ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" вересня 2015 р. справа № 911/3042/15

Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімагромаркетинг», м. Київ

до 1. Фермерського господарства «Мамченково», Сумська обл., с. Гнилиця

2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Сендер», Київська обл., м. Бровари

про стягнення 18 275,26 гривень

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність б/н від 22.06.2015)

від відповідача 1: не прибув

від відповідача 2: не прибув

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

15.07.2015 Товариство з обмеженою відповідальністю «Хімагромаркетинг» (далі-ТОВ «Хімагромаркетинг»/позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Фермерського господарства «Мамченково» (далі-ФГ «Мамченково»/відповідач 1) та Товариства з обмеженою відповідальністю «Сендер» (далі-ТОВ «Сендер»/відповідач 2) про солідарне стягнення з відповідачів 18 275,26 грн, з яких: 11 975,71 грн курсової різниці, 1 293,48 грн пені, 2 352,62 грн штрафу та 2 653,45 грн процентів річних, нарахованих внаслідок неналежного виконання відповідачем 1 своїх грошових зобов'язань за договором поставки №АП-13-0030 від 16.06.2014.

Відповідачі не скористались правом, наданим ст. 59 Господарського процесуального кодексу України, та відзив на позовну заяву не надали.

Ухвалою господарського суду Київської області від 15.07.2015 порушено провадження у справі №911/3042/15 та призначено справу до розгляду на 18.08.2015.

Ухвалою господарського суду Київської області від 18.08.2015 розгляд даної було відкладено на 01.09.2015.

В судові засідання 18.08.2015 та 01.09.2015 представники відповідачів не прибули, витребувані судом документи не надали, про причини неприбуття суд не повідомили, хоча про час та місце розгляду даної справи були повідомлені належним чином.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у ній докази, оцінивши їх в сукупності та заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

16.06.2014 між ТОВ «Хімагромаркетинг» (далі-продавець) та ФГ «Мамченково» (далі-покупець) було укладено договір поставки №АП-13-0030 (далі-договір), відповідно до якого продавець зобовязався передати у власність покупцеві, а покупець зобовязався прийняти й оплатити засоби захисту рослин загальною вартістю 15 684,16 грн.

Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 01.01.2016, а в частині розрахунків до повного виконання покупцем своїх зобовязань за цим договором (п. 7.1 договору).

Крім того, 17.06.2014 між ТОВ «Хімагромаркетинг» (далі-кредитор) та ТОВ «Сендер» (далі-поручитель) укладено договір поруки №ПР-13-0030 (далі-договір поруки), відповідно до якого поручитель поручився перед кредитором за виконання ФГ «Мамченково» (далі-боржник) зобов'язань за договором №АП-13-0030 від 16.06.2014.

Судом встановлено, що позивач свої обовязки за договором в частині поставки товару виконав належним чином, здійснивши у червні 2014 року на користь відповідача поставку товару загальною вартістю 15 684,16 грн, що підтверджується підписами та відбитками печаток сторін на видаткових накладних №АП-13-0125 від 19.06.2014 на суму 6 283,16 грн, №АП-13-0128 від 24.06.2014 на суму 9 401,00 грн.

Товар за вказаними накладними від імені покупця (відповідача) був отриманий представником останнього, який діяв на підставі довіреності №7 (ТФ №М-2) від 19.06.2014, виданої відповідачем. Копії зазначених документів містяться в матеріалах справи.

Про належне виконання позивачем своїх зобовязань за договором свідчить також відсутність з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення першим умов договору.

Натомість ФГ «Мамченково» свої договірні зобов'язання в частині своєчасної оплати вартості товару належним чином не виконало, провівши остаточні розрахунки за поставлений товар з порушенням погоджених сторонами строків, а саме, сплативши: 630,00 грн 18.06.2014, 945,00 грн 24.06.2014 та 14 110,00 грн 03.02.2015, що підтверджується наданими суду банківськими виписками з поточного рахунку позивача за спірний період, а також довідкою ПАТ «Перший український міжнародний банк» №КІЕ-52/1236 від 20.08.2015.

З метою досудового врегулювання даного спору, 04.02.2015 позивачем було направлено відповідачу 2, як поручителю, вимогу, відповідно до якої позивач інформував останнього про неналежне виконання відповідачем 1 своїх грошових зобовязань за договором поставки, та вимагав виконання відповідачем 2 забезпечених порукою зобовязань.

Посилаючись на те, що відповідач 2 на вказану вимогу не відповів, остаточні розрахунки за договором не провів, у той час, як відповідач 1, як покупець за договором поставки, розрахунки за товар здійснював без врахування курсових коливань, позивач просить суд солідарно стягнути з відповідачів 11 975,71 грн курсової різниці, нарахованої на 14 100,00 грн, сплачених 03.02.2015, із застосуванням курсу купівлі дол. США 22,00 грн/дол. США на момент проведення розрахунків за поставлений товар 03.02.2015. Розрахунок заявленої вимоги здійснено із застосування курсів валют, викладених у довідці ПАТ «Перший український міжнародний банк» №КІЕ-52/796 від 13.05.2015.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Оскільки відповідачами не надано суду ані відзиву на позовну заяву, ані будь-яких інших доказів та/або документів, що впливають на вирішення даного спору по суті, суд, у відповідності до ст. 75 ГПК України, здійснював розгляд даної справи за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив, що заявлена позовна вимога підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 173, ч. 1 ст. 265, ч. 2 п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

За договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Приписами ч. 1 ст. 712 та ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України встановлено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Крім того, у відповідності до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постановах від 04.07.2011 у справі №3-62гс11, від 26.12.2011 у справі №3-141гс11, положення чинного законодавства визначають національну валюту України як єдиний законний платіжний засіб на території України, однак не містять заборони на вираження у договорі грошових зобов'язань в іноземній валюті, визначення грошового еквівалента в іноземній валюті, а також на здійснення перерахунку грошового зобов'язання у разі зміни Національним банком України курсу національної валюти України щодо іноземної валюти.

Так, пунктами 2.2, 2.3 договору передбачено, що при розрахунку здійснюється перерахунок вартості товару з врахуванням фактичного курсу купівлі дол. США на дату оплати відповідно до графіка, закріпленого в п. 2.1 цього договору, за наступною формулою: S1= S0*А1/А0, де

S0 сума даного договору, яка повинна бути перерахована відповідно до графіка, закріпленого в п. 2.1 цього договору;

S1 сума у гривнях, що підлягає сплаті з урахуванням п. 2.2 цього договору;

А0 - вартість у гривнях одного дол. США за фактичним курсом, що встановлений на дату укладення даного договору згідно з п. 1.3 даного договору;

А1 - вартість у гривнях одного дол. США за фактичним курсом, що встановлений на дату кінцевої оплати відповідно до графіка, закріпленого в п. 2.1 цього договору.

У випадку порушення покупцем строків оплат встановлених цим договором, перерахунок вартості товару із врахуванням фактичного курсу купівлі дол. США буде здійснюватись на дату надходження коштів.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 553 ЦК України та ч.ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Пунктом 1.2 договору поруки передбачено, що у разі порушення боржником основного договору та/або зобов'язання боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

У відповідності до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

З огляду наведеного, отримання відповідачем 1 товару за договором загальною вартістю 15 684,16 грн, у відповідності до наведених нормативних та договірних положень, породжує в останнього обовязок щодо оплати такого товару у повному обсязі з урахуванням курсу гривні до долара США станом на день здійснення відповідних розрахунків за договором, що свідчить про підставність заявленої позивачем вимоги про солідарне стягнення з відповідача 1, як боржника, та відповідача 2, як поручителя, проіндексованої суми заборгованості за договором поставки, яка полягає у розмірі курсової різниці, обрахованої із застосуванням курсу купівлі дол. США на момент здійснення відповідачем 1 розрахунків за означеним договором.

Пунктами 1 та 7 статті 193 ГК України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином. Дана норма кореспондує з приписами статей 525, 526 ЦК України.

За таких обставин, беручи до уваги наведені нормативні приписи, враховуючи, що відповідач 1 свої грошові зобовязання за договором поставки в частині оплати вартості поставленого товару з урахуванням курсових коливань не виконав, а також те, що розмір заявленої до стягнення курсової різниці відповідає фактичним обставинам справи та є арифметично вірним, суд дійшов висновку, що вимога позивача про солідарне стягнення з відповідачів 11 975,71 грн курсової різниці підлягає задоволенню як така, що доведена позивачем належними та допустимими доказами, не спростована у встановленому порядку відповідачами.

Крім того, посилаючись на неналежне виконання відповідачем 1 своїх грошових зобов'язань за договором в частині своєчасної оплати вартості поставленого товару, позивач просить суд солідарного стягнути з відповідачів:

- 1 293,48 грн пені, нарахованої з 02.10.2014 по 02.02.2015 на 14 110,00 грн заборгованості,

- 2 352,62 грн штрафу із розрахунку 15% від ціни договору (15 684,16 грн),

- 2 653,45 грн процентів річних, нарахованих з 02.10.2014 по 02.02.2015 на 14 110,00 грн заборгованості.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611, ч.ч. 1, 2 ст. 549 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

У відповідності до п. 2.1 договору та п. 3 додаткового договору №АП-13-0030ДС1 від 16.06.2014, покупець зобовязаний сплатити продавцю вартістю товару в наступні строки:

1 568,42 грн не пізніше 20.06.2014,

3 136,83 грн не пізніше 15.08.2014,

10 978,91 грн не пізніше 01.10.2014.

Пунктами 5.2, 5.4 договору передбачено, що покупець відповідає за несвоєчасну оплату товару й сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день простроченого платежу.

У випадку прострочення виконання зобов'язань, передбачених розділом 2 даного договору, більше ніж 30 днів, винна сторона додатково сплачує іншій стороні за даним договором штраф у розмірі 15% від ціни договору.

З огляду наведеного, а також враховуючи, що порядок обрахунку заявлених до стягнення пені та штрафу відповідає вищезазначеним нормам Закону, положенням договору, а їх розмір є арифметично вірним, суд дійшов висновку про задоволення вимоги позивача про солідарне стягнення з відповідачів 1 293,48 грн пені та 2 352,62 грн штрафу.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 5.5 договору передбачено, що сторони прийшли згоди щодо зміни розміру процентної ставки, передбаченої ч. 2 ст. 625 ЦК України, і встановлюють її в розмірі 40% річних від несплаченої загальної вартості товару протягом 90 календарних днів з дати, коли товар повинен був сплачений покупцем та 96% річних від несплаченої ціни товару до дня повної оплати з дати закінчення 90 календарних днів.

Оскільки порядок обрахунку заявлених до стягнення процентів річних відповідає вищезазначеним нормам Закону, положенням договору, а їх розмір є арифметично вірним, суд дійшов висновку про задоволення вимоги позивача про солідарне стягнення з відповідачів 2 653,45 грн процентів річних.

Витрати по сплаті судового збору, у відповідності до ч. 5 ст. 49 ГПК України, покладаються судом на відповідачів в рівних частках з урахуванням розміру задоволених позовних вимог.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 04.02.2014 у справі №904/7731/13.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 22, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, ст. ст. 525, 526, 530, 549, 553, 554, 611, 612, 625, 629, 692, 712 Цивільного кодексу України, ст. ст. 173, 193, 230 Господарського кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Солідарно стягнути з Фермерського господарства «Мамченково» (42735, Сумська обл., Охтирський р-н, с. Гнилиця, вул. Механізаторська, 9, ідентифікаційний код 33168476) та Товариства з обмеженою відповідальністю «Сендер» (07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Київська, 290, ідентифікаційний код 37852965) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімагромаркетинг» (02160, м. Київ, пр. Воззєднання, 15, ідентифікаційний код 30262667):

- 11 975 (одинадцять тисяч девятсот сімдесят пять) грн 71 коп. курсової різниці,

- 1 293 (одну тисячу двісті девяносто три) грн 48 коп. пені,

- 2 352 (дві тисячі триста пятдесят дві) грн 62 коп. штрафу,

- 2 653 (дві тисячі шістсот пятдесят три) грн 45 коп. процентів річних.

3. Стягнути з Фермерського господарства «Мамченково» (42735, Сумська обл., Охтирський р-н, с. Гнилиця, вул. Механізаторська, 9, ідентифікаційний код 33168476) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімагромаркетинг» (02160, м. Київ, пр. Воззєднання, 15, ідентифікаційний код 30262667) 913 (девятсот тринадцять) грн 50 коп. судового збору.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сендер» (07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Київська, 290, ідентифікаційний код 37852965) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімагромаркетинг» (02160, м. Київ, пр. Воззєднання, 15, ідентифікаційний код 30262667) 913 (девятсот тринадцять) грн 50 коп. судового збору.

5. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення та підписання, і може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Повне рішення складено 04.09.2015

Суддя В.А. Ярема