ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" вересня 2015 р.Справа № 916/2589/15

Господарський суд Одеської області у складі :

судді Никифорчука М.І.

при секретареві Ніколаєві П.В.

за участю представників сторін :

Від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю № 09.1-8249 від 06.04.2015р.;

Від відповідача 1: не з'явився;

Від відповідача 2: не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 916/2589/15:

За позовом: ОСОБА_2 примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області;

До відповідачів:

1. Приватного підприємства "НИВА-В.Ш."

2. Товариство з обмеженою відповідальністю "Агропромисловий комплекс "Центральний"

про стягнення 45252 грн., -

у с т а н о в и в :

ОСОБА_2 примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області (далі ОСОБА_2, Позивач) звернувся до Приватного підприємства «Нива-В.Ш.» (далі Відповідач 1) та Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропромисловий комплекс «Центральний» (далі Відповідач 2) із позовом про стягнення 45252 грн. посилаючись на наступне.

У ОСОБА_2 знаходиться провадження з виконання постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 13.03.2009 № 3-1615/09 про конфіскацію майна в дохід держави - сідла для велосипедів у кількості 480 шт., вилученого на підставі протоколу про порушення митних правил від 10.02.2009 № 0095/50000/09.

Виконавче провадження з примусового виконання вищенаведеної постанови суду відкрито постановою державного виконавця Відділу від 09.04.2009.

Статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження» ( далі Закон), з метою забезпечення виконання рішення суду, державному виконавцю надано право накладати арешт на майно боржника.

Відповідно до статей 57 та 59 вказаного Закону, про проведення опису майна боржника накладення на нього арешту державний виконавець складає акт опису та арешту майна боржника. Під час проведення опису та арешту майна боржника державний виконавець має право оголосити заборону розпоряджатися ним, а в разі потреби - обмежити права користування майном, здійснити опечатування або вилучити його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що зазначається в акті опису та арешту. Майно, на яке накладено арешт, передається на зберігання боржникові або іншим особам, призначеним державним виконавцем, під розписку в акті опису. Копія акта опису майна видається боржнику, стягувачу, а в разі якщо обов'язок зберігання майна покладено на іншу особу, - також зберігачу. Порушення заборони державного виконавця розпоряджатися або користуватися майном, на яке накладено арешт, тягне за собою передбачену законом відповідальність зберігача майна.

На підставі викладеного, а також з метою забезпечення виконання постанови суду, яка перебуває на виконанні у ОСОБА_2, та схоронності вищенаведеного майна, державним виконавцем Відділу арештовано актом опису й арешту майна державного виконавця Відділу 27.11.2009 (серія АА № 643583). Вказаним актом попереджено зберігача про настання кримінальної або матеріальної відповідальності за розтрату, відчуження, приховування чи підміну описаного майна.

У подальшому майно передано на відповідальне зберігання до спеціалізованої торгівельної організації - Приватне підприємство «Нива-В.Ш.» (юридична адреса: м. Київ, вул. Банківська, б. 5 / 21000, м. Вінниця, вул. Кропивницького, б. 12/1) в особі її Одеської філії № 16 (юридична адреса: м. Одеса, пл. 10 квітня, б. 1, оф. 16, далі по тексту - ПП «Нива-В.Ш.»), про що складено акт державного виконавця від 17.05.2010. Майно прийняв на відповідальне зберігання директор ОФ № 16 ПП «Нива-В.Ш.» - ОСОБА_3, про що в акті міститься його підпис.

Відповідно до звіту оцінювача - TOB «Інтер-Консалт-Плюс» про незалежну оцінку від 14.12.2009, призначеного державним виконавцем Відділу, ринкова вартість арештованого майна склала 45252, 00 грн., з урахуванням ПДВ та митних платежів.

Вказане майно не було реалізовано у встановленому законодавством порядку та підлягає здаванню на металобрухт.

Під час проведення 28.12.2012 перевірки схоронності майна - сідла для велосипедів у кількості 480 шт. встановлено, що майно знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Моторна, б.8 - склад Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропромисловий комплекс «Центральний» (TOB «Агропромисловий комплекс «Центральний»), на підставі договору про зберігання майна, укладеного між ПП «Нива-В.Ш.» та ТОВ «Агропромисловий комплекс «Центральний» (юридична адреса: 65045, м. Одеса, вул. Тираспольска, б. 37).

07.07.2014р., виходом за безпосереднім місцезнаходженням майна - м. Одеса, вул. Моторна, б.8, оф. № 16 ПП «Нива-В.Ш.» не надано до огляду комісії майно - сідла для велосипедів у кількості 480 шт.

Державним виконавцем Відділу було встановлено, що склад, на якому розміщено вищенаведений товар, опечатано фінансовим директором TOB «Агропромисловий комплекс «Центральний» (пломба № 8185419).

Відповідно до пояснень представника ПП «Нива-В.Ш.» - ОСОБА_4, в ході телефонної розмови з завідувачем складу TOB «Агропромисловий комплекс «Центральний», останнім повідомлено про те, що на складі відсутня будь-яка особа, яка має право надати доступ до товару, склад зачинено. У зв'язку з викладеним, перевірку схоронності майна перенесено.

Про вказане державним виконавцем Відділу складено відповідний акт за участю представника Південної митниці Міндоходів.

Виходом 10.07.2014 р. за місцезнаходженням майна - м. Одеса, вул. Моторна, б. 8 склад TOB «Агропромисловий комплекс «Центральний», державному виконавцю Відділу у присутності представника Південної митниці Міндоходів, знову не було надано до нього доступу, посилаючись на ті ж самі обставини, про що державним виконавцем Відділу знову було складено відповідний акт.

ОСОБА_2 від 18.08.2014р. за вих. № 09.1-14805/В-11/5, 7 зобовязано ПП «Нива-В.Ш.» забезпечити доступ державному виконавцю Відділу 21.08.2014 до вищевказаного майна, а також забезпечити явку представника ПП «Нива-В.Ш.».

Однак, виходом 22.08.2014р. за місцезнаходженням майна - м. Одеса, вул. Моторна, б. 8 - склад TOB «Агропромисловий комплекс «Центральний», державному виконавцю Відділу знову не було надано до нього доступу, посилаючись на ті ж самі обставини, про що державним виконавцем Відділу також було складено відповідний акт.

30.01.2015р. на адресу ОСОБА_2 надійшла ухвала Малиновського районного суду м.Одеси від 21.11.2014р. у справі № 521/18557/14-п, якою задоволено заяву державного виконавця Відділу про надання дозволу на примусове входження до всіх складів та приміщень TOB «Агропромисловий комплекс «Центральний», які знаходяться за адресою: м. Одеса, вул. Моторна, б. 8, при примусовому виконанні постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 13.03.2009р. № 3-1615/09.

У зв'язку з чим, постановою державного виконавця Відділу від 30.01.2015р. залучено працівників Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області 05.02.2015р. за адресою: м. Одеса, вул. Моторна, б.8.

05.02.2015р. виходом за адресою: м. Одеса, вул. Моторна, б. 8 (склади та приміщення TOB «Агропромисловий комплекс «Центральний»), державним виконавцем Відділу у присутності представника Південної митниці Міндоходів - ОСОБА_5 та представників Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області -ОСОБА_6 та ОСОБА_7, встановлено, що склади зачинено, охорона відсутня. На складах наявна вивіска про їх продаж. За номерами телефонів, вказаних на повідомленні не відповідають.

Виходом того ж дня за юридичною адресою TOB «Агропромисловий комплекс «Центральний» м. Одеса, вул. Тираспільська, б. 37, державним виконавцем Відділу встановлено, що вказана організація за зазначеною адресою не існує. Фактично за зазначеною адресою існує поштове відділення № 20 (від підпису в акті державного виконавця Відділу працівники поштового відділення відмовились).

Відповідно до пояснень, наданих працівниками поштового відділення, в 2011 році TOB «Агропромисловий комплекс «Центральний» було надано заявку на заведення папки за вказаною адресою.

Однак, на протязі останнього часу на адресу вказаної організації пошта не надходить. За наслідками проведення вказаних дій державним виконавцем складено відповідний акт.

Таким чином, директором TOB «Агропромисловий комплекс «Центральний» - м.Одеса, вул. Тираспільська, б.37, фактично не було надано доступу державному виконавцю Відділу до майна, яке підлягає конфіскації в дохід держави - сідла для велосипедів у кількості 480 шт.

Крім того, з наведеного вбачається, що директором TOB «Агропромисловий комплекс «Центральний» - ОСОБА_8 фактично незаконно утримується майно, яке підлягає зверненню в дохід держави. Внаслідок вказаних незаконних дій держава недоотримала кошти у розмірі 45 252, 00 грн.

У разі втрати ним цього майна, на думку ОСОБА_2, TOB «Агропромисловий комплек Центральний» та ПП «Нива-В.Ш.», як зберігані майна, повинні сплатити на користь держави в особі відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області вартість арештованого майна, що відповідно до висновку оцінювача призначеного державним виконавцем Відділу, - TOB «Інтер-Консалт-Плюс», складає 45 252, 00 грн.

Крім того, постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 22.04.2015 у справі № 521/5791/15-п (номер провадження З-в/521/16/15), винесеною за наслідками розгляду заяви державного виконавця Відділу про встановлення чи зміну способу та порядку виконання, роз'яснено, що вказану справу необхідно розглядати в порядку цивільного судочинства для вирішення питання щодо відшкодування шкоди, яка виникла в результаті порушення умов договору зберігання.

Водночас, ухвалою господарського суду м. Києва від 20.04.2015 у справі № 910/9662/15 роз'яснено, що розгляд вказаної справи відноситься до підсудності господарського суду Одеської області.

На підставі викладеного, керуючись статтями 16, 17, 22, 326, 1166, 1212-1214 ЦК України, позивач просить :

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропромисловий комплекс «Центральний» та Приватного підприємства «Нива-В.Ш.» на користь держави в особі ОСОБА_2 - солідарно матеріальну шкоду у розмірі 45252, 00 грн. - вартість арештованих сідлів для велосипедів у кількості 480 шт.,

Відповідачі в засідання суду не зявились, були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи належним чином (поштові повідомлення у справі), відзиви на позов не надали.

Таким чином, суд розглядує справу за наявними в ній матеріалами за приписами ст.75 ГПК України.

Ухвалою господарського суду від 15 липня 2015р. за клопотанням позивача строк вирішення спору продовжений на 15 днів до 09 вересня 2015 р.

В засіданні суду 02 вересня 2015 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення в порядку ст. 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та проаналізувавши надані докази, вислухавши представника позивача, проаналізувавши приписи законодавства, що регулюють правовідносини по даному спору, господарський суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Ці дані встановлюються письмовими і речовими доказами.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, у тому числі: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до статті 326 ЦК України у державній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить державі Україна. Від імені та в інтересах держави Україна право власності здійснюють відповідно органи державної влади.

При цьому, статтею 17 ЦК України встановлено, що орган державної влади здійснює захист цивільних прав та інтересів у межах, на підставах та у спосіб, що встановлені Конституцією України.

Згідно зі статтею 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому, збитками визнаються втрати, які особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до статті 1166 ЦК України майнова шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз'яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Згідно зі статтею 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про витребування майна власником із чужого незаконного володіння та відшкодуванням шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Статтями 1213, 1214 ЦК України встановлено, що набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. Крім того, особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов'язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна.

Як випливає з матеріалів справи, приведені Позивачем обставини справи цілком підтверджуються наданими ним доказами, зщо переразхвані вище.

Проаналізувавши вказані докази, суд приймає їх до уваги як такі що доводять правомірність вимог Позивача. Вказані докази сумніву у суду не викликають.

Посилання Позивача на вищеприведені норми ЦК України та вказаного Закону господарський суд вважає правильним, оскільки саме цими нормами ЦК України та вказаними законами регулюються правовідносини по даному спору.

Зворотнього відповідачами, в порядку ст. 33 ГПК України, не доведено.

Підсумовуючи викладене суд вважає вимоги Позивача законними, обґрунтованими, доведеними наявними у справі доказами і тому, підлягаючими задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно задоволених вимог.

Керуючись ст. ст.32, 33, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_2 примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області задовольнити поністю.

2. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропромисловий комплекс «Центральний» (65045, м. Одеса, вул. Тираспільська, буд. 37, ) та Приватного підприємства «Нива-В.Ш.» (21000, Вінницька обл., м. Вінниця, вул. Кропивницького, буд. 12/1, ) на користь держави в особі ОСОБА_2 примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області (65045, м. Одеса, вул. Преображенська, буд. 64, р/р №4626, код 34929741 в ГУДКУ в Одеській області, МФО 828011) - матеріальну шкоду у розмірі 45252 (сорок пять тисяч двісті пятдесят дві) грн. - вартість арештованих сідлів для велосипедів у кількості 480 шт.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропромисловий комплекс «Центральний» (65045, м. Одеса, вул. Тираспільська, буд. 37, ) до державного бюджету України (рахунок №3008, Отримувач: УК у м. Одесі/Приморський район, , Банк отримувача: ГУ ДКСУ в Одеській області, МФО: 828011, Код бюджетної класифікації: 22030001, Код ЄДРПОУ господарського суду Одеської області: 03499997) через ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області 913 (девятсот тринадцять) грн. 50 коп. судового збору.

4. Стягнути з Приватного підприємства «Нива-В.Ш.» (21000, Вінницька обл., м. Вінниця, вул. Кропивницького, буд. 12/1, ) до державного бюджету України (рахунок №3008, Отримувач: УК у м. Одесі/Приморський район, , Банк отримувача: ГУ ДКСУ в Одеській області, МФО: 828011, Код бюджетної класифікації: 22030001, Код ЄДРПОУ господарського суду Одеської області: 03499997) через Вінницьке відділення Вінницької об'єднаної ДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області 913 (девятсот тринадцять) грн. 50 коп. судового збору.

Рішення господарського суду Одеської області набирає чинності у порядку ст.85 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 07 вересня 2015 р.

Суддя М.І. Никифорчук