ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"07" вересня 2015 р. Справа № 918/931/15

за позовом Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк"

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Артем і КО"

про розірвання договору та повернення майна

Суддя Андрійчук О.В.

Представники сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У серпні 2015 року Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський Акціонерний Банк" звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Артем і КО" про розірвання договору та повернення майна.

Як вбачається з позовної заяви, остання об'єднує кілька вимог, а саме: про розірвання договору та зобов'язання відповідача вчинити дії щодо повернення банкомату або відшкодувати вартість майна.

Чинним процесуальним зпаконодавством передбачено, що позивач має право об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами (зокрема, про стягнення неповернутого кредиту, відсотків за користування кредитом і неустойки; про визнання недійсним акта і про відшкодування заподіяної у зв'язку з його виданням шкоди; про стягнення вартості недостачі товару, одержаного за кількома транспортними документами і оформленої одним актом приймання або коли такий товар сплачено за одним розрахунковим документом; про спонукання до виконання зобов'язань за господарським договором і про застосування заходів майнової відповідальності за його невиконання тощо). Однорідними можуть вважатися позовні заяви, які, пов'язані з однорідними позовними вимогами і водночас подані одним і тим же позивачем до одного й того самого відповідача (чи відповідачів) або хоча й різними позивачами, але до одного й того ж відповідача. Однорідними ж позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов'язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів.

У той же час одна з вимог позивача сформульована альтернативно - про зобов'язання відповідача вчинити дії щодо повернення банкомату або відшкодувати вартість майна.

Ухвалою суду від 13.08.2015 року, якою порушено провадження та прийнято позовну заяву до розгляду, судове засідання призначено на 25.08.2015 року, зобов'язано позивача визначитися із позовною вимогою щодо зобов'язання вчинити дії, оскільки остання визначена альтернативно, що не відповідає вимогам чинного законодавства.

У судове засідання представник позивача не з'явився, вимог ухвали суду від 13.08.2015 року не виконав, про наявність поважних причин, які унеможливлювали таке виконання, суд не повідомив.

Ухвалою суду від 25.08.2015 року розгляд справи відкладено на 07.09.2015 року, зобов'язано позивача виконати вимоги ухвали суду від 13.08.2015 року.

У судове засідання позивач повторно не з'явився, вимог ухвали суду від 13.08.2015 року не виконав, 31.08.2015 року через службу діловодства господарського суду від нього надійшло клопотання про розгляд справи без участі його представника.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 ГПК України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

У силу вимог ч. 4 ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно зі ст. 4-5 ГПК України господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов'язкових до виконання на всій території України рішень, ухвал, постанов. Невиконання вимог рішень, ухвал та постанов господарського суду тягне за собою відповідальність, встановлену цим Кодексом та іншими законами України.

Суд вважає, що поведінка позивача при розгляді цієї справи свідчить про недобросовісне користування останнім своїми процесуальними правами та спрямована на зловживання ними.

Крім того, така поведінка спрямована на умисне затягування судового процесу, порушує права інших учасників судового процесу та суперечить вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

При цьому під затягуванням судового процесу розуміються дії або бездіяльність учасника судового процесу, спрямовані на: неможливість початку розгляду судом порушеної провадженням справи; неможливість прийняття судом рішення в даному судовому засіданні; створення інших перешкод у вирішенні спору по суті з метою недосягнення результатів такого вирішення протягом установлених законом процесуальних строків.

У разі неподання учасником судового процесу з неповажних причин або без повідомлення причин матеріалів та інших доказів, витребуваних господарським судом, останній може здійснити розгляд справи за наявними в ній матеріалами та доказами або, з огляду на обставини конкретної справи, залишити позов без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК України.

У свою чергу, відсутність визначеності з предметом позовних вимог, сформульованих позивачем альтернативно, та невиконання ним вимог ухвал суду в цій частині унеможливлює початок розгляду судом порушеної провадженням справи та прийняття рішення, оскільки суд не вправі самостійно обирати одну з вимог, заявлених позивачем. Крім того, така невизначеність також перешкоджає вирішити питання розміру та розподілу судових витрат (про зобов'язання вчинити дії - вимогами немайнового характеру, про відшкодування вартості - вимога майнового характеру) тощо.

При цьому резолютивна частина рішення ні за яких умов не повинна викладатись альтернативно (наприклад: стягнути з відповідача певну суму або в разі відсутності коштів на його рахунку звернути стягнення на належне йому майно). У випадку, коли такі альтернативні вимоги містяться у позовній заяві, господарському суду слід ухвалою зобов'язати позивача визначитись з предметом позову і вирішувати спір у залежності від характеру зобов'язань відповідача. Якщо позивачем не виконано відповідних вимог суду у встановлений останнім строк, суд може вжити щодо позивача заходів, передбачених п. 5 ст. 83 ГПК України, та/або залишити позов без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 81 названого Кодексу.

Згідно з п. 5 ст. 81 ГПК України господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору.

При цьому застосування п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК України можливе за наявності таких умов: додаткові документи вважаються витребуваними, тільки якщо про це зазначено у відповідному процесуальному документі або, в разі оголошення перерви в судовому засіданні, - в протоколі такого засідання; витребувані документи чи явка представника позивача дійсно необхідні для вирішення спору, тобто за їх відсутності суд позбавлений можливості вирішити спір по суті; позивач не подав документи, витребувані судом при підготовці справи до розгляду (ст. 65 ГПК) або в порядку ст. 38 названого Кодексу, чи не направив свого представника в засідання господарського суду без поважних причин.

Судом встановлено, що позивач не виконав вимог ухвал суду, не визначився із предметом позовних вимог, заявлених альтернативно, що є необхідними для вирішення спору. При цьому позивач не повідомив суд про причини невиконання вимог суду та не зазначив про наявність поважних причин такого невиконання.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне заявлений позов залишити без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК України.

Після усунення обставин, що зумовили залишення позову без розгляду, позивач має право знову звернутися з ним до господарського суду в загальному порядку.

З урахуванням викладеного, керуючись п. 5 ч. 1 ст. 81, ст. 86 ГПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Артем і КО" про розірвання договору та повернення майна залишити без розгляду.

Ухвалу про залишення позову без розгляду може бути оскаржено.

Суддя Андрійчук О.В.