ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

01.09.15р. Справа № 904/7337/15

За позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ", м. Київ

до Нікопольського комунального підприємства "НІКОПОЛЬТЕПЛОЕНЕРГО", м. Нікополь, Дніпропетровська область

про стягнення 1 714 033,23 грн.

Суддя Рудовська І.А.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 14-96 від 18.04.2014 р.

від відповідача: не з'явився

Суть спору:

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ" (далі позивач) звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Нікопольського комунального підприємства "НІКОПОЛЬТЕПЛОЕНЕРГО" (далі відповідач) про стягнення 97 864,61 грн. 3 % річних, 1 616 168,62 грн. інфляційних втрат та витрат по сплаті судового збору.

Позовні вимоги мотивовані невиконанням відповідачем рішення господарського суду Дніпропетровської області від 08.08.2013р., яке залишено без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12.09.2013р. та постановою Вищого господарського суду України від 31.10.2013р. у справі №904/5740/13 про стягнення з останнього основного боргу, у звязку з чим позивач просить стягнути з відповідача 3% річних та інфляційних втрат на підставі ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, які нараховані на прострочену заборгованість з 19.12.2013 р. по 30.06.2015 р.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 19.08.2015 р. по справі № 904/7337/15 порушено провадження і розгляд справи призначено до розгляду у судовому засіданні на 01.09.2015 р.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги, просив суд їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, вимог суду, викладених в ухвалі про порушення провадження у справі не виконав, письмовий відзив на позов не надав.

Через канцелярію суду 31.08.2015 р. представником відповідача надано клопотання про відкладення розгляду справи, у звязку з участю представника у судовому засіданні в іншому суді та відсутня можливість направити на вказаний час представника відповідача з відповідним дорученням.

Клопотання відповідача про відкладення розгляду справи не підлягає задоволенню, оскільки відповідач, як юридична особа був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи та, відповідно до ст. 28 ГПК України надання повноважень на представництво інтересів сторони у процесі не обмежено будь-яким певним колом осіб.

Відповідно до абзацу пятого підпункту 3.6. пункту 3 Роз'яснень Президії Вищого арбітражного суду України від 18.09.97р. N 02-5/289 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України" (з подальшими змінами) господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може не брати до уваги доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т.п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою-четвертою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника відповідачем не доведена.

Крім того, відкладення розгляду справи є правом, а не обовязком суду, якщо суд дійде висновку про можливість вирішення спору в даному судовому засіданні.

Статтею 22 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

За таких обставин, господарський суд вважає, що відповідач не скористався своїм правом на участь представника у судовому засіданні.

Згідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

В порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 01.09.2015 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

30.09.2011 року між публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (постачальник) та Нікопольським комунальним підприємством "Нікопольтеплоенерго" (покупець) був укладений договір №14/2599/11 на купівлю-продаж природного газу (далі - Договір), відповідно до п.1.1 якого зобов'язується передати покупцю у ІV кварталі 2011 року та у 2012 році імпортований природний газ (за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, ввезеного на митну територію України ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", надалі газ), для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами та організаціями та іншими споживачами, а покупець зобов'язується прийняти та оплачувати газ на умовах цього договору.

Газ, що продається за цим договором, використовується покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами та організаціями та іншими споживачами та використовується теплогенеруючими (теплопостачальними) підприємствами на власні потреби та втрати (п. 1.2 Договору).

Відповідно до п. 2.1 Договору з урахуванням додаткової угоди №3 від 01.08.2012 року продавець передає покупцеві у 2011 році природний газ у обсязі 54,961 тис.м3, та у 2012 році 387,8 тис.м3, у тому числі: у жовтні 2011 року 47,5 тис.м3, у листопаді 2011 року 143,3 тис.м3, у грудні 2011 197,0 тис.м3, у жовтні 2012 року 47,5 тис.м3, у листопаді 2012 року 143,3 тис.м3, у грудні 2012 року 197,0 тис.м3,

З огляду на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за Договором № 14/2599/11 на купівлю-продаж природного газу в частині оплати за газ, позивач звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача про стягнення заборгованості.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 08.08.2013 р. у справі № 904/7337/15 позов задоволено частково, стягнути з Нікопольського комунального підприємства "Нікопольтеплоенерго" на користь публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" основний борг у сумі 2 130 028,20 грн., пеню в розмірі 95 582,64 грн., збитки від інфляції у сумі 6 550,73 грн.; 3% річних в сумі 27 309,31 грн., 7% штрафу у сумі 114 347,88 грн., витрати по сплаті судового збору у сумі 49 275,78 грн.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12.09.2013 р., рішення господарського суду Дніпропетровської області від 08.08.2013 року у справі № 904/5740/13 залишено без змін.

20.09.2013 р. на виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 08.08.2013 року видано наказ господарського суду Дніпропетровської області у справі № 904/5740/15.

Постановою Вищого господарського суду України від 31.10.2013 р. рішення господарського суду Дніпропетровської області від 08.08.2013 року та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12.09.2013 року залишено без змін.

Аналіз матеріалів справи відображає, що заборгованість по Договору №14/2599/11 на купівлю-продаж природного газу яка була стягнута рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 08.08.2013 р. у справі № 904/5740/13, в частині стягнення основного боргу досі не виконано.

Таким чином, позивач на п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України до нарахував відповідачу за період з 19.12.2013 р. по 30.06.2015 р. 3 % річних у сумі 97 864,61 грн. та інфляційних втрат в сумі 1 616 168,62 грн., що і є причиною виникнення спору.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Субєкти господарювання повинні виконувати господарські зобовязання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України та п. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить суд стягнути з відповідача 3 % річних у розмірі 97 864,61 грн. та інфляційних втрат у розмірі 1 616 168,62 грн. Розрахунки яких судом перевірено та визнано такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

В силу вимог ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України, держава забезпечує захист прав і законних інтересів субєктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом присудження до виконання обовязку в натурі та застосуванням штрафних санкцій.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи наведене, позовні вимоги підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню в сумі: 97 864,61 грн. 3 % річних, 1 616 168,62 грн. інфляційних втрат.

Згідно ст. 49 Господарський процесуальний кодекс України судовий збір по справі покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 36, 49, 75, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Нікопольського комунального підприємства "НІКОПОЛЬТЕПЛОЕНЕРГО" (53213, Дніпропетровська область, м. Нікополь, пр. Трубників, буд. 12 А, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ" (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, ) 97 864,61 грн. (девяносто сім тисяч вісімсот шістдесят чотири грн. 61 коп.) 3 % річних, 1 616 168,62 грн. (один мільйон шістсот шістнадцять тисяч сто шістдесят вісім грн. 62 коп.) інфляційних втрат, 34 280,66 грн. (тридцять чотири тисячі двісті вісімдесят грн. 66 коп.) судового збору, про що видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя ОСОБА_2

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 84 ГПК

України 03 вересня 2015р.