РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.08.2015Справа №910/18220/15

За позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК"

до товариства з обмеженою відповідальністю "УКРЗАКОРДОНПРАЦЯ" УКРАЇНСЬКОЇ ПРОФЕСІЙНОЇ СПІЛКИ ПРАЦЮЮЧИХ ЗА КОРДОНОМ"

про стягнення 6.424.514,86 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники:

позивача: Басій К.С. - за довіреністю від 04.08.2014 № 2801-К-Н-О;

відповідача: не з'явилися.

С У Т Ь С П О Р У:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПРИВАТБАНК" звернулося до господарського суду міста Києва із позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю "УКРЗАКОРДОНПРАЦЯ" УКРАЇНСЬКОЇ ПРОФЕСІЙНОЇ СПІЛКИ ПРАЦЮЮЧИХ ЗА КОРДОНОМ" про стягнення з останнього заборгованості в сумі 6.424.514,86 грн.

Позивач свої вимоги мотивує тим, що відповідачем порушено грошове зобов'язання за укладеним між ними кредитним договором від 07.07.2005 № У 036 Г/С, відповідач грошові кошти надані останньому позивачем в якості кредиту, в термін, встановлений договором, позивачеві не повернув. Наведена обставина призвела до виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості та звернення позивача до господарського суду за захистом свого порушеного права шляхом стягнення з відповідача суми кредиту в розмірі 6.424.514,86 грн, з яких: 1.315.237,62 грн - заборгованість за кредитом, 2.382.241,04 грн - заборгованість за відсотками та 2.727.036,20 грн - заборгованість з пені.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 17.07.2015 прийнято позовну заяву публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" до розгляду та порушено провадження у справі № 910/18220/15.

Ухвала про порушення провадження у справі, надсилалася відповідачеві на адресу його місцезнаходження, яка відповідає відомостям, внесеним до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, тому, у розумінні ст. 64 Господарського процесуального кодексу України, відповідач повідомлений про дату, час та місце розгляду даної справи належним чином.

Відповідач своїх повноважних представників у судове засідання не направив, від відповідача до суду обґрунтовані пояснення з даного приводу не надходили.

Крім того, відповідач правом наданим ст. 59 Господарського процесуального кодексу України не скористався, відзиву на позов від останнього до суду не надійшло. Таким чином, відповідно до положень статті 75 Господарського процесуального кодексу України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 31.08.2015 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши доводи повноважного представника позивача по суті даного спору та дослідивши наявні у матеріалах даної справи докази, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між публічним акціонерним товариством комерційний банк "ПРИВАТБАНК", (далі - позивач) та товариством з обмеженою відповідальністю "УКРЗАКОРДОНПРАЦЯ" УКРАЇНСЬКОЇ ПРОФЕСІЙНОЇ СПІЛКИ ПРАЦЮЮЧИХ ЗА КОРДОНОМ", (далі - відповідач) укладено кредитний договір від 07.07.2005 № У 036 Г/С (далі - Договір).

У відповідності до предмету Договору позивач надає відповідачеві кредит у вигляді поновлюваної кредитної лінії із загальним лімітом 2.000.000,00 грн в обмін на зобов'язання відповідача по поверненню кредиту і сплаті відсотків, винагороди, в обумовлені договором терміни (п. 1.1 Договору).

Термін повернення кредиту 09.07.2007 (п. 1.3 Договору).

Відповідач зобов'язаний сплатити відсотки за користуванн7я кредитом у відповідності до п. 4.1, 4.2, 4.3 даного Договору (п. 2.2.2 Договору).

Повне погашення кредиту відповідач здійснює у строк, згідно з п. 1.3 Договору (п. 2.2.3 Договору).

Укладеними між сторонами спору додатковими угодами до Договору від 24.02.2006, від 28.12.2006, від 30.03.2007, від 25.04.2007 та від 09.07.2007 були внесені зміни до Договору в частині дати сплати відсотків та надання додаткових кредитних коштів.

У відповідності до п. 5.1 Договору при порушенні відповідачем будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених пп. 2.2.2, 4.1, 4.2, 4.3 Договору, термінів повернення кредиту, передбачених пп. 2.2.5, 4.4, 4.5, 4.6, 4.7 Договору, відповідач сплачує банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі 0,2% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Пунктом 5.2 Договору передбачено, що при порушенні відповідачем зобов'язань, передбачених пп. 2.2.7, 2.2.8, 2.2.11, 7.1 Договору, відповідач сплачує позивачу за кожен випадок порушення штраф в розмірі 2% від суми отриманого кредиту.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до статей 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків (зобов'язань), які повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є кредитним договором.

Частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як стверджує позивач, на підставі Договору, відповідачу були надані грошові кошти в якості кредиту в сумі 1.315.237,62 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік.

Спір між сторонами судового процесу виник, на думку позивача, внаслідок порушення відповідачем його зобов'язання за Договором, відповідач в термін, встановлений Договору, суму кредиту та відсотків позивачеві не повернув, що призвело до виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості за кредитом в сумі 1.315.237,62 грн та заборгованості за відсотками в сумі 2.382.241,04 грн.

Крім того, позивачем заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідача пені в сумі - 2.727.036,20 грн.

Обов'язок доказування відповідно до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

За результатами оцінки доказів, наявних в матеріалах справи, та виходячи з викладених вище фактичних обставин, суд дійшов висновку, що позов публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" задоволенню не підлягає, з урахуванням такого.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

При дослідженні матеріалів справи судом встановлено, що позивачем в обґрунтування позовних вимог не подано до суду жодного первинного документу, який підтверджує надання відповідачу кредитних коштів за кредитним Договором.

Таким чином, оскільки позивачем належним чином не доведений факт надання кредитних коштів відповідачу за укладеним між сторонами спору кредитним Договором, заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом в сумі 1.315.237,62 грн та заборгованості за відсотками в сумі 2.382.241,04 грн задоволенню не підлягають.

Позовна вимога про стягнення з відповідача неустойки у вигляді пені в розмірі 2.727.036,20 грн задоволенню не підлягає, оскільки є похідною від основного зобов'язання відповідача за Договором.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись статтями 33, 49, 82-85, Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 07 вересня 2015 року

Суддя С.В. Балац