ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

02 вересня 2015 р. Справа № 903/809/15

за позовом Прокурора м. Луцька в інтересах держави в особі Фонду державного майна України

до відповідача 1: приватного акціонерного товариства "Волиньтурист" в особі готелю "Світязь" - філія ПрАТ "Волиньтурист"

відповідача 2: товариства з обмеженою відповідальністю "Софтленд Україна"

про визнання недійсним договору оренди

Суддя Кравчук В.О.

За участю представників сторін:

від прокуратури: Бородчук О.В., службове посвідчення №026907 від 01.07.2014р.

від позивача: Божкова О.М., довіреність №360 від 26.12.2014р.

від відповідача 1: Бешта М.Г. - представник (дов. №01/1.6а від 05.01.2015р.)

від відповідача 2: н/з

Відповідно до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України роз'яснено право відводу судді. Відводу судді не заявлено. На підставі ст.ст. 22,29 ГПК України прокурору, представнику позивача та представнику відповідача1 роз'яснено їхні процесуальні права та обов'язки. Клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу не заявлено.

В судовому засіданні 02.09.2015р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

СУТЬ СПОРУ: Прокурор м. Луцька в інтересах держави в особі Фонду державного майна України звернувся з позовом до господарського суду Волинської області про визнання недійсним договору оренди №5 від 01.03.2015р. укладеного між ПрАТ "Волиньтурист" в особі директора готелю "Світязь" - філії "Волиньтурист" та товариства з обмеженою відповідальнісю "Софтленд Україна" та зобов`язати ТзОВ "Софтленд Україна" звільнити приміщення заг. площею 51 кв.м., яке знаходиться у м. Луцьку по вул. Набережній, 4 (третій поверх).

Ухвалою господарського суду Волинської області від 17.07.2015р. порушено провадження у справі та зобов'язано сторін та прокурора надати суду ряд документів, необхідних для об'єктивного розгляду справи по суті.

В судових засіданнях 05.08.2015р. та 02.09.2015р. прокурор та представник позивача позовні вимоги підтримали та просили суд їх задоволити .

Відповідач 1 вимог ухвали суду від 17.07.2015р. не виконав, в судове засідання компетентного представника не направив, витребуваних ухвалою суду документів не надав.

Рекомендоване повідомлення з ухвалою суду від 17.07.2015р. адресована ПАТ "Волиньтурист" отримано представником товариства - 23.07.2015р. Водночас, на адресу суду від відповідача 1 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з відсутністю (перебуванням у відпустці) юрисконсульта товариства.

Представник позивача звернувся з письмовою заявою до суду щодо місцезнаходження відповідача 1, а саме, що фактичну адресу відповідача 1 вважати - м. Луцьк, пр. Президента Грушевського, 33.

Представник відповідача-1 в судовому засіданні 02.09.2015р. позову не визнав, просив у його задоволенні відмовити , подав відзив на позов №167/1.6а від 02.09.2015р.

Відповідач-2 вимог ухвал суду від 17.07.2015р. та 05.08.2015р. не виконав, в судові засідання компетентного представника не направив, витребуваних ухвалами суду документів не надав.

Ухвали суду від 17.07.2015р. та від 05.08.2015р. адресовані ТзОВ "Софтленд Україна" повернулись до господарського суду Волинської області 27.07.2015р. та 14.08.2015р. з відміткою "За закінченим терміном зберігання" (а.с.32-35, 52-54).

За приписами п.3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Беручи до уваги приписи ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод стосовно розгляду справи упродовж розумного строку, враховуючи те, що розгляд спору вже відкладався, господарський суд визнавши зібрані докази достатніми для розгляду спору за наявними в справі матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України, -

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора, представників позивача та відповідача 1, господарський суд,-

встановив:

01.03.2015 року між приватним акціонерним товариством "Волиньтурист" в особі готелю "Світязь"- філія ПрАТ "Волиньтурист" як орендодавцем та товариством з обмеженою відповідальністю "Софтленд Україна" як орендарем було укладено договір оренди будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) №5.

Відповідно до п. 1.2. Договору об'єктом оренди є кімнати №312, 317 загальною площею 51 кв.м. Цільове призначення об'єкта оренди: об'єкт, що орендується, буде використовуватись Орендарем в своїй підприємницькій діяльності .

Згідно п.п. 1.1., 2.1. Договору орендодавець передає, а орендар приймає в оренду, тобто в тимчасове і платне користування, приміщення (кімнати №312, 317) загальною площею 51 м.кв., які розташовані на ІІІ -му поверсі будівлі готелю, що знаходиться за адресою: м. Луцьк, вул. Набережна, 4

01.03.2015 року відповідачем-1 та відповідачем-2 складено та підписано акт приймання-передачі в оренду нерухомого майна (а.с. 18), відповідно до якого ПрАТ "Волиньтурист" в особі директора готелю "Світязь" як орендодавець передає, а ТзОВ "Софтленд Україна" як орендар приймає в строкове платне користування кімнати №312, 317 ІІІ - го поверху будівлі готелю, загальною площею 51 м.кв., вартістю 24 276,00 грн., які знаходяться за адресою: Волинська область, м. Луцьк, вул. Набережна, 4.

Даний акт є невід'ємною частиною договору оренди №5 від 01.03.2015р. між сторонами та підтверджує факт передачі орендарю зазначеного майна у користування.

Судом встановлено, що всупереч вимогам статей 2, 3, 5 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" ПрАТ "Волиньтурист" в особі готелю "Світязь" без відповідних повноважень укладено договір оренди нерухомого майна, що перебуває у державній власності.

Статтею 203 ЦК України передбачено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Частиною 1 зазначеної статті встановлено, що зміст правочину не може суперечити цивільному кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою ст.203 ЦК України.

Як зазначено у ч.3 ст.215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлено законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Статтею 387 ЦК України передбачено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Рішенням господарського суду Волинської області від 30.11.2011р. у справі №5004/2013/11 за позовом прокурора міста Луцька в інтересах держави в особі Фонду державного майна України до Волинського обласного закритого акціонерного товариства по туризму і екскурсіях "Волиньтурист", м.Луцьк , виконавчого комітету Луцької міської ради про визнання недійсним та скасування рішення виконкому Луцької міської ради № 437 від 31.08.2000р., визнання права власності на майно, витребування майна з чужого незаконного володіння, повернення безпідставно набутого майна, постановлено поновити строк позовної давності, позов задовольнити: визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Луцької міської ради № 437 від 31.08.2000р. "Про оформлення права власності на нерухоме майно"; визнати за державою Україна в особі Фонду державного майна України право власності на будівлю готелю "Світязь" загальною площею 7 885 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Луцьк, вул. Набережна,4; витребувати з незаконного володіння Волинського обласного закритого акціонерного товариства по туризму та екскурсіях "Волиньтурист" будівлю готелю "Світязь" загальною площею 7 885 кв.м., що знаходиться в м. Луцьку по вул. Набережній,4; зобов'язати Волинське обласне закрите акціонерне товариство по туризму та екскурсіях "Волиньтурист" повернути державі в особі Фонду державного майна України безпідставно набуте майно - будівлю готелю "Світязь загальною площею 7885 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Луцьк, вул. Набережна,4.

На підставі рішення господарського суду Волинської області від 30.11.2011р. по справі №5004/2013/11 в Державному реєстрі прав на нерухоме майно 27.09.2012 року за державою Україна в особі Фонду державного майна України зареєстровано право власності на готель «Світязь», що знаходиться за адресою: Волинська область, м. Луцьк, вул. Набережна, 4.

На підставі вищенаведеного прокурором подано витяг про державну реєстрацію прав за №35643631 від 27.09.2012р.(а.с.19).

Згідно з ч. 2 ст. 144 Господарського кодексу України право власності на майно, що підлягає державній реєстрації, виникає з дня реєстрації цього майна або відповідних прав на нього.

Відповідно до ст.319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Позовні вимоги прокурора міста Луцька в інтересах держави в особі Фонду державного майна України підлягають до задоволення з огляду на таке.

Частиною 1 ст. 287 Господарського кодексу України передбачено, що орендодавцем нерухомого державного майна є, зокрема, Фонд державного майна України, його регіональні відділення - щодо цілісних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, яке є державною власністю, а також іншого майна у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 1 "Про оренду державного та комунального майна" цей Закон регулює, зокрема, майнові відносини між орендодавцями та орендарями щодо господарського використання державного майна, майна, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності.

Відповідно до положень ст. 5 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендодавцем є, зокрема, Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва - щодо цілісних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, а також майна, що не увійшло до статутного (складеного) капіталу господарських товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), що є державною власністю, крім майна, що належить до майнового комплексу Національної академії наук України та галузевих академій наук, а також майна, що належить вищим навчальним закладам та/або науковим установам, що надається в оренду науковим паркам та їхнім партнерам.

Договір оренди від 01.03.2015 року за №5 і його передача ПрАТ "Волиньтурист" в особі готелю "Світязь" в оренду ТзОВ "Софтленд Україна" приміщень загальною площею 51 кв.м, що знаходиться в будівлі готелю «Світязь» за адресою: м. Луцьк, вул. Набережна, 4, в той час, коли будівля готелю «Світязь» з 27.09.2012 року на праві власності належить державі в особі Фонду державного майна України, суперечить ст.5 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", частині 1 ст. 287 Господарського кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 207 Господарського кодексу України господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

З огляду на викладене, вимога прокурора міста Луцька в інтересах держави в особі Фонду державного майна України про визнання недійсним договору оренди №5 від 01.03.2015р. підлягає до задоволення.

Як роз'яснив Пленум Вищого господарського суду України в п.2.7. постанови №11 від 29.05.2013р. «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» якщо зі змісту господарського договору випливає, що зобов'язання за цим договором може бути припинено лише на майбутнє, оскільки неможливо повернути усе одержане за ним (наприклад, вже здійснене користування за договором майнового найму (оренди), користування електроенергією, спожиті послуги, зберігання, здійснене за відповідним договором, тощо), то господарський суд одночасно з визнанням господарського договору недійсним (за наявності підстав для цього) зазначає в резолютивній частині рішення, що зобов'язання за договором припиняється лише на майбутнє.

При цьому слід враховувати, що зобов'язання припиняються на майбутнє не на підставі відповідної вказівки в рішенні суду, а в силу закону, тому при визнанні недійсним правочину (господарського договору) зобов'язання його сторін припиняються на майбутнє з моменту набрання чинності рішення суду про визнання правочину (договору) недійсним, хоча б у судовому рішенні й не було зазначено про таке припинення.

У відповідності із ст. 387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Оскільки у товариства з обмеженою відповідальністю "Софтленд Україна" відсутні правові підстави користуватися спірним майном, а відтак вимога прокурора про зобов'язання звільнити приміщення (кімнати №312, 317) загальною площею 51м. кв., що знаходяться за адресою: м. Луцьк, вул. Набережна, 4, вартістю 24 276,00 грн. підлягає до задоволення.

Так як прокурором в інтересах позивача було заявлено дві немайнові вимоги, судовий збір по справі слід покласти на кожного з відповідачів пропорційно до розміру задоволених позовних вимог - 1 218,00 грн. з відповідача-1 та 1 218,00 грн. з відповідача-2.

Керуючись ст.ст 203, 215, 319, 387 Цивільного кодексу України, ст.ст. 144, 207, 287 Господарського кодексу України, ст.ст. 1, 5 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати недійсним договір оренди №5 від 01.03.2015р., укладений між приватним акціонерним товариством "Волиньтурист" в особі директора готелю "Світязь"- філія ПрАТ "Волиньтурист" Карвіни Ю.Є. та товариством з обмеженою відповідальністю "Софтленд Україна"в особі директора Неспай Г.В.

3. Зобов'язати товариство з обмеженою відповідальністю "Софтленд Україна" (43000, Волинська обл., місто Луцьк, вул. Стрілецька, 2, ) звільнити приміщення (кімнати №312, 317) загальною площею 51 кв.м, знаходяться за адресою: м. Луцьк вул. Набережна, 4, розміщені на третьому поверсі та вартістю 24 276,00 грн.

4. Стягнути з приватного акціонерного товариства "Волиньтурист" (43005, м.Луцьк, пр. Президента Грушевського, 33, код 02593659) в доход Державного бюджету (отримувач коштів - УДКСУ у м. Луцьку Волинської області, код за ЄДРПОУ - 38009628, банк отримувача - ГУДКСУ у м. Луцьку Волинської області, код банку отримувача (МФО) - 803014, рахунок отримувача - 3002, код класифікації доходів бюджету - 22030001 "Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050)", призначення платежу "Судовий збір, за позовом прокурора міста Луцька в інтересах держави в особі Фонду державного майна України", господарський суд Волинської області, ") 1 218,00 грн. судового збору.

5. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Софтленд Україна" (43000, Волинська обл., місто Луцьк, вул. Стрілецька, 2, ) в доход Державного бюджету (отримувач коштів - УДКСУ у м. Луцьку Волинської області, код за ЄДРПОУ - 38009628, банк отримувача - ГУДКСУ у м. Луцьку Волинської області, код банку отримувача (МФО) - 803014, рахунок отримувача - 3002, код класифікації доходів бюджету - 22030001 "Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050)", призначення платежу "Судовий збір, за позовом прокурора міста Луцька в інтересах держави в особі Фонду державного майна України", господарський суд Волинської області, ") 1 218,00 грн. судового збору.

6. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено

07.09.2015

Суддя В. О. Кравчук