ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"02" вересня 2015 р. Справа № 926/1127/15

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Ферозіт» м. Теребовля

до відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю «Автотранс Маркет» м. Чернівці

про стягнення боргу - 17436,32 грн.

Cуддя М.І.Ніколаєв

представники:

Від позивача - Ротар М.Д., дов. від 19.06.2015 року

Від відповідача - не з'явився

СУТЬ СПОРУ: товариство з обмеженою відповідальністю «Ферозіт» звернулось з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Автотранс Маркет» про стягнення 22436,32 грн. боргу, у т.ч. 12319,72 грн. основного боргу за поставлений згідно договору поставки №РЕ/ЧР/0027/14 від 03.02.2014 року товар, 5710,81 грн. інфляційних, 2463,94 грн. штрафу, 968,42 грн. пені і 973,43 грн. 28 % річних за загальний період з 13.05.2014 року по 14.06.2015 року.

Ухвалою від 07.07.2015 року порушено провадження у справі, розгляд справи призначено у судовому засіданні 17.07.2015 року.

Ухвалою суду від 17.07.2015 року прийнято заяву позивача про зменшення позовних вимог, в якій останній просив стягнути з відповідача 17436,22 грн. боргу, у т.ч. 7319,72 грн. основного боргу, 5710,81 грн. інфляційних, 968,42 грн. пені, 2463,94 грн. штрафу і 973,43 грн. 28 % річних. Крім того, у зв'язку з неявкою відповідача розгляд справи відкладено на 02.09.2015 року.

У свою чергу, відповідач у судове засідання 02.09.2015 року в черговий раз не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про дату і час судового слухання.

В цій площині суд зазначає, що згідно частини 3 статті 22 ГПК України сторони зобов'язані добросовісно користуватися наданими їм процесуальними правами та вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Більш того, застосовуючи на підставі ч.1 ст.4 Господарського процесуального кодексу України і ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

З урахуванням вищевикладеного суд дійшов висновку, що справа в порядку ст.75 Господарського процесуального кодексу України може бути розглянута без участі відповідача за наявними у ній документами.

Розглянувши подані документи, з'ясувавши фактичні обставини справи, суд -

ВСТАНОВИВ:

03.02.2014 року між позивачем (постачальник) та відповідачем (покупець) укладено договір №РЕ/ЧР/0027/14 поставки товарів (далі - договір), згідно умов якого позивач зобов'язався постачати і передавати у власність покупцю будівельні матеріали (товар) для використання у господарській діяльності, а останній зобов'язався приймати товар та своєчасно здійснювати його оплату на умовах даного договору (п. 1.1 договору).

Асортимент товару, його кількість, дата поставки і ціна визначаються згідно видаткових накладних. Ціни на кожну поставку встановлюються в накладних (п. 1.2 договору).

Згідно пункту 4.1 договору покупець зобов'язується розраховуватись на отриманий товар протягом 25 календарних днів від дати його отримання.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач взяті на себе зобов'язання виконав, згідно підписаних уповноваженим представником відповідача та скріплених його печаткою видаткових накладних № ЧР000000684 від 17.04.2014 року, №ЧР000001737 від 31.07.2014 року, №ЧР000002203 від 12.09.2014 року, №ЧР000002585 від 21.10.2014 року, №ЧР000003051 від 22.12.2014 року товар на загальну суму 95549,69 грн. поставив, проте відповідач, в порушення умов договору, за отриманий товар у повному обсязі не розраховувався, що призвело до виникнення заборгованості станом на день вирішення спору у сумі 7319,72 грн.

Наявність боргу також підтверджується актом звірки від 13.07.2015 року.

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства та п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином, а як зазначалося вище, відповідач неналежним чином виконав свій обов'язок щодо оплати поставленого товару, а тому з нього слід стягнути 7319,72 грн. боргу.

Згідно п. 5.2 договору у випадку порушення строків, передбачених даним договором, винна сторона сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочки. Крім того, п. 5.3 договору сторони обумовили, що у випадку прострочення оплати поставленого товару більше ніж на 30 календарних днів покупець сплачує продавцю штраф у розмірі 20% від суми неоплаченого товару.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Згідно ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через 6 місяців від дня коли зобов'язання мало бути виконано.

З урахуванням вищевикладеного відповідачу правомірно нараховано 968,42 грн. пені за несвоєчасну сплату вартості поставленого товару за період з 13.05.2014 року по 19.10.2014 року та 2436,94 грн. штрафу, що передбачений п. 5.3 Договору і ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу України та нарахований станом на 04.03.2015 року (12319,72 грн. боргу*20%=2463,94 грн.).

При цьому суд врахував, що правомірність одночасного стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання, пені та штрафу підтверджується позицією Верховного суду України, що висловлена в Постанові від 27.04.2012 року №06/5026/1052/2011.

У свою чергу, сторони в порядку статті 625 Цивільного кодексу України в п.5.5 договору передбачили, що за прострочення оплати покупець сплачує постачальнику 28% річних від простроченої суми.

Відтак, з відповідача згідно розрахунку стягується 5701,81 грн. інфляційних та 973,43 28% річних за період з 13.05.2014 року по 14.06.2015 року, що узгоджується з положеннями ст. 625 Цивільного кодексу України, відповідно до якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором.

У процесі розгляду справи не виявлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

За таких обставин справи позов слід задовольнити та стягнути з відповідача 7319,72 грн. основного боргу, 5710,81 грн. інфляційних, 968,42 грн. пені, 2463,94 грн. штрафу і 973,43 грн. 28 % річних.

Судові витрати покласти на відповідача, з вини якого спір безпідставно доведено до вирішення в судовому порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст.526, 712 Цивільного кодексу України, ст.ст.22,49,82,84 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Автотранс Маркет» (м. Чернівці, вул. Прутська, 18/Б, код 36820094) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Ферозіт» (м. Теребовля Тернопільської області, вул. Шевченка, 171, код 37961273) - 7319,72 грн. основного боргу, 5710,81 грн. інфляційних, 968,42 грн. пені, 2463,94 грн. штрафу, 973,43 грн. 28 % річних та 1827 грн. судового збору.

Повне рішення складено та підписано 03.09.2015 року.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя М.І.Ніколаєв