РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.09.2015Справа №910/5559/15-г

За позовом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк», м. Київ,

до Товариства з обмеженою відповідальністю «КИТ-Єкатеринбург» м. Єкатеринбург, Російська Федерація,

про стягнення 1 241 184, 08 доларів США, що еквівалентно 33 335 846, 14 грн.

Суддя Бондарчук В.В.

Представники:

від позивача: Салівон В.І.;

від відповідача: Азаріна Ю.О., Шкаровський Д.О.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (далі-позивач) звернулася до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «КИТ-Єкатеринбург» (далі-відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 1 241 184, 08 доларів США, що еквівалентно 33 335 846, 14 грн., з якої: 245 000, 00 дол. США, що еквівалентно 6 580 234, 50 грн. - строкова заборгованість за кредитом, 971 307, 02 дол. США, що еквівалентно 26 087 461, 07 грн. - прострочена заборгованість за кредитом, 24 877, 06 дол. США, що еквівалентно 668 150, 57 грн. - заборгованість за процентами за період з 01.01.2014 по 27.01.2015.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором поруки № 19/К-КЛ-П від 11.03.2014.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 11.03.2015 порушено провадження у справі № 910/5559/15-г, призначено до розгляду у судовому засіданні на 04.06.2015, зобов'язано позивача надати до суду належним чином (нотаріально) засвідчені переклади на російську мову копії ухвали господарського суду міста Києва від 11.03.2015 року про порушення провадження у справі № 910/5559/15-г у двох примірниках та позовну заяву з додатками в двох примірниках в термін до 27.03.2015.

26.03.2015 через загальний відділ діловодства суду представник позивача подав клопотання, в якому просить суд надати Публічному акціонерному товариству «Всеукраїнський Акціонерний Банк» додатковий строк до 27.04.2015 включно для виконання вимог ухвали суду у справі в частині надання належним чином (нотаріально) засвідчених перекладів на російську мову ухвали господарського суду міста Києва від 11.03.2015 про порушення провадження у справі № 910/5559/15-г у двох примірниках та позовної заяви з додатками в двох примірниках.

04.06.2015 через загальний відділ діловодства господарського суду міста Києва представник позивача на виконання вимог ухвали суду від 11.03.2015 подав нотаріально засвідчені переклади на російську мову у двох примірниках копії ухвали господарського суду міста Києва від 11.03.2015 про порушення провадження у справі № 910/5559/15-г та позовну заяву з додатками.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 04.06.2015 розгляд справи відкладено та призначено судове засідання на 13.07.2015, зокрема зобов'язано позивача надати до суду належним чином (нотаріально) засвідчений переклад на російську мову копії ухвали господарського суду міста Києва від 04.06.2015 у справі № 910/5559/15-г у двох примірниках.

11.06.2015 через загальний відділ діловодства суду представник позивача на виконання вимог ухвали суду надав нотаріально засвідчені переклади на російську мову ухвали від 04.06.2015 у двох примірниках.

12.06.2014 господарський суд міста Києва звернувся із судовим дорученням до Арбітражного суду Свердловської області про вручення Товариству з обмеженою відповідальністю «КИТ-Єкатеринбург» ухвали суду від 11.03.2015 про порушення провадження у справі, позовної заяви з додатками та ухвали суду від 04.06.2015 про відкладення розгляду справи.

Ухвалою суду від 12.06.2015 зупинено провадження у справі № 910/5559/15-г до 10.07.2015 у зв'язку зі зверненням з судовим дорученням про надання правової допомоги (вручення документів) до Арбітражного суду Свердловської області.

У судовому засіданні 13.07.2015 оголошувалася перерва до 13.08.2015 на підставі ст. 77 ГПК України.

11.06.2015 через загальний відділ діловодства суду представник відповідача подав клопотання про зупинення провадження у даній справі до розгляду справи № 915/885/15 за позовом ДП «Торжок» до ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» про визнання недійсним кредитного договору №19/К-К від 19.05.2006, оскільки у разі визнання кредитного договору недійсним, договір поруки №19/К-К-П від 11.03.2014 буде припиненим.

Розглянувши подане відповідачем клопотання, суд відзначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 ГПК України, господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Проте, розгляд господарським судом справи №915/885/15 ніяким чином не унеможливлює розгляд даної справи, що являлось би підставою для зупинення провадження у справі, а тому суд визнає подане клопотання необґрунтованим та відмовляє у його задоволенні.

У судовому засіданні 13.08.2015 оголошувалася перерва до 20.08.2015 на підставі ст. 77 ГПК України.

У процесі провадження у справі представник відповідача подав відзив на позов, в якому проти задоволення вимог заперечив з підстав того, що справа не підсудна господарським судам України, відповідачем не підписувався договір про внесення змін №3 до договору поруки, директор відповідача під час підписання кредитного договору та договору поруки діяв за відсутності попередньої згоди загальних зборів учасників відповідача, а дія договору поруки припинилася з підстав не звернення позивача протягом 6 місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.

У судовому засіданні 20.08.2015 представник відповідача подав заяву про непідсудність спору господарському суду міста Києва та просив припинити провадження у справі, оскільки згідно ст. 15 ГПК України спір має вирішуватися за місцезнаходженням відповідача - у Свердловській області Російської Федерації.

Розглянувши подану заяву, суд відзначає наступне.

Відповідно до статті 124 ГПК України, господарські суди розглядають справи за участю іноземних підприємств і організацій. Підвідомчість і підсудність справ за участю іноземних підприємств і організацій визначається за правилами, встановленими статтями 12- 17 цього Кодексу. Господарські суди мають право також розглядати справи за участю іноземних підприємств і організацій, якщо: місцезнаходження філії, представництва, іншого відособленого підрозділу іноземного підприємства чи організації є територія України; іноземне підприємство чи організація має на території України нерухоме майно, щодо якого виник спір.

Згідно статті 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» (у редакції, яка діяла на момент виникнення спору) суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом зокрема у випадках, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону.

Як вбачається з пункту 3.5. договору поруки, спори, які виникають з приводу даного договору, вирішуються в установленому законодавством України порядку.

Оскільки статтею 124 Конституції України визначено, що правосуддя в Україні здійснюється виключно судами, відповідно і спори, що вирішуються за законодавством України, мають вирішуватися судами.

Тобто, сторони у даній справі в договорі поруки фактично передбачили підсудність справи судам України.

Отже, суд визнає необґрунтованою заяву відповідача про непідсудність спору господарському суду міста Києва та припинення провадження у справі і відмовляє у її задоволенні.

У судовому засіданні 20.08.2015 представник відповідача подав клопотання про залучення до участі у справі відповідача - ДП «Торжок».

Розглянувши подане клопотання, суд відмовляє у його задоволенні з підстав необґрунтованості, оскільки позивачем не заявлено жодної вимоги до ДП «Торжок».

У судовому засіданні 20.08.2015 представник відповідача подав клопотання про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ДП «Торжок».

Так, згідно ч. 1 ст. 27 ГПК України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора. Якщо господарський суд при прийнятті позовної заяви, вчиненні дій по підготовці справи до розгляду або під час розгляду справи встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права і обов'язки осіб, що не є стороною у справі, господарський суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору.

Оскільки відповідач не зазначив, яким саме чином рішення у даній справі може вплинути на права та обов'язки ДП «Торжок», відповідно суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача про залучення третьої особи.

У судовому засіданні 20.08.2015 оголошувалася перерва до 27.08.2015 на підставі ст. 77 ГПК України.

21.08.2015 через загальний відділ діловодства суду представник відповідача подав клопотання про зупинення провадження у даній справі до розгляду справи №910/20689/15 за позовом ТОВ «КИТ Єкатеринбург» до ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», ДП «Торжок» про визнання недійсним договору поруки №19/К-КЛ-П від 11.03.2014.

Розглянувши подане відповідачем клопотання, суд відзначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 ГПК України, господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Оскільки розгляд господарським судом справи №910/20689/15 ніяким чином не унеможливлює розгляд даної справи, що являлось би підставою для зупинення провадження у справі, відповідно суд визнає подане клопотання також необґрунтованим та відмовляє у його задоволенні.

25.08.2015 через загальний відділ діловодства суду представник відповідача подав письмові пояснення, в яких зазначив про необґрунтованість позовних вимог.

У судовому засіданні 27.08.2015 оголошувалася перерва до 03.09.2015 на підставі ст. 77 ГПК України.

03.09.2015 через загальний відділ діловодства суду представник відповідача подав письмові пояснення.

У даному судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги.

Представники відповідача проти задоволення позову заперечили з підстав, викладених у відзиві.

Відповідно до ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 03.09.2015 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

19.05.2006 між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (далі - банк) та Дочірнім підприємством «Торжок» ТОВ «КИТ-Кэпитал» (далі - позичальник) укладено кредитний договір №19/К-К, умовами якого передбачено, що банк надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти (далі - кредит), на умовах, визначених цим договором та додатковими угодами до нього, що складають невід'ємну частину цього договору.

Відповідно до п. 1.1.1 договору, в редакції додаткової угоди №22 від 16.09.2013, кредит надається в сумі 2 595 000,00 доларів США.

Згідно п. 1.1.2 договору, в редакції додаткової угоди №22 від 16.09.2013, термін остаточного повернення кредиту - 27 лютого 2015 року включно.

Умовами п. 2.2. договору, в редакції додаткової угоди №22 від 16.09.2013 передбачено, що повернення кредиту здійснюється згідно з нижченаведеним графіком: - 75 000,00 дол. США до 30.09.2013, - 75 000,00 дол. США до 31.10.2013, - 75 000,00 дол. США до 30.11.2013, - 75 000,00 дол. США до 26.12.2013, - 150 000,00 дол. США до 31.01.2014, - 150 000,00 дол. США до 28.02.2014, - 150 000,00 дол. США до 31.03.2014, - 150 000,00 дол. США до 30.04.2014, - 150 000,00 дол. США до 30.05.2014, - 150 000,00 дол. США до 27.06.2014, - 150 000,00 дол. США до 31.07.2014, - 200 000,00 дол. США до 29.08.2014, - 200 000,00 дол. США до 30.09.2014, - 200 000,00 дол. США до 31.10.2014, - 200 000,00 дол. США до 28.11.2014, - 200 000,00 дол. США до 25.12.2014, - 200 000,00 дол. США до 31.01.2015, - 45 000,00 дол. США до 27.02.2015.

Пунктом 4.3. договору передбачено, що у разі несвоєчасного погашення кредиту, сплати процентів та комісій, визначених цим договором, позичальник сплачує позивачу пеню у розмірі подвійної процентної ставки, визначеної в п. 1.1.3. цього договору, за кожен день прострочення виконання, за реквізитами, вказаними позивачем.

11.03.2014 між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (далі - банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «КИТ-Єкатеринбург» (далі - поручитель, відповідач) укладено договір поруки №19/К-КЛ-П, умовами якого передбачено, що поручитель солідарно відповідає перед кредитором за виконання ДП «Торжок» наступних зобов'язань, що випливають з кредитного договору №19/К-К від 19.05.2006, який було укладено між кредитором та боржником, а саме на суму (в редакції пункту 1.1. згідно додаткової угоди №3 від 27.10.2014):

- зобов'язання щодо виплати кредитору процентів за користування кредитом, що нараховані/будуть нараховані за січень 2014 року, лютий 2014 року, березень 2014 року, квітень 2014 року, травень 2014 року, червень 2014 року, липень 2014 року, серпень 2014 року, вересень 2014 року, жовтень 2014 року, листопад 2014 року, грудень 2014 року, січень 2015 року, лютий 2015 року;

- зобов'язання повернення частини основної суми кредиту в сумі 2 145 000,00 доларів США (з терміном сплати - 150 000,00 дол. США до 28.02.2014 р., - 150 000,00 дол. США до 31.03.2014, - 150 000,00 дол. США до 30.04.2014, - 150 000,00 дол. США до 30.05.2014, - 150 000,00 дол. США до 27.06.2014, - 150 000,00 дол. США до 31.07.2014., - 200 000,00 дол. США до 29.08.2014, - 200 000,00 дол. США до 30.09.2014, - 200 000,00 дол. США до 31.10.2014, - 200 000,00 дол. США до 28.11.2014, - 200 000,00 дол. США до 25.12.2014, - 200 000,00 дол. США до 31.01.2015, - 45 000,00 дол. США до 27.02.2015).

Відповідно до пункту 1.3. договору поруки, поручитель свідчить, що він ознайомлений зі змістом кредитного договору (в т.ч. щодо сплати пені/штрафів та/або підвищення розміру відсоткової ставки за користування кредитними коштами на 2% річних) і заперечень щодо нього немає.

Згідно пункту 2.1. договору поруки, поручитель зобов'язується у разі невиконання та/або порушення боржником своїх зобов'язань перед кредитором погасити протягом 10 днів з моменту отримання повідомлення кредитора про невиконання боржником своїх зобов'язань по кредитному договору, а саме: - погасити частину основної суми кредиту, визначену в п. 1.1. цього договору; - погасити суму процентів, визначену в пункті 1.1. цього договору.

Пунктом 3.2. договору поруки, у разі невиконання поручителем своїх зобов'язань за цим договором, останній сплачує кредитору пеню за кожний день прострочення виконання зобов'язань, яка обчислюється в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в перший день виникнення невиконаного зобов'язання.

Як вбачається з матеріалів справи, внаслідок невиконання позичальником умов кредитного договору станом на 27.01.2015 за ДП «Торжок» утворилась заборгованість за кредитною лінією у розмірі 1 216 307, 02 доларів США, 50 283, 33 доларів США - заборгованості за процентами, 67 601, 68 доларів США - пені за несвоєчасне погашення кредиту, 1 620, 26 доларів США - пеня за несвоєчасну сплату процентів, 7 848, 11 доларів США - заборгованість 3% річних.

Позивачем на адресу ДП «Торжок» 09.10.2014 направлялася вимога №3111-14766 від 09.10.2014 щодо необхідності негайно усунути порушення кредитного договору та сплатити існуючу заборгованість у розмірі 1 240 710,99 доларів США (підтверджується описом вкладення у цінний лист, копією фіскального чеку №3772 від 09.10.2014 та повідомленням про вручення поштового відправлення).

У зв'язку з невиконанням позичальником своїх зобов'язань щодо повернення кредитних коштів, позивач звернувся 11.02.2015 до відповідача з вимогою №31/1-1822 від 09.02.2015, в якому повідомив, що станом на 27.01.2015 загальна заборгованість позичальника перед банком становить 1 343 660,40 доларів США, у зв'язку з чим позивач звертається до відповідача, як поручителя, із вимогою виконати протягом 10 днів зобов'язання за кредитним договором відповідно до п. 2.1. договору поруки, а саме - погасити заборгованість за кредитним договором шляхом сплати повної суми заборгованості - 1 241 184,08 доларів США (підтверджується описом вкладення у цінний лист та копією фіскального чеку №6576 від 11.02.2015).

Відповідач на зазначене вище повідомлення відповіді не надав.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що позичальник неналежним чином виконує свої зобов'язання щодо повернення наданих грошових коштів, зокрема погашення заборгованості у розмірі 1 343 660,40 доларів США та враховуючи те, що відповідач на підставі договору поруки зобов'язався відповідати перед позивачем за зобов'язання, які були невиконані позичальником, у зв'язку з чим у позивача виникло право вимоги на стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №19/К-К від 19.05.2006 у розмірі заборгованості за кредитною лінією у розмірі 1 216 307,02 доларів США та 24 877,06 доларів США - заборгованості за процентами.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Так, згідно частини першої статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з ч. 1 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України).

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено, що позивач виконав свої зобов'язання за договором належним чином, перерахував позичальнику кредитні кошти згідно умов договору, а останній надані кошти в передбачені договором строки не повернув, доказів зворотного суду не надано.

Згідно частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ст. 553 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, зобов'язання позичальника за кредитним договором №19/К-К від 19.05.2006 забезпечені договором поруки, відповідно до умов якого поручитель відповідає перед позивачем в частині основної суми кредиту в сумі 2 145 000,00 доларів США та виплати процентів за користування кредитом.

Частиною 1 ст. 554 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Якщо в договорі не передбачено субсидіарну відповідальність поручителя, кредитор має право, керуючись ст. 543 ЦК України, звернутися як до боржника за основним зобов'язанням, так і до поручителя; як разом, так і окремо; як повністю, так і в частині боргу.

Таким чином, при солідарній поруці кредитор наділяється правом самостійно вирішувати питання про те, до кого з них - боржника чи поручителя - чи до обох разом, в якій частині і в якій послідовності пред'являти свої вимоги.

Отже, враховуючи п. 1.1. договору поруки, у зв'язку з невиконанням позичальником своїх зобов'язань за основним договором, позивач набув право вимоги до відповідача по стягненню заборгованості за кредитним договором.

Водночас, всі твердження та заперечення, що наводилися відповідачем, не є обґрунтованими та не приймаються судом до уваги.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Частиною 1 ст. 614 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідачем було порушено умови договору поруки №19/К-КЛ-П від 11.03.2014, положення ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, а тому підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитною лінією у розмірі 1 216 307,02 доларів США та 24 877,06 доларів США - заборгованості за процентами.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 5 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КИТ-Єкатеринбург» (620146, Російська Федерація, м. Єкатеринбург, вул. Амундсена, 65, ІПН: , КПП: 667101001) на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 27-Т, ідентифікаційний код - 19017842) 1 241 184 (один мільйон двісті сорок одну тисячу сто вісімдесят чотири) доларів США 08 центів (що за курсом НБУ станом на 02.03.2015 еквівалентно 33 335 846,14 грн.), з яких: 245 000 (двісті сорок п'ять тисяч) доларів США 00 центів (що за курсом НБУ станом на 02.03.2015 еквівалентно 6 580 234,50 грн.) - строкової заборгованості за кредитом, 971 307 (дев'ятсот сімдесят одну тисячу триста сім) доларів США 02 центів (що за курсом НБУ станом на 02.03.2015 еквівалентно 26 087 461,07 грн.) - простроченої заборгованості за кредитом, 24 877,06 (двадцять чотири тисячі вісімсот сімдесят сім) доларів США 06 центів (що за курсом НБУ станом на 02.03.2015 еквівалентно 668 150,57 грн.) - заборгованості за процентами.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КИТ-Єкатеринбург» (620146, Російська Федерація, м. Єкатеринбург, вул. Амундсена, 65, ІПН: , КПП: 667101001) до Державного бюджету України 73 080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн. 00 коп. - судового збору.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено: 09.09.2015.

Суддя Бондарчук В.В.