ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" серпня 2015 р.Справа № 916/5078/14
Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: Лашина В.В.

Суддів: Воронюка О.Л.

Мирошниченка М.А.

При секретарі Станковій І.М.

За участю представників сторін:

Від прокуратури Одеської області - Шивцова С.А.,

Від Селянського (фермерського) господарства "Колос" - Постолатій В.А.,

Представники ДП "Черноморський" та Міністерства аграрної політики та продовольства України в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Міністерства аграрної політики та продовольства України

на рішення господарського суду Одеської області

від 29.01.2015р.

по справі №916/5078/14

позивач Селянське (фермерське) господарство "КОЛОС"

відповідач Державне підприємство "Чорноморський"

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Міністерство аграрної політики та продовольства України

про зобов'язання укласти договір купівлі-продажу

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2014 року селянське (фермерське) господарство «Колос» (в подальшому за текстом - СФГ «Колос») звернулося до господарського суду Одеської області з позовом до державного підприємства «Чорноморський» (далі - ДП «Чорноморський») про спонукання до укладення в редакції, запропонованій позивачем, договорів купівлі-продажу: об'єкта нерухомості загальною площею 5666,8 кв.м, що розташований за адресою: Одеська обл., Саратський район, с. Пасічне, вул. Жовтнева, 20; - об'єкта нерухомості загальною площею 1552 кв.м, що розташований за адресою: Одеська обл., Саратський район, с. Пасічне, вул. Жовтнева, 21; - об'єкта нерухомості загальною площею 979,5 кв.м, що розташований за адресою: Одеська обл., Саратський район, с. Пасічне, вул. Жовтнева, 19.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у 2008 році в рамках процедури банкрутства військового радгоспу «Чорноморський», правонаступником якого є відповідач, був розроблений план санації боржника, схвалений комітетом кредиторів та погоджений із Міністерством оборони України, а також затверджений господарським судом Одеської області, який передбачав за здійснення позивачем інвестування в обмін на отримання прав власності на об'єкти нерухомості шляхом укладання прямих договорів купівлі-продажу. Натомість, як зазначає позивач, керуючий санацією ДП «Чорноморський» відмовився від виконання інвестиційної угоди від 01.10.2008 р., укладеної на виконання плану санації, та від підписання договорів купівлі-продажу нерухомого майна відповідача.

Рішенням господарського суду Одеської області від 29.01.2015 р. (суддя Рога Н.В.) позовні вимоги задоволені у повному обсязі.

ДП «Чорноморський» зобов'язане укласти з СФГ «Колос» договори купівлі-продажу об'єктів нерухомості: загальною площею 5666,8 кв.м, що розташований за адресою: Одеська обл., Саратський район, с. Пасічне, вул. Жовтнева, 20; - загальною площею 1552,0 кв.м, що розташований за адресою: Одеська обл., Саратський район, с. Пасічне, вул. Жовтнева, 21; - загальною площею 979,5 кв.м, що розташований за адресою: Одеська обл., Саратський р-н, с. Пасічне, вул. Жовтнева, 19, - в редакції запропонованій у проектах договорів купівлі-продажу, направлених на адресу ДП «Чорноморський» листом від 05.12.2014 р. за № 1/12/2014 р. Крім того, з відповідача на користь позивача стягнуті судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3 654 грн.

Не погоджуючись з цим рішенням, заступник прокурора в Одеській області в апеляційній скарзі просить його скасувати та постановити нове судове рішення, яким у задоволені позову відмовити, посилаючись на неповне з'ясування місцевим господарським судом обставин, що мають значення для справи, на порушення норм матеріального і процесуального права, оскільки ДП «Чорноморський» не було та не є власником майна, що є предметом запропонованих позивачем угод, тоді як власником цього майна є Держава в особі Міністерства аграрної політики та продовольства України, яке до участі у справі не було залучено. Крім цього, скаржник зазначає про порушення вимог ст. 29 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», тому що державне майно, яке не увійшло до статутного капіталу в процесі корпоратизації, та балансоутримувачем якого є відповідач, не могло бути відчужене в процесі санації.

У відзиві на апеляційну скаргу Міністерство аграрної політики та продовольства України підтримало правову позицію прокуратури Одеської області й також просило скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволені позовних вимог СФГ «Колос», зазначивши про те, що даний спір повинен розглядатися саме в межах справи про банкрутство, а не в межах окремого позовного провадження.

СФГ «Колос» не погодилося із доводами, викладеними в апеляційній скарзі, та вважає оскаржуване рішення господарського суду Одеської області законним та обґрунтованим.

Від ДП "Чорноморський" до Одеського апеляційного господарського суду надійшло клопотання, в якому останній просить розглянути апеляційну скаргу без участі керуючого санацією ДП "Чорноморський" .

Обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши правильність застосування господарським судом норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Однією з підстав виникнення цивільних прав і обов'язків є договори та інші правочини.

Згідно до ст. 6, ч. 1 ст. 627, ч. 1 ст. 628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У відповідності до ст. ст. 655, 656 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. До договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Згідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Статтею 663 ЦК України визначено, що продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 691 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

В силу частини 7 статті 179 Господарського кодексу України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Статтею 181 ГК України визначено загальний порядок укладення господарських договорів, відповідно до якого господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках. За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором. Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні.

Як вбачається із матеріалів справи, в рамках процедури санації боржника - військового радгоспу «Чорноморський» (далі - ВР «Чорноморський») був розроблений план його санації, затверджений рішенням комітету кредиторів 03.10.2008 р. та погоджений Міністерством оборони України 25 листопада 2008 року.

Додатком до плану санації є інвестиційна угода № 0810/1 від 01 жовтня 2008 року, укладений між ВР «Чорноморський» та СФГ «Колос», згідно з умовами якого СФГ «Колос» зобов'язалося сплатити грошові кошти в розмірі 1 000 000 грн. в обмін на укладення прямих договорів купівлі-продажу нерухомості, сільськогосподарської техніки та автомобілів ВР «Чорноморський» та передачі права власності на це майно позивачу.

Пунктом 4.3 інвестиційного договору передбачено отримання у власність СФГ «Колос» за окремими прямими договорами продажу у ВР «Чорноморський» окремих будівель та споруд, а саме: тік в комплекті за обліком «Зерноток» (балансова вартість станом на 01.10.2008 р. 701 475 грн.); тракторні бригади №№ 1, 2, 3 (загальна балансова вартість станом на 01.10.2008 р. 64032 грн.); гараж (балансова вартість станом на 01.10.2008 р. 484 663 грн.; механічна майстерня (балансова вартість станом на 01.10.2008 р. 208 840 грн.).

Відповідно до п. 4.6 інвестиційного договору в разі, якщо ринкова вартість переданого майна, визначена згідно незалежної оцінки, перевищить суму, вказану у п.п.1.1 даного договору, СФГ «Колос» зобов'язалося доплатити різницю після укладення договорів продажу та до фактичного отримання майна від боржника.

В подальшому, розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.09.2011 р. № 883-р цілісний майновий комплекс військового радгоспу «Чорноморський» був переданий зі сфери управління Міністерства оборони України до Міністерства аграрної політики та продовольства України.

Наказом міністра аграрної політики та продовольства України № 728 від 11.12.2013 р. військовий радгосп «Чорноморський» перейменований у ДП «Чорноморський» та визнаний правонаступником майнових прав та обов'язків військового радгоспу «Чорноморський».

Згідно наявних у справі матеріалів, зобов'язання за вказаним інвестиційним договором СФГ «Колос» виконало у повному обсязі, а саме - перерахувало 1 000 000 грн. відповідно до умов п.п. 2.2, 2.3, 2.4 договору № 0810/1 від 01.10.2008 р., однак ДП «Чорноморський» відмовилося від укладання договорів купівлі-продажу нерухомого майна.

У відповідності до висновків від 30 вересня 2014 р., складених професійно-технічним навчальним закладом «Майстер» товариства з обмеженою відповідальністю «ТНД», експертна вартість об'єктів експертної оцінки - нежитлових будівель та споруд загальною площею 5666,80 кв.м, що розташовані за адресою: Одеська обл., Саратський р-н, с. Пасічне, вул. Жовтнева, 20, станом на 03.09.2014 р. складає 724 012 грн.; нежитлових будівель та споруд загальною площею 1552 кв.м, що розташовані за адресою: Одеська обл., Саратський р-н, с. Пасічне, вул. Жовтнева, 21- 167 071 грн.; нежитлових будівель та споруд загальною площею 979,5 кв.м, що розташовані за адресою: Одеська обл., Саратський р-н, с. Пасічне, вул. Жовтнева, 19, - складає 105 441 грн. Розділами 2 проектів запропонованих позивачем договорів купівлі-продажу вартість об'єктів купівлі - продажу визначено з урахуванням зазначених Висновків.

Задовольняючи позовні вимоги у повному обсязі, місцевий господарський суд виходив з приписів ст. 193 Господарського кодексу України, ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зазначивши про те, що позивачем у справі дотримано передбачений законодавством порядок укладення договорів. Як вказав господарський суд, з листів та пояснень ДП «Чорноморський» у судовому засіданні вбачається, що ДП «Чорноморський» по суті не заперечує проти укладення договорів купівлі-продажу з СФГ «Колос» на виконання умов договору «Інвестиційна угода між ВР «Чорноморський» та СФГ «Колос» № 0810/1 від 01.10.2008 р., при цьому, згідно листа Міністерства аграрної політики та продовольства України від 04.12.2014 р. за №37-27-3-13/18537 Міністерство підтвердило необхідність виконання плану санації в повному обсязі в існуючий редакції.

Аналізуючи матеріали справи, судова колегія вважає висновки суду першої інстанції помилковими, зробленими при неповно з'ясованих обставинах, що мають значення для правильного вирішення спору.

Так, в порушення ст. ст. 4-7, 43 Господарського процесуального кодексу України місцевим господарським судом не були з'ясовані обставини права власності на майно, що є предметом угод купівлі-продажу, права ДП «Чорноморський» розпорядження об'єктами нерухомості, не перевірені обставини відповідності «Інвестиційної угоди між ВР «Чорноморський» та СФГ «Колос» № 0810/1 від 01.10.2008 р. умовам плану санації боржника та його виконання, а також дійсне перебування спірного майна саме на балансі та обліку у ДП «Чорноморський», оскільки з матеріалів справи вбачається, що право власності належить державі в особі Міністерства аграрної політики та продовольства України.

Зазначені обставини у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 104 Господарського процесуального кодексу України викликають необхідність скасування рішення суду першої інстанції.

Частиною першою статті 63 Господарського кодексу України передбачено, що залежно від форм власності, передбачених законом, в Україні можуть бути, зокрема, державні підприємства, що діють на основі державної власності.

У відповідності до ч. 4 ст. 66 ГК України реалізація майнових прав підприємства здійснюється в порядку, встановленому цим Кодексом, іншими законодавчими актами України.

Згідно до ч. 5 ст. 22 Господарського кодексу України держава реалізує право державної власності у державному секторі економіки через систему організаційно-господарських повноважень відповідних органів управління щодо суб'єктів господарювання, що належать до цього сектора і здійснюють свою діяльність на основі права господарського відання або права оперативного управління.

Майно державного унітарного підприємства перебуває у державній власності і закріплюється за таким підприємством на праві господарського відання чи праві оперативного управління (ч. 3 ст. 73 ГК України).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 136 Господарського кодексу України право господарського відання є речовим правом суб'єкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами. Власник майна, закріпленого на праві господарського відання за суб'єктом підприємництва, здійснює контроль за використанням та збереженням належного йому майна безпосередньо або через уповноважений ним орган, не втручаючись в оперативно-господарську діяльність підприємства.

За приписами ч. 5 ст. 75 зазначеного Кодексу державне комерційне підприємство не має права безоплатно передавати належне йому майно іншим юридичним особам чи громадянам, крім випадків, передбачених законом. Відчужувати майнові об'єкти, що належать до основних фондів, державне комерційне підприємство має право лише за попередньою згодою органу, до сфери управління якого воно належить, і лише на конкурентних засадах, якщо інше не встановлено законом. Розпоряджатися в інший спосіб майном, що належить до основних фондів, державне комерційне підприємство має право лише у межах повноважень та у спосіб, що передбачені цим Кодексом та іншими законами. Відчуження нерухомого майна, а також повітряних і морських суден, суден внутрішнього плавання та рухомого складу залізничного транспорту здійснюється за умови додаткового погодження в установленому порядку з Фондом державного майна України.

З наданої до відзиву СФГ «Колос» довідки Фонду державного майна України від 24.07.2014 р. за № 10-15-9760 вбачається, що нерухоме майно, яке є предметом інвестиційного договору, дійсно перебуває на балансі ДП «Чорноморський».

Згідно зі Статутом ДП «Чорноморський» підприємство засноване на державній власності, входить до сфери управління Міністерства аграрної політики та продовольства України. Пунктом 5.1 Статуту визначено, що майно підприємства є державною власністю і закріплюється за ним на праві господарського відання.

Відчуження нерухомого майна можливе за попередньою згодою уповноваженого органу управління, а також при додатковому погодженні Фонду державного майна України (п. 5.8 Статуту ДП «Чорноморський»).

Отже, саме Статутом ДП «Чорноморський» та наведеними нормами закону спростовуються твердження заступника прокурора Одеської області про відсутність у ДП «Чорноморський» права розпорядження нерухомим майном, закріпленим за ним на праві повного господарського відання, але це право можливо реалізувати лише при дотриманні встановлених Статутом та нормами законодавства умов, а саме: погодження із Міністерством аграрної політики та продовольства України, а також з Фондом державного майна України.

Дійсно, листом від 04.12.2014 р. за №37-27-3-13/18537 Міністерство аграрної політики та продовольства України вказало про необхідність дотримання існуючого плану санації. Однак матеріали справи не містять доказів погодження Фонду державного майна України на укладання спірних договорів купівлі-продажу державного майна. Про необхідність погодження із Фондом державного майна України говориться й у постановах Вищого господарського суду України від 24.01.2008 р. у справі № 53/77-07, від 12 квітня 2011 р. у справі № 11/84-1745.

Відтак, судова колегія вважає, що задоволення позову про зобов'язання ДП «Чорноморський» укласти запропонований позивачем договір купівлі-продажу державного майна є передчасним.

Окрім цього, враховуючи те, що спір виник з приводу виконання умов інвестиційної угоди, укладеної в межах процедури банкрутства на стадії санації, тому спір за даним предметом спору повинен був розглядатися саме в межах провадження у справі про банкрутство згідно до імперативних вимог ч. 8 ст. 18 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції до набрання чинності Закону України від 22.12.2011 р. № 4212-VI, яка була чинною на момент затвердження плану санації та укладення інвестиційної угоди № 0810/1 від 01 жовтня 2008 року.

Про те, що такий спір має розглядатися в межах провадження у справі про банкрутство та не може розглядатися господарським судом у позовному провадженні передбачено у ч. 4 ст. 10 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в діючій редакції, а також встановлено у ч. 11 статті 28 зазначеного Закону. Аналогічна правова позиція відображена у п. 9 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 28.03.2013 р. за № 01-06/606/2013.

Це обумовлено необхідністю встановлення обставин в процедурі санації, повноти дотримання плану санації, відповідності й виконання інвестиційної угоди, а також найбільшою доцільністю та процесуальною ефективністю. Концентрація необхідна для того, щоб усі питання щодо майна боржника знаходились під контролем в межах одного провадження.

Враховуючи те, що розгляд вимог позивача в позовному провадженні не відповідає належному способу захисту його порушених прав та інтересів, оскільки спір безпосередньо пов'язаний зі здійсненням провадження у справі про банкрутство і підлягає розгляду в межах відповідної справи про банкрутство, тому провадження у справі підлягає припиненню на підставі пункту 1 частини 1 статті 80 ГПК України.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення господарського суду Одеської області підлягає скасуванню, а провадження у справі за позовом СФГ «Колос» до ДП «Чорноморський» про зобов'язання укласти договір - припиненню.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 80, статтями 101-105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Міністерства аграрної політики та продовольства України задовольнити частково, а рішення господарського суду Одеської області від 29.01.2015 р. по справі № 916/5078/14 - скасувати.

Провадження у справі № 916/5078/14 припинити.

Головуючий суддя В.В. Лашин

Суддя О.Л. Воронюк

Суддя М.А. Мирошниченко