ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.09.15 Справа№ 914/2350/15

За позовною заявою: Колективного виробничого підприємства Енергомонтаж, м.Львів

до відповідача: Державного підприємства Львіввугілля Шахта Лісова с.Сілець, Сокальський р-н, Львівська обл.

про: стягнення 220 499,35 грн.

Суддя Ділай У.І.

За участі представників сторін:

Від позивача: ОСОБА_1 представник (Довіренсть б/н від 01.08.2015р.)

Від відповідача: ОСОБА_2 юрисконсульт (Довіреність №8/46-1 від 01.04.2015р.)

Права і обовязки передбачені ст.ст.20, 22 ГПК України розяснено. Клопотань в порядку ч. 6 ст. 811 ГПК України про технічну фіксацію судового процесу не поступало.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглядається справа за позовом Колективного виробничого підприємства Енергомонтаж до відповідача: Державного підприємства Львіввугілля Шахта Лісова про стягнення 220 499,35 грн.

Ухвалою суду від 17.07.2015р. за даним позовом порушено провадження у справі та призначено її до розгляду на 03.09.2015р.

02.09.2015р. в канцелярію суду надійшло від позивача клопотання №78 від 02.09.2015р. (вх. №36939/15) про долучення документів.

Від відповідача в канцелярію суду 02.09.2015р. надійшов відзив №14/1030 від 28.08.2015р. (вх. №36703/15), згідно із яким позовні вимоги не заперечив та визнав їх в повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні 03.09.2015р. підтримав позовні вимоги, з підстав наведених у позовній заяві та з посиланням на матеріали справи.

Представник відповідача в судовому засіданні 03.09.2015р. підтримав позицію викладену у відзиві №14/1030 від 28.08.2015р. (вх. №36703/15 від 02.09.2015р.), проти позовних вимог не заперечив.

В процесі розгляду матеріалів справи суд

встановив:

23.05.2008р. рішенням господарського суду Львівської області позовні вимоги Колективного виробничого підприємства „Енергомонтаж задоволено частково позовні вимоги та вирішено на користь останнього стягнути з Державного підприємства „Львіввугілля шахта „Лісова 449 663 грн.. 98 коп., 4 496, 63 грн. державного мита та 118, 00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

На примусове виконання вказаного рішення господарським судом Львівської області 03.06.2008р. видано наказ.

Відділ державної виконавчої служби Червоноградського міського управління юстиції, листом від 05.05.2009р. № 1970-В-2/09/2943 повідомив, що виконавче провадження №12478766 (згідно наказу №25/113, виданий 03.06.2008р.) приєднане до зведеного виконавчого провадження, яке зупинено постановою державного виконавця відділу ПВР ДВС Львівської області відповідно до п. 15 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» (внесення підприємства-боржника до Реєстру підприємств Паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу»).

13.06.2013р. листом ВПВР УДВС Головного управління юстиції у Львівській області №09.01-45/В-8/11264 скеровано на адресу КВП «Енергомонтаж» постанову державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачеві відповідно до п.9 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження».

26.05.2014р. позивач повторно скерував до Державної виконавчої служби Сокальського районного управління юстиції заяву про відкриття виконавчого провадження по виконанню наказу №25/113 від 03.06.2008р., виданого Господарським судом Львівської області.

04.06.2014р. Державною виконавчою службою Сокальського районного управління юстиції відкрито виконавче провадження ВП №43539465, яке передане для подальшого виконання до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГУЮ у Львівській області.

Відповідач частково розрахувався з позивачем, станом на 15.07.2015р. за ДП «Львіввугілля» Шахта «Лісова» заборгованість перед КВП «Енергомонтаж» становить 257 974,22 грн.

За твердженням позивача, на даний час рішення господарського суду Львівської області від 23.05.2008р. відповідачем повністю не виконане.

Оскільки відповідач не виконує зобов'язання по оплаті вартості виконаних робіт, позивач звернувся до господарського суду Львівської області із позовом про стягнення 195 721,84грн. інфляційних втрат та 24 777,51грн. 3 % річних.

В ході судового розгляду відповідач не заперечив проти позовних вимог, підтвердив наявність боргу перед позивачем.

При прийнятті рішення суд виходив із наступного.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (ст. 11 ЦК України).

Як встановлено судом спірні правовідносини між сторонами виникли на підставі договору підряду на виконання робіт: №15/08-05 від 15.08.2005р. з додатковою угодою №1 від 30.12.2005р., №16/04-06 від 16.03.2006р., № 30-05/01 від 30.05.2006р., який за своєю правовою природою є договором підряду.

За договором підряду, відповідно до ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України, одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові (ст. 853 ЦК України).

Факт виконання позивачем своїх зобовязань по договору підтверджується рішенням господарського суду Львівської області у справі №25/113 від 23.05.2008р., яке не оскаржено та набрало законної сили.

В силу положень ч. 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Після винесення вказаного рішення у справі №25/113 від 23.05.2008р. відповідач частково розрахувався з позивачем, неоплаченими залишились виконані роботи на суму 257 974,22 грн.

Відповідно до вимог ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За вказаних обставин, позивач нарахував та просить стягнути з відповідача 195 721,84грн. інфляційних втрат та 24 777,51грн. 3 % річних.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З урахуванням приписів статті 549, частини другої статті 625 ЦК України та статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" правовими наслідками порушення грошового зобов'язання, тобто зобов'язання сплатити гроші, є обов'язок сплатити не лише суму основного боргу, а й інфляційні нарахування, що обраховуються як різниця добутку суми основного боргу на індекс (індекси) інфляції, та проценти річних від простроченої суми основного боргу.

Розглянувши вимогу позивача про стягнення 3% річних та інфляційних втрат, перевіривши поданий позивачем розрахунок, підстави та правильність нарахування, зважаючи на обставини справи, такі вимоги є правомірними, відтак, суд прийшов до висновку задоволити вимогу про стягнення 195 721,84грн. інфляційних втрат та 24 777,51грн. 3 % річних повністю.

Відповідач не заперечив проти позовних вимог та підтвердив наявність заборгованості перед позивачем.

З огляду на викладені обставини, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку що позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та підлягають до задоволення, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог.

Судовий збір покладається на відповідача.

Виходячи із вищенаведеного, керуючись ст. 625 ЦК України, ст.ст. 4-3, 33, 34, 35, 43, 49, 82 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги задоволити.

2.Стягнути з Державного підприємства „Львіввугілля шахта „Лісова (80086, с. Сілець, Сокальський район, Львівська область, ідентифікаційний код 26359891) на користь Колективного виробничого підприємства „Енергомонтаж (79005, м. Львів, вул. Архипенка, 11/15, ідентифікаційний код 01018671) 195 721,84грн. інфляційних втрат та 24 777,51грн. 3 % річних та 4411,57грн. судового збору.

3.Наказ видати згідно ст.116 ГПК України.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 08.09.2015р.

Суддя Ділай У.І.