РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.08.2015Справа №910/14823/15

За позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

про стягнення 383 426,00 грн.

Суддя Яковенко А.В.

Представники сторін:

від позивача -не з'явилися
від відповідача -не з'явилися

Обставини справи:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення з останнього заборгованості за Договором виготовлення та поставки модульної будівлі (конструкції) №5 від 10.02.2014 у розмірі 383 426,00 грн., крім того просив судові витрати у розмірі 7 670,00 грн. також покласти на відповідача.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 10.02.2014 між сторонами було укладено Договір виготовлення та поставки модульної будівлі (конструкції) №5, відповідно до якого позивач взяв на себе зобов'язання виготовити і поставити модульну будівлю, а відповідач - прийняти та оплатити її, проте в результаті неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань у нього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 383 426,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.06.2015 порушено провадження у справі №910/14823/15 та призначено розгляд справи на 20.07.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.07.2015 розгляд справи №910/14823/15 відкладено на 03.08.2015 відповідно до вимог ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

Представники позивача у судове засідання 03.08.2015 не з'явилися, про поважні причини неявки суд не повідомили, вимог ухвали суду не виконали.

Представники відповідача у судове засідання 03.08.2015 не з'явилися, проте в матеріалах справи наявне клопотання №б/н від 03.08.2015 про розгляд справи без участі представника.

Відповідно до абзацу 3 п. 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином.

Оскільки про час та місце судового засідання відповідач та треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача були належним чином повідомлені, на підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

За результатами дослідження доказів, наявних у матеріалах справи, суд у нарадчій кімнаті, у відповідності до ст.ст. 82-85 ГПК України, ухвалив рішення у справі №910/14823/15.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 03.08.2015 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

10.02.2014 між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (далі - Постачальник, Позивач) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (далі - Покупець, Відповідач) укладено Договір виготовлення та поставки модульної будівлі (конструкції) №5 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору в порядку і на умовах, визначених цим Договором, Постачальник зобов'язується виготовити і поставити модульну будівлю (далі - Конструкція), технічні, якісні та інші характеристики якої вказані в Додатку №1 до цього Договору, який є його невід'ємною частиною, а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити Конструкцію.

Згідно з п. 2.3. Договору Постачальник зобов'язується виготовити і поставити Конструкцію протягом 60 робочих днів, з моменту оплати Покупцем авансу в розмірі і в порядку, передбаченому цим Договором.

Пунктом 2.5. Договору передбачено, що доставка (відвантаження) Постачальником Конструкції Покупцеві оформлюється сторонами Актом прийому-передачі Конструкції. Право власності на Конструкцію (її частини) переходить до Покупця з моменту підписання сторонами Акту прийому-передачі Конструкції або накладної про приймання Конструкції.

Приписами п. 2.9. Договору встановлено, що при поставці Постачальником Конструкції, Покупець зобов'язаний підписати Акт прийому-передачі Конструкції і прийняти заходи зі зберігання Конструкції. Якщо у Покупця виникли претензії до якісних та/чи кількісних характеристик Конструкції, він має право виразити їх в Акті приймання-передачі.

Сторони погодили наступну вартість виготовлення Конструкції за цим Договором: 412 286 (чотириста дванадцять тисяч двісті вісімдесят шість) грн. 00 коп. без ПДВ (п. 3.1. Договору).

Згідно з положеннями п.п. 4.1.1.-4.1.2. Договору оплата за останнім здійснюється наступним чином: 7% від вартості Конструкції, указаної в п. 3.1. цього Договору, а саме - 28 860 грн. 00 коп. без ПДВ, Покупець сплачує Постачальнику у вигляді попередньої оплати за виготовлення Конструкції протягом 3 днів після підписання цього Договору (указана сума на розсуд Покупця може бути внесена у вигляді будівельних матеріалів ті іншого обладнання, необхідного для виготовлення Конструкції). 93% від вартості Конструкції, указаної в п. 3.1. цього Договору, а саме - 383 426 грн. 00 коп. без ПДВ, Покупець сплачує Постачальнику протягом 3-х банківських днів після підписання Акту прийому-передачі Конструкції.

Даний Договір вступає в силу з моменту його підписання обома сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань (п. 9.1. Договору.)

Спір у справі виник у зв'язку із неналежним, на думку Позивача, виконанням Відповідачем грошового зобов'язання по оплаті поставленої згідно Договору Конструкції, у зв'язку з чим Позивач вказує на існування заборгованості за поставлену Конструкцію у розмірі 383 426,00 грн.

Судом встановлено, що укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором поставки, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 54 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України (далі - ГК України), ст.ст. 11, 202, 509 ЦК України, і згідно ст. 629 ЦК України є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 ГК України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно із ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1. ст. 693 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що Відповідач на виконання п. 4.1.1. Договору передав Позивачу за Актом прийому-передачі будівельних матеріалів та іншого обладнання, необхідних для виготовлення та поставки модульної будівлі (конструкції) будівельні матеріали на загальну суму 28 866,37 грн., що становить 7% вартості Конструкції.

Судом встановлено, що сторони 08.04.2014 підписано без заперечень Акт прийому-передачі модульної каркасної будівлі (конструкції), відповідно до п. 5 якого погодили, що вартість переданого модульної каркасної будівлі (конструкції) складає 412 286 (чотириста дванадцять тисяч двісті вісімдесят шість) грн. 00 коп. без ПДВ.

Як вказує у своїх письмових поясненнях Позивач, зобов'язання з оплати поставленої Конструкції Відповідачем виконані не були, у зв'язку з чим у останнього утворилася заборгованість за Договором у розмірі 383 426,00 грн. (412 286,00 грн. - 28 860,00 грн.)

Також Позивач зазначає, що з метою досудового врегулювання спору надіслав Відповідачу претензію №б/н від 15.11.2014, з вимогою сплати заборгованості за поставлену Конструкцію, однак, як вказує Позивач, Відповідач розрахунків з останнім не провів.

Статтею 692 ЦК України визначено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, з урахуванням положень ст. 530 ЦК України, п. 4.1.2. Договору 93% від вартості Конструкції, указаної в п. 3.1. цього Договору, а саме - 383 426 грн. 00 коп. без ПДВ, Покупець сплачує Постачальнику протягом 3-х банківських днів після підписання Акту прийому-передачі Конструкції.

Таким чином, після спливу указаного п. 4.1.2. Договору строку оплати за поставлену Конструкцію Покупець вважається таким, що прострочив грошове зобов'язання.

Відповідно до статті 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Матеріалами справи підтверджується наявність у Відповідача грошового зобов'язання по сплаті на користь Позивача, на підставі Договору, за поставлену Конструкцію суми заборгованості у розмірі 383 426,00 грн.

Крім того, указана сума заборгованості підтверджується підписаним сторонами Актом звірки взаєморозрахунків за Договором поставки і монтажу модульної будівлі (конструкції) №05 від 10.02.2014, відповідно до якого сторони погодили, що заборгованість становить 383 426,00 грн.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідачем обставин, з якими чинне законодавство пов'язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов'язання, не наведено.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно частини 2 статті 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Факт невиконання Відповідачем зобов'язання за Договором належним чином доведений, документально обґрунтований, Відповідачем не спростований.

Відповідач правом надання відзиву на позовну заяву не скористався, заявлені до нього вимоги не спростував, доказів погашення заборгованості за Договором виготовлення та поставки модульної будівлі (конструкції) №5 від 10.02.2014 та/або наявності об'єктивних причин неможливості виконання договірних зобов'язань суду не надав.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги Позивача про стягнення з Відповідача 383 426,00 грн. заборгованості за Договором виготовлення та поставки модульної будівлі (конструкції) №5 від 10.02.2014 є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню судом.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №6 від 23.03.2012 «Про судове рішення» рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Відповідно до вимог ст. 49 ГПК України, стороні на користь якої прийнято рішення, господарський суд відшкодовує судовий збір за рахунок другої сторони, а також витрати, пов'язані з розглядом справи в суді. За таких обставин, витрати по сплаті судового збору підлягають відшкодуванню за рахунок Відповідача.

За таких обставин, на підставі викладеного, керуючись ст.ст. 32, 33, 34, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_1; індивідуальний податковий номер НОМЕР_1) з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду, на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2; індивідуальний податковий номер НОМЕР_2) заборгованість за Договором виготовлення та поставки модульної будівлі (конструкції) №5 від 10.02.2014 у розмірі 383 426,00 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 7 670,00 грн.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

5. Дата складання повного тексту рішення 31.08.2015.

Суддя А.В.Яковенко