УХВАЛА

08 вересня 2015 року Справа № 913/671/14

Провадження №27/913/671/14

Суддя господарського суду Луганської області Байбак О.І.

при секретарі: Зоріній О.Г.

за участю представників сторін:

стягувача: Левицька А.В. за довіреністю № 8208-К-О від 20.10.2014 р.

боржника: не з'явився

ДВС: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні господарського суду Луганської області скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк", м. Дніпропетровськ на дії Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Луганській області по справі № 913/671/14

за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк", м. Дніпропетровськ

до відповідача Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Луганській області, м. Луганськ

про стягнення 318 485 грн. 88 коп., -

встановив:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк", м. Дніпропетровськ (далі за текстом - стягувач) звернувся до господарського суду Луганської області зі скаргою на дії Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Луганській області (далі за текстом - ДВС) в якій просить суд визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Луганській області Галушко М.В. про відмову у відкритті виконавчого провадження № 48054641 від 07.07.2015 р.

Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Луганській області, м. Луганськ (далі за текстом - боржник) надало письмові пояснення від 31.07.2015 р. (а.с. 27) в яких, зокрема, повідомляє, що матеріали у справі № 913/671/14 після його переїзду до м. Сєвєродонецьк, залишилися в м. Луганськ і вивезти її можливості не було. Також в вказаних поясненнях боржник просить суд розглядати справу за відсутності його представника.

Крім того, боржник також надав суду інші пояснення від 21.08.2015 р. (а.с. 35), в яких, зокрема повідомив, що він не обслуговується і ніколи не обслуговувався в органах Державної казначейської служби.

ДВС відзиву на скаргу не надала.

На судове засідання 08.09.2015 р. прибув представник стягувача, який підтримав позицію, викладену у скарзі на дії ДВС, просить її задовольнити.

Боржник та ДВС на судове засідання 08.09.2015 р. своїх уповноважених представників не направили, хоча належним чином повідомлені про час та місце розгляду скарги.

Боржник в письмових поясненнях від 21.08.2015 р. (а. с. 35) просить суд розглядати скаргу за відсутності його представника.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне розглядати скаргу за відсутності представників боржника та ДВС, за наявними в матеріалах справи документами та матеріалами.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані докази та доводи, суд встановив:

Рішенням господарського суду Луганської області від 05.06.2014 р. по справі № 913/671/14 позов задовольнити частково, та стягнуто з боржника на користь стягувача збитки в сумі 247800 грн., витрати зі сплати судового збору в сумі 4 956 грн.; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Після набрання даним рішенням законної сили, на його виконання судом видано наказ від 27.06.2014 р. № 913/671/14.

Листом від 29.04.2015 р. № 15-04/66-780 Головне управління Державної казначейської служби України у Луганській області повернуло стягувану судовий наказ у справі № 913/671/14 без виконання, з посиланням на п. п. 1 п. 9 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 р., та на те, що боржника за зазначеним судовим наказом не включено до мережі розпорядників та одержувачів коштів державного та місцевих бюджетів в 2015 році, в зв'язку з чим, установа не перебуває казначейському обслуговуванні в органах казначейства.

Листом від 01.07.2015 р. № 01-09/669 управління Державної казначейської служби України у м. Сєвєродонецьк Луганської області залишило без виконання заяву стягувача про виконання наказу господарського суду Луганської області від 27.06.2014 р. по справі № 913/671/14, посилаючись на те, що боржник по даній справі не обслуговується в Управлінні Державної казначейської служби України.

З посиланням на зазначені обставини, стягувач звернувся до ДВС з заявою від 02.07.2015 р. про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу господарського суду Луганської області від 27.06.2014 р. по справі № 913/671/14.

Однак, постановою ДВС (старший державний виконавець Галушка М.В.) ВП № 48054641 від 07.07.2015 р. відмовлено в прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання наказу господарського суду Луганської області від 27.06.2014 р. по справі № 913/671/14.

Дана постанова мотивована з посиланням на п. 4 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», та на те, що виконавчий документ пред'явлений не за місцем виконання згідно з законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

В постанові роз'яснено, що рішення про стягнення коштів з державного та місцевого бюджетів або бюджетних установ виконуються органами Державної казначейської служби України в установленому Кабінетом міністрів України порядку, згідно з постановою «Про порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників».

Обставини щодо відмови в прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання наказу господарського суду Луганської області від 27.06.2014 р. по справі № 913/671/14 стали підставою для звернення стягувача до суду зі скаргою на дії ДВС.

Надаючи правову кваліфікацію спірним обставинам суд виходить з наступного:

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно зі ст. 115 ГПК України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно зі ст. 3 зазначеного закону, у випадках, передбачених законом, рішення судів та інших органів щодо стягнення коштів виконуються органами доходів і зборів, банками та іншими фінансовими установами. Рішення зазначених органів можуть виконуватися відповідно до закону також іншими органами, установами, організаціями, посадовими особами та громадянами. Рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

За змістом ст. ст. 17, 19 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою, зокрема, судові накази. Державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зокрема, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Згідно зі ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі - юридична особа).

Згідно з ч. 1-2 ст. 3 цього ж Закону, виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України "Про виконавче провадження", із заявою про виконання рішення суду.

Таким чином, в порядку, визначеному законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» підлягають виконанню судові рішення, за якими боржник є державний орган, що обслуговується в органах державної казначейської служби, оскільки відповідне списання грошових коштів відбувається з рахунків такого державного органу, які він має в органах казначейства.

Разом з тим, як свідчить пояснення боржника від 21.08.2015 р. (а.с. 35), в них останній зокрема повідомив, що він не обслуговується і ніколи не обслуговувався в органах Державної казначейської служби.

Так само про відсутність обслуговування боржника в органах Державної казначейської служби свідчить лист Головне управління Державної казначейської служби України у Луганській області від 29.04.2015 р. № 15-04/66-780 та лист від 01.07.2015 р. № 01-09/669 управління Державної казначейської служби України у м. Сєвєродонецьк Луганської області.

Крім того, наказом Міністерства внутрішніх справ № 878 від 13.10.2005 р., та Зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02.112005 р. за № 1321/11601 затверджено Положення про Департамент Державної служби охорони при Міністерстві внутрішніх справ України.

Пунктами 4-5 зазначеного положення передбачено, що департамент є органом управління, діяльність якого не передбачає отримання прибутку, фінансування видатків якого здійснюється за рахунок централізованих відрахувань підпорядкованих підрозділів ДСО. Департамент визначає порядок володіння, користування і розпорядження майном та коштами ДСО згідно із законодавством.

Згідно з п. 10 зазначеного положення, Департамент має необхідні оборотні кошти для придбання товарно-матеріальних цінностей, видачі грошового утримання та заробітної плати, створення резервного фонду від суми централізованих відрахувань з прибутку УДСО (ВДСО), підпорядкованих підрозділів ДСО. Департамент у встановленому законодавством порядку має право вирішувати питання щодо придбання основних фондів для УДСО (ВДСО), підпорядкованих підрозділів ДСО та їх реалізації, передання та списання, у тому числі автотранспорту, устаткування, засобів обчислювальної техніки зв'язку, технічних засобів охоронного призначення та іншого майна.

Однак, державний виконавець при вирішенні питання щодо прийняття до виконання наказу господарського суду Луганської області від 27.06.2014 р. по справі № 913/671/14 зазначені вище обставини помилково не врахував, що призвело до прийняття неправомірної постанови ВП № 48054641 від 07.07.2015 р., як, як наслідок, підлягає скасуванню, з зобов'язанням ДВС прийняти до виконання зазначений вище виконавчий документ та відкрити виконавче провадження.

Керуючись ст. ст. 86, 115, 121-2 ГПК України, господарський суд, -

ухвалив:

Скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк", м. Дніпропетровськ на дії Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Луганській області задовольнити.

Визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Луганській області Галушко М.В. про відмову у відкритті виконавчого провадження № 48054641 від 07.07.2015 р.

Зобов'язати управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Луганській області прийняти до виконання судовий наказ № 913/671/14 від 27.06.2014 р.

Суддя Байбак О.І.