ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"01" вересня 2015 р.Справа № 922/5791/14

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавровой Л.С.

при секретарі судового засідання Омельченко К.А.

розглянувши матеріали справи

за позовом Публічне АТ "Старокиївський банк", м. Київ
до ПАТ "Регіон-Банк" м. Харків
про стягнення 15195890,84 грн.
за участю сторін:

позивача - Жулугін Ю.М.

відповідача - Стеценко Г.В.

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2014 року позивач ПАТ "Старокиївський банк" пред'явив у господарському суді позов до відповідача ПАТ "Регіон-Банк" про стягнення 15195890,84 грн.

Вказував, що 28.01.08 року між ним (кредитором) та ПАТ "Регіон-Банк" (позичальником) був укладений договір про надання міжбанківського кредиту № 7/08-В, згідно якого він, з врахуванням всіх змін та додаткових угод до договору, зобов'язався надати позичальнику кредит в сумі 13 500 000 грн., а позичальник - повернути кредитні кошти та сплатити проценти за користування кредитом у строк до 11.09.14.

Посилаючись на порушення відповідачем умов кредитного договору в частині повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, позивач просив стягнути з відповідача 13 500 000 грн. заборгованості за кредитом, 946 210,05 грн. заборгованості зі сплати процентів та 749 680,79 грн. пені, а всього - 15 195 890,84 грн.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 19.02.2015 року залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 20 квітня 2015 року в позові відмовлено.

Судові акти мотивовані посиланнями на припинення зобов'язань ПАТ "Регіон-Банк" за договором про надання міжбанківського кредиту № 7/08-В від 28.01.08 у зв'язку з укладенням між сторонами 17.06.14 договору № 2 про зарахування зустрічних однорідних вимог в сумі 13 549 043,84 грн.

Судами встановлено, що на виконання умов кредитного договору кредитор надав, а позичальник отримав від кредитора кредитні кошти, що підтверджується наявними в матеріалах справи виписками з особового рахунку ПАТ "Старокиївський банк".

Водночас судами встановлено, що 28.01.08 року між ПАТ "Регіон-Банк" (кредитором) та ПАТ "Старокиївський банк" (позичальником) був укладений договір про надання міжбанківського кредиту № 06-3-05/11, згідно якого кредитор, з врахуванням всіх змін та додаткових угод до договору, зобов'язався надати позичальнику кредит в сумі 13 500 000 грн., а позичальник - повернути кредитні кошти та сплатити проценти за користування кредитом у строк до 11.09.14.

03.06.14 року ПАТ "Регіон-Банк", на підставі п. 3.3.1 договору у зв'язку з погіршенням фінансового стану позичальника, звернувся до ПАТ "Старокиївський банк" з листом № 06-1-08/649/2 в якому просив позичальника частково достроково повернути міжбанківський кредит в сумі 13 400 000 грн. за договором № 06-3-05/11 від 28.01.08.

13.06.14 року ПАТ "Старокиївський банк" листом № 1678/02-02 повідомив ПАТ "Регіон-Банк" про повернення кредитних коштів кредитору у строк до 11.07.14 та одночасно просив позичальника достроково повернути міжбанківський кредит в сумі 13 500 000 грн. за договором № 7/08-В від 28.01.08 у строк до 11.07.14.

Судами встановлено, що 17.06.14 року між ПАТ "Регіон-Банк" та ПАТ "Старокиївський банк" був укладений договір № 2 про зарахування зустрічних однорідних вимог, згідно якого сторони погодились на зарахування зустрічних однорідних вимог не пізніше 18.06.14 року в такий спосіб: 13 549 043,84 грн. на користь ПАТ "Регіон-Банк" та 13 549 084,52 грн. на користь ПАТ "Старокиївський банк". Різниця між сумами становить 40,68 грн. та підлягає перерахуванню ПАТ "Регіон-Банк" на корить ПАТ "Старокиївський банк" не пізніше 19.06.14.

19.06.14 року ПАТ "Регіон-Банк" перерахував ПАТ "Старокиївський банк" різницю грошових зобов'язань в сумі 40,68 грн., що підтверджується меморіальним ордером № 2 від 19.06.14 року .

Встановивши, що взаємні вимоги банків один до одного про дострокове погашення міжбанківських кредитів як за договором № 06-3-05/11 від 28.01.08 року так і за договором № 7/08-В від 28.01.08 року є однорідними (грошовими), а також те, що встановлені ст. 602 ЦК України обставини, за яких зарахування зустрічних однорідних вимог не допускається, відсутні, суди попередніх інстанцій на підставі ч. 1 ст. 601 ЦК України дійшли висновків про припинення зобов'язань сторін за вказаними кредитними договорами в сумі 13 549 043,84 грн., в зв'язку з укладенням договору № 2 про зарахування зустрічних однорідних вимог від 17.06.14 року .

Проте Вищий господарський суд України з такою позицією судів не погодився, виходячи з наступного, так у своїй постанові від 22.07.2015 року зазначає, що суди помилково виходили лише з загальних положень, що регулюють припинення договірних зобов'язань та не врахували положення Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", який є спеціальним відносно інших законодавчих актів України у спірних правовідносинах.

За таких обставин, враховуючи, що судами не досліджувались обставини правильності нарахування заявлених до стягнення грошових коштів, а також були неправильно застосовані норми матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, прийняті у справі рішення та постанова підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи господарському суду першої інстанції необхідно врахувати викладене, всебічно і повно з'ясувати і перевірити всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінити докази, що мають юридичне значення для її розгляду і вирішення спору по суті, і в залежності від встановленого, правильно визначити норми матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, та прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.

При новому розгляді справи , позивач підтримує позовні вимоги в повному обсязі та просить стягнути з відповідача 13500 000грн. заборгованості за кредитом, 946210,05 грн. заборгованості зі сплати процентів та 749680,79 грн. пені, а всього 15195890,84 грн.

Відповідач надав відзив на позов та просить суд відмовити у задоволені позовних вимог в повному обсязі , про що докладніше викладено у відзиві на позов від 28.08.2015 року.

Відповідно до статті 77 ГПК України, господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. Такими обставинами, зокрема, є: 1) нез'явлення в засідання представників сторін, інших учасників судового процесу; 2) неподання витребуваних доказів; 3) необхідність витребування нових доказів; 4) залучення до участі в справі іншого відповідача, заміна неналежного відповідача; 5) необхідність заміни відведеного судді, судового експерта. Про відкладення розгляду справи виноситься ухвала, в якій вказуються час і місце проведення наступного засідання.

Суд, вислухавши представника позивача та відповідача, та те, що спір не може бути вирішено в цьому судовому засіданні, вважає доцільним відкласти розгляд справи.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 77, 86 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Розгляд справи відкласти на "16" вересня 2015 р. о 9:00

Позивачу надати докладний і обгрунтований розрахунок ціни позову.

Суддя Л.С. Лаврова