 Закону, сторонами у справі про банкрутство є конкурсні кредитори (представник комітету кредиторів) та боржник (банкрут).

Цією статтею також визначено, що кредитор - юридична або фізична особа, а також органи державної податкової служби та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника (майнового поручителя).

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 23.09.2014 року прийнято до розгляду заяву ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКМ і КО" про порушення провадження у справі про банкрутство відповідно до процедури, передбаченої ст. 95 Закону, яка передбачає особливості застосування процедури банкрутства боржника, що ліквідується власником.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 01.10.2014 року порушено провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКМ і КО". Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та призначено судове засідання суду на 21.10.2014 року (а. с. 76-77, Т.1.).

Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 21.10.2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ВКМ і КО" визнано банкрутом. Відкрито ліквідаційну процедуру у справі строком на три місяці. Ліквідатором банкрута призначено голову ліквідаційної комісії ОСОБА_1, якого зобовязано вчинити певні дії (а. с. 90-92, Т. 1.).

21.10.2014 року господарським судом Дніпропетровської області оприлюднено повідомлення про визнання боржника банкрутом та відкриття відносно нього ліквідаційної процедури на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет (номер публікації - 10298).

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 22.07.2015р. у справі № 904/7275/14 (суддя Владимиренко І.В.) затверджено ліквідаційний баланс та звіт ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКМ і КО" (49101, м. Дніпропетровськ, вул. Карла Лібкнехта, 23, приміщення 1; ), ліквідовано юридичну особу Товариство з обмеженою відповідальністю "ВКМ і КО" (49101, м. Дніпропетровськ, вул. Карла Лібкнехта, 23, приміщення 1; ), провадження у справі припинено.

Особливості та порядок заявлення кредиторами претензій до боржника, що ліквідується в порядку статті 95 Закону, визначені положеннями частини 3 статті 95 Закону та передбачають, що кредитори мають право заявити свої вимоги до боржника, який ліквідується, у місячний строк з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника, який ліквідується, банкрутом, на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Особи, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними кредиторами, а їх вимоги погашаються в шосту чергу.

Отже, у справі про банкрутство боржника, який ліквідується власником особа може набути статусу кредитора сторони у справі про банкрутство після прийняття постанови про визнання банкрутом та у разі звернення із кредиторськими вимогами до боржника.

У звязку з наведеним, органи державної податкової служби та інші державні органи є кредиторами неплатоспроможних боржників, якщо вони мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобовязань до боржника, що узгоджується з нормою частини 1 статті 210 Господарського кодексу України. Однак, вказана норма не встановлює автоматичного визнання цих органів кредиторами у всіх справах про банкрутство.

Таким чином, особа, яка має грошові вимоги до боржника, набуває статусу учасника провадження у справі про банкрутство, а саме кредитора, лише у разі подання у встановленому порядку заяви з грошовими вимогами до боржника. Тільки після цього, така особа має процесуальне право на оскарження процесуальних документів у справі про банкрутство.

Матеріали справи свідчать, що ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКМ і КО" повідомлено ОСОБА_3 податкову інспекцію у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська про припинення підприємницької діяльності товариства та направлено до ДПІ заяву за формою № 8-ОПП про зняття з обліку платника податків від 26.03.2014р. № 1, а також оригінал довідки за ф. № 4 - ОПП та копію протоколу загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКМ і КО" № 2503/14 від 25.03.2014р., що підтверджується листом голови ліквідаційної комісії від 26.03.2014р. зі штампом вхідної кореспонденції ДПІ про отримання зазначених заяви та протоколу (а. с. 20-21, Т.1.).

Натомість, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 податкова інспекція у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська в порядку вимог частини 3 статті 95 Закону не зверталась із заявою до господарського суду з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКМ і КО" по сплаті податків, зборів (обовязкових платежів). В своєму листі № 25617/04-62-10-019 від 11.09.2014 року ОСОБА_3 податкова інспекція у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська повідомила ліквідатора, що станом на час направлення листа за боржником податковий борг відсутній (а. с. 22, Т.1).

Доказів наявності грошових вимог до боржника ОСОБА_3 податкова інспекція у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська не представила і до апеляційного господарського суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 податкова інспекція у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська, також жодним чином не посилається на наявність у боржника заборгованості по сплаті податків, зборів (обовязкових платежів).

Таким чином, враховуючи викладені обставини та аналіз норм законодавства щодо порядку визнання кредитором у справі про банкрутство, колегія суддів дійшла до висновку, що ОСОБА_3 податкова інспекція у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська на час подання апеляційної скарги не набула статусу кредитора боржника або іншого учасника провадження у справі про банкрутство.

За таких обставин, оскаржувана ОСОБА_3 податковою інспекцією у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська ухвала про затвердження звіту ліквідатора, ліквідаційного балансу боржника та припинення провадження у справі не стосується її прав та обовязків, а тому остання не мала права апеляційного оскарження прийнятої у справі ухвали відповідно до положень статей 91, 106 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Відповідно до частини 2 статті 99 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Враховуючи усе вищенаведене, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що подана ОСОБА_3 податковою інспекцією у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська апеляційна скарга на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 22.07.2015 року у справі № 904/7275/14 не підлягає розгляду в господарському суді в порядку апеляційного провадження.

За таких обставин, апеляційне провадження, порушене за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська, підлягає припиненню на підставі пункту 1 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України, як таке, що порушено помилково.

З підстав наведеного та керуючись пунктом 1 частини 1 статті 80, статтями 86, 91, 99, 106 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Припинити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 22.07.2015 року у справі № 904/7275/14.

Головуючий суддя А.Є. Чередко

Суддя В.О. Кузнецов

Суддя Н.В. Пархоменко