КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"07" вересня 2015 р. Справа №910/29535/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Рябухи В.І.

суддів: Калатай Н.Ф.

Ропій Л.М.

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк Фінанси та кредит»

на рішення Господарського суду міста Києва від 27.07.2015 (підписане 31.07.2015)

у справі №910/29535/14 (головуючий суддя Яковенко А.В., судді Любченко М.О. Літвінова М.Є. )

за позовом Приватного акціонерного товариства «Карло Пазоліні Трейдінг»

до Публічного акціонерного товариства «Банк Фінанси та Кредит»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача

Компанія «Карло Пазоліні (Швейцарія) СА»

про зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.07.2015 позов Приватного акціонерного товариства «Карло Пазоліні Трейдінг» (далі - позивач) до Публічного акціонерного товариства «Банк Фінанси та Кредит» (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Компанія «Карло Пазоліні (Швейцарія) СА» про зобов'язання вчинити дії задоволено частково.

Зобов'язано відповідача здійснити наступні дії:

- перерахувати 6 638 747,41 грн з транзитного рахунку ПрАТ «Карло Пазоліні Трейдінг», відкритого у Філії Центральне Регіональне Управління ПАТ «Банк "Фінанси та Кредит» за №67980 на його поточний рахунок за №27901, відкритий у Філії Центральне Регіональне управління ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»;

- виконати платіжне доручення ПрАТ «Карло Пазоліні Трейдінг» за №5271 від 18.12.2014 на загальну суму 3 345 000,00 грн;

- виконати платіжне доручення ПрАТ «Карло Пазоліні Трейдінг» за №5306 від 23.12.2014 на загальну суму 2 670 000,00 грн.

Стягнуто з відповідача, на користь позивача витрати зі сплати судового збору у сумі 1 218,00 грн.

В іншій частині у задоволення позову відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 27.07.2015 скасувати в частині задоволення позовних вимог, постановити в цій частині нове, яким провадженні у справі в частині зобов'язання АТ «Банк «Фінанси та Кредит» перерахувати 6 590 506,56 грн з транзитного рахунку ПрАТ «Карло Пазоліні Треидінг, відкритого у Філії Центральне Регіональне управління ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» за № 7980 на його поточний рахунок № 7901. відкритий у Філії Центральне Регіональне управління ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» - припинити на підставі и. 1-1 ч. 1 ст. 80 ПІК України.

в частині зобов'язання АТ «Банк «Фінанси та Кредит» перерахувати решту суми від 6 638 747,41 грн (6 638 747,41 - 6 590 506.56), а саме 48 240,85 грн, з транзитного рахунку ПрАТ «Карло Пазоліні Треидінг», відкритого у Філії Центральне Регіональне управління ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» за № 7980 на його поточний рахунок № 7901 відкритий у Філії Центральне Регіональне управління ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»; виконати платіжне доручення № 5271 від 18.12.2014 на суму 3 345 000,00 грн; виконати платіжне доручення № 5306 від 23.12.2014 на суму 2 670 000,00 грн - відмовити.

Колегією суддів встановлено, що апеляційну скаргу подано з порушенням вимог ст.94 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), оскільки до скарги не додано доказів сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Згідно положень ЦК України, Закону України "Про банки і банківську діяльність" та на підставі договору банківського рахунка між сторонами склалися зобов'язальні правовідносини, які носять майново-грошовий характер, а відтак, у даному випадку позивач виступає кредитором за майновою вимогою з розпорядження належними йому коштами.

Оскільки позивач звернувся до відповідача з вимогою здійснити переказ грошових коштів за договором розрахунково-касового обслуговування від 03.09.2009 №9/17 у спірних правовідносинах він виступає кредитором, а відповідач - боржником.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 27.05.2015 у справі № 910/12766/14

Відповідно до пп.2, 4 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір сплачується у розмірі 2 % ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати (1827,00 грн) та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат (73080,00 грн), а в разі подання заяв немайнового характеру - 1 розмір мінімальної заробітної плати (1218,00 грн).

За подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду судовий збір сплачується у розмірі 50 відсотків ставки, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, а у разі подання позовної заяви майнового характеру - 50 відсотків ставки, обчисленої виходячи з оспорюваної суми.

Колегією суддів встановлено, що рішення суду оскаржується в частині вимог майнового характеру.

Тобто, при зверненні до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою скаржник мав сплатити судовий збір за вимогами майнового характеру в сумі 36 540,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що апелянтом сплачений судовий збір в сумі 609,00 грн згідно платіжного доручення від 10.08.2015 №11247.

Колегія суддів, звертає увагу апелянта на те, що при зверненні з апеляційною скаргою повторно судовий збір має бути сплачений відповідно до пп.2, 4 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" у редакції від 22.05.2015 №484-VIII.

Згідно з п.3 ч. 1 ст. 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано доказів сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до ст. 95 ГПК України особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншій стороні у справі копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у сторони відсутні.

Оскільки треті особи користуються правами та несуть обов'язки сторони у справі, то в разі ненадання апелянтом доказів надсилання копії апеляційної скарги третій особі, така апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається господарським судом на підставі п. 2 ч. 1 ст. 97 ГПК України (п. 4 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.11 №7).

Перевіривши матеріали апеляційної скарги відповідача, колегія суддів встановила, що до скарги не додано належних доказів надсилання (розрахунковий документ встановленої форми, що підтверджує надання послуг поштового зв'язку - касовий чек, розрахункова квитанція, реєстр поштових відправлень тощо) її копії третій особі, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Компанія «Карло Пазоліні (Швейцарія) СА».

Враховуючи викладене вище, апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства «Банк Фінанси та кредит» на рішення Господарського суду міста Києва від 27.07.2015 у справі №910/29535/14 не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом.

Після усунення обставин, зазначених у п.п.1, 2 і 3 ч.1 ст.97 ГПК України, апеляційна скарга може бути подана повторно.

Керуючись ст. ст. 86, 91, 94, 95, п. п. 2, 3, ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу на рішення Господарського суду міста Києва від 27.07.2015 у справі №910/29535/14 не приймати до розгляду та повернути Публічному акціонерному товариству «Банк Фінанси та кредит».

2. Повернути Публічному акціонерному товариству «Банк Фінанси та кредит» з Державного бюджету України судовий збір в сумі 609 (шістсот дев'ять) грн 00 коп., сплачений в зв'язку з подачею апеляційної скарги згідно платіжного доручення від 10.08.2015 №11247.

Головуючий суддя В.І. Рябуха

Судді Н.Ф. Калатай

Л.М. Ропій