ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"02" вересня 2015 р.Справа № 916/2202/15

Господарський суд Одеської області у складі:

Судді Зайцева Ю.О.

при секретарі судового засідання Ошарін Д.С.

За участю представників сторін:

Від позивача: не зявився;

Від відповідача: ОСОБА_1 (довіреність №316 від 15.07.2015р.);

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 акціонерного товариства "Завод "ТІРА" до відповідача ОСОБА_2 акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" в особі Чорноморської філії про зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

СУТЬ СПОРУ: Позивач, Публічне акціонерне товариство "Завод "ТІРА", звернувся до господарського суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2 акціонерного товариства (далі ПАТ) "Банк "Київська Русь" в особі Чорноморської філії ОСОБА_2 акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" про зобовязання виконати платіжне доручення: №1705 від 18.03.2015р. на суму 32 047,57 грн.

Представник позивача позовну заяву підтримує, наполягає на задоволенні позову.

Відповідач проти позову заперечує у повному обсязі, з підстав викладених у заперечення на позовну заяву.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, заслухав пояснення представників сторін суд встановив:

14.12.2011р. між ПАТ "Банк "Київська Русь" (далі ОСОБА_3) та ОСОБА_2 акціонерним товариством "Завод "ТІРА" був укладений Договір банківського рахунку №1781-79, згідно якого ОСОБА_3 відкриває ОСОБА_3 поточний рахунок у національній та іноземній валютах, в банківських металах та інші рахунки зі спеціальним режимом використання та здійснює його розрахунково-касове обслуговування відповідно до чинного законодавства України, нормативно-правових актів НБУ та умов цього ОСОБА_4, а ОСОБА_3 зобовязується оплачувати послуги ОСОБА_5 в розмірі, встановленому цим ОСОБА_4.

Пунктом 1.2 ОСОБА_4 передбачено, що за ОСОБА_4 банківського рахунку ОСОБА_4 зобовязується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий Клієнтові, грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження ОСОБА_3 щодо перерахування і видачі відповідних сум з рахунку та здійснювати інші операції за рахунком у порядку та на умовах, передбачених цим ОСОБА_4 та чинним законодавством України.

Згідно з п. 2.1.3 ОСОБА_4 зобов'язується здійснювати операції, які передбачені для рахунків даного виду згідно з чинним законодавством України, нормативно-правовими актами НБУ, внутрішніми документами ОСОБА_5 та цим ОСОБА_4.

Відповідно до п. 2.1.5 ОСОБА_4 зобов'язується виконувати платіжні доручення та інші розрахункові документи ОСОБА_3 у строки: а) у національній валюті якщо розрахунковий документ надійшов до ОСОБА_5 протягом операційного часу у день його надходження; якщо розрахунковий документ надійшов у післяопераційний час не пізніше наступного робочого дня або, за бажанням ОСОБА_3 та за наявності технічної можливості ОСОБА_5, У у день надходження розрахункового документу з оплатою цієї послуги згідно з тарифами; б) у іноземній валюті у строки, що визначені в Регламенті проведення операції з безготівковою іноземною валютою та банківськими металами. Тривалість операційного і післяопераційного часу встановлюється згідно з режимом роботи ОСОБА_5. Інформація про встановлений режим розміщується у приміщеннях установ ОСОБА_5 та на сайті http:// www.kruss.kiev.ua.

Пунктом 2.1.8 ОСОБА_4 передбачено, що ОСОБА_4 зобовязується списувати грошові кошти з рахунку ОСОБА_3 на підставі його розрахункових документів, на підставі рішення суду, інших договорів, укладених між ОСОБА_5 та ОСОБА_3, а також у випадках, передбачених цим ОСОБА_4 та чинним законодавством.

За умовами п. 2.3.2 ОСОБА_4 ОСОБА_3 має право вимагати своєчасного повного здійснення розрахунків та інших обумовлених цим ОСОБА_4 послуг.

Згідно з п. 8.1 ОСОБА_4, Договір набуває чинності з дати його підписання і укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення строку дії ОСОБА_4 жодна із сторін письмово не попередить іншу Сторону про своє бажання розірвати Договір, його дія продовжується на тих же умовах на кожний наступний календарний рік.

Позивач зазначає, що 18.03.2015р. він надав до ОСОБА_5 платіжні доручення №1704 на суму 12 413,70 грн. та №1705 на суму 32047,57 грн., про те станом на дату звернення з даною позовною заявою платіжне доручення №1705 від 18.03.2015р. на суму 32 047,57 грн. здійснено у встановлені строки не було.

Про причини неперерахування ОСОБА_3 не повідомив, що суперечить умовам ОСОБА_4.

Бездіяльність ОСОБА_5 позивач вважає порушенням своїх прав та охоронюваних законом інтересів, у звязку з чим звернувся до суду за захистом та просить суд зобовязати відповідача виконати платіжне доручення №1705 від 18.03.2015р. на суму 32 047,57 грн.

В обґрунтування зазначеної вимоги позивач посилається на ст. 193 Господарського кодексу України, відповідно до якої субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до умов договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Крім того, позивач зазначає, що згідно ст. 1073 Цивільного кодексу України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Відповідач проти позову заперечує у повному обсязі, посилаючись на те, що Постановою правління Національного банку України від 19.03.2015р. №190 ПАТ "Банк "Київська Русь" віднесено до категорії неплатоспроможних, а Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 19.03.2015р. розпочато процедуру виведення ПАТ "Банк "Київська Русь" із ринку та запроваджено тимчасову адміністрацію з 19 березня 2015 р. по 19 червня 2015р. включно.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 15.06.2015 р. прийнято рішення №116, яким продовжено здійснення тимчасової адміністрації в ОСОБА_5 по 19.07.2015р. включно.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 17.07.2015 р. прийнято рішення №138, яким припинено здійснення тимчасової адміністрації У ПАТ "Банк "Київська Русь" з 17.07.2015р. та розпочато процедуру ліквідації банку з відшкодуванням з боку Фонду коштів за вкладами фізичних осіб, відповідно до Плану врегулювання, з 17.07.2015р. Призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію ПАТ "Банк "Київська Русь" провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_6 строком на 1 рік з 17.07.2015р. по 16.07.2016р. включно.

Таким чином, переказ грошових коштів за договором банківського рахунку, та виконання банком вказаних у позовній заяві платіжних доручень не можливий та обмежується п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Розглянув матеріали справи, на підставі чинного законодавства України, суд доходить до такого висновку:

Як вбачається з матеріалів справи, 14 грудня 2011р. між ПАТ "Банк "Київська Русь" (далі ОСОБА_4) та ОСОБА_2 акціонерним товариством "Завод "ТІРА" (далі - ОСОБА_3) був укладений Договір банківського рахунку №1781-79, згідно якого ОСОБА_3 відкриває ОСОБА_3 поточний рахунок у національній та іноземній валютах, в банківських металах та інші рахунки зі спеціальним режимом використання та здійснює його розрахунково-касове обслуговування відповідно до чинного законодавства України, нормативно-правових актів НБУ та умов цього ОСОБА_4, а ОСОБА_3 зобовязується оплачувати послуги ОСОБА_5 в розмірі, встановленому цим ОСОБА_4.

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію: передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобовязання є укладання господарського договору та іншої угоди, що передбачені законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Отже, уклавши Договір банківського рахунку №1781-79 від 14.12.2011р. сторони за цим ОСОБА_4 прийняли на себе ряд зобовязань, зокрема, пунктом 1.2 ОСОБА_4 передбачено, що за ОСОБА_4 банківського рахунку ОСОБА_4 зобовязується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий Клієнтові, грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження ОСОБА_3 щодо перерахування і видачі відповідних сум з рахунку та здійснювати інші операції за рахунком у порядку та на умовах, передбачених цим ОСОБА_4 та чинним законодавством України. Крім того, згідно п. 2.1.3 ОСОБА_4 зобов'язується здійснювати операції, які передбачені для рахунків даного виду згідно з чинним законодавством України, нормативно-правовими актами НБУ, внутрішніми документами ОСОБА_5 та цим ОСОБА_4.

Приписами ч. 1 ст. 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність" встановлено, що відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Відповідно до ч. 1 ст. 1066 Цивільного кодексу України, за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Частиною 3 ст. 1068 Цивільного кодексу України встановлено, що банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Згідно ст. 1073 Цивільного кодексу України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 1074 Цивільного кодексу України також встановлено, що обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

Але, постановою правління Національного банку України від 19.03.2015р. №190 ПАТ "Банк "Київська Русь" віднесено до категорії неплатоспроможних, а рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 19.03.2015р. розпочато процедуру виведення ПАТ "Банк "Київська Русь" із ринку та запроваджено тимчасову адміністрацію з 19 березня 2015 р. по 19 червня 2015р. включно. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 15.06.2015 р. прийнято рішення №116, яким продовжено здійснення тимчасової адміністрації в ОСОБА_5 по 19.07.2015р. включно.

Рішенням виконавчої дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 17.07.2015 р. прийнято рішення №138, яким припинено здійснення тимчасової адміністрації У ПАТ "Банк "Київська Русь" з 17.07.2015р. та розпочато процедуру ліквідації банку з відшкодуванням з боку Фонду коштів за вкладами фізичних осіб, відповідно до Плану врегулювання, з 17.07.2015р. Призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію ПАТ "Банк "Київська Русь" провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_6 строком на 1 рік з 17.07.2015р. по 16.07.2016р. включно.

Згідно з ч. 2 ст. 76 Закону України "Про банки і банківську діяльність" Національний банк України не пізніше дня, наступного за днем прийняття рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, повідомляє про це рішення Фонд гарантування вкладів фізичних осіб для вжиття ним заходів, передбачених Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність" Національний банк України не пізніше дня, наступного за днем прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, повідомляє про це банк та надсилає рішення до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб у день отримання рішення Національного банку України про ліквідацію банку набуває прав ліквідатора банку та розпочинає процедуру його ліквідації відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Статтею 1 Закону Україну "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачено, що цим Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Метою цього Закону є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків. Відносини, що виникають у зв'язку із створенням і функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, регулюються цим Законом, іншими законами України, нормативно-правовими актами Фонду та Національного банку України.

Частинами 1, 5 ст. 34 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлено, що Фонд розпочинає виведення неплатоспроможного банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації в банку на наступний робочий день після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних. Під час тимчасової адміністрації Фонд має повне і виняткове право управляти банком відповідно до цього Закону, нормативно-правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання.

Статтею 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначаються наслідки запровадження тимчасової адміністрації в банку.

Відповідно до ч. 5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та Інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку; нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань перед кредиторами та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів); зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим законом.

Згідно п. 1 ч. 6 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" обмеження, встановлене пунктом 1 частини 5 цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників.

Частиною 1 ст. 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" до вкладників віднесено фізичних осіб (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), які уклали або на користь яких укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або які є власниками іменного депозитного сертифіката.

Згідно ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань, є кредитором банку.

Відтак, після запровадження Фондом тимчасової адміністрації стосовно неплатоспроможного банку з метою виведення його з ринку та в подальшому відкликання Національним банком України банківської ліцензії та переходу до процедури ліквідації банку, задоволення вимог кредиторів банку здійснюється в порядку, передбаченому Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" з дня призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку банківська діяльність банку завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси; строк виконання всіх грошових зобов'язань банку та зобов'язання щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) вважається таким, що настав.

Кредитор банку вправі заявити уповноваженій особі Фонду на ліквідацію банку про свої вимоги до банку у строк, встановлений частиною 5 ст. 45 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Відповідно до ч. 2 ст. 49 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статі 45 цього Закону (про ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду) уповноважена особа Фонду здійснює, зокрема, такі заходи: визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення; складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду.

Згідно ч. 6 ст. 49 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" уповноважена особа Фонду не має права здійснювати задоволення вимог кредиторів до затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів, за виключенням погашення за погодженням виконавчою дирекцією Фонду вимог за правочинами, що забезпечують проведення ліквідаційної процедури.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" кошти, одержані в результаті ліквідації та реалізації майна банку, спрямовуються уповноваженою особою Фонду на задоволення вимог кредиторів у такій черговості: зобов'язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров'ю громадян; грошові вимоги щодо заробітної плати, що виникли із зобов'язань банку перед працівниками до прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; вимоги Фонду, що виникли у випадках, визначених цим Законом, у тому числі щодо повернення цільової позики банку, наданої протягом здійснення тимчасової адміністрації з метою забезпечення виплат відповідно до пункту 1 частини шостої статті 36 цього Закону та щодо покриття витрат Фонду, передбачених у пункті 17 частини п'ятої статті 12 цього Закону; вимоги вкладників - фізичних осіб у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом; вимоги Національного банку України, що виникли в результаті зниження вартості застави, наданої для забезпечення кредитів рефінансування; вимоги фізичних осіб, платежі яких або платежі на ім'я яких заблоковано (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності); інші вимоги, крім вимог за субординованим боргом; вимоги за субординованим боргом.

При цьому, задоволення вимог окремих кредиторів поза межами процедури ліквідації банку порушує в цілому баланс інтересів кредиторів банку та не узгоджується з положеннями Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", якими передбачено, що під час ліквідаційної процедури неплатоспроможного банку визначається загальна сума його заборгованості перед кредиторами (пасив), формується ліквідаційна маса банку (актив) та здійснюється її реалізація з подальшим спрямуванням коштів, одержаних від продажу майна банку, на погашення акцептованих (визнаних) вимог кредиторів в порядку черговості відповідно до статті 52 цього Закону. Водночас, задоволення вимог окремого кредитора-юридичної особи, заявлених поза межами ліквідаційної процедури банку, порушує принцип пріоритетності зобов'язань неплатоспроможного банку за вкладами фізичних осіб, гарантованими Фондом.

У спірних правовідносинах позивач виступає кредитором, а відповідач боржником. Оскільки позивач є кредитором ОСОБА_5 щодо майнового зобовязання з перерахування грошових коштів та стягнення грошових коштів, з урахуванням встановленої Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" заборони на задоволення вимог кредиторів банку щодо майнових зобовязань, які здійснюються виключно у межах процедури ліквідації банку, на думку суду, позовні вимоги ОСОБА_2 акціонерного товариства "Завод "ТІРА" задоволенню не підлягають.

Згідно зі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Керуючись ст.ст. 32,33,44,49,82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_2 акціонерного товариства "Завод "ТІРА" до відповідача ОСОБА_2 акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" в особі Чорноморської філії відмовити повністю.

Рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного господарського суду, яка подається через місцевий господарський суд протягом 10-денного строку з моменту складення та підписання повного тексту рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо не буде подано апеляційну скаргу. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст складено та підписано 07 вересня 2015 р.

Суддя Ю.О. Зайцев