РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.08.2015Справа №910/5681/15-г

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СП Агроекс"

до Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача

приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шевченко Інна Леонтіївна

про визнання виконавчого напису №73 таким, що не підлягає виконанню

Суддя Якименко М.М.

Представники сторін:

від позивача: не з'явилися;

від відповідача: Кучерявий Д.В. - довіреність №08.42-186/84-400 від 23.02.2015 року;

від третьої особи: не з'явилися;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "СП Агроекс" звернулося до господарського суд м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк " про визнання виконавчого напису №73 таким, що не підлягає виконанню.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на думку позивача при проставлені виконавчого напису відповідачем не було підтверджено безспірність заборгованості ПрАТ «ТАКО», не надано первинних документів, які можуть підтвердити заборгованість за Кредитним договором.

З цих підстав, позивач просив суд задовольнити позов визнавши таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 28.01.2015 року вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Інною Леонтіївною за реєстровим номером №73 (вчинений на І Договір застави №06.301-72/242 від 15 жовтня 2013 року) про звернення стягнення на рухоме майно, а саме: Подрібнювач рослинних залишків Rhio RC125, інвентарний номер 10036, 2013 року випуску, право власності на підставі Контракту №SPA46294 від ; 12.06.2013 p.; Подрібнювач рослинних залишків Rhio RC125, інвентарний номер 10039, 2013 року випуску, право власності на підставі Контракту №SPA46294 від 12.06.2013 p.; Подрібнювач рослинних залишків Rhio RC125, інвентарний номер 10140, 2013 року випуску, право власності на підставі Контракту №SPA46294 від 12.06.2013 p.; Подрібнювач рослинних залишків Rhio RC125, інвентарний номер 10138, 2013 року випуску, право власності на підставі Контракту №SPA46294 від 12.06.2013 p.; Подрібнювач рослинних залишків Rhio RC125, інвентарний номер 10139, 2013 року випуску, право власності на підставі Контракту №SPA46294 від 12.06.2013 p.; Подрібнювач рослинних залишків Rhio RC125, інвентарний номер 10141, 2013 року випуску, право власності на підставі Контракту №SPA46294 від 12.06.2013 p.; Жатки зернові 25 фунтові Cat Lexion F30 05YZ01014, 2001 року випуску, право власності на підставі Контракту №SPA46297 від 13.06.2013 p.; Жатки зернові 25 фунтові Cat Lexion F30 05XZ01180, 2001 року випуску, право власності на підставі Контракту №SPA46297 від 13.06.2013; Жатки зернові 25 фунтові Cat Lexion F30 05XZ01226, 2001 року випуску, право власності на підставі Контракту №SPA46297 від 13.06.2013 p., що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «СП Агроекс» [02156, м. Київ, вул.

Братиславська, 6-А; Код ).

Ухвалою господарського суду м. Києва від 13.03.2015 року порушено провадження у справі №910/5681/15-г та призначено її розгляд на 01.04.2015 року.

12.03.2015 року через відділ діловодства суду позивачем подано заяву про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, що вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Інною Леонтіївною від 28.01.2015 року, зареєстрованого в реєстрі № 73 та який знаходиться на примусовому виконанні у Відділі примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 19.03.2015 року №910/5681/15-г заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "СП Агроекс" про вжиття заходів до забезпечення позову задоволено.

27.03.2015 року через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшла заява про відвід судді Якименка М.М.

31.03.2015 року через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

01.04.2015 року через відділ діловодства суду від представника позивача надійшло клопотання про витребування у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шевченко Інни Леонтіївни належним чином засвідчених копій матеріалів нотаріальної справи щодо вчинення виконавчого напису від 28.01.2015 року за реєстровим номером 73, клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення по суті справи № 910/6328/15-г за позовом Приватного акціонерного товариства "Технологічна аграрна компанія об'єднана" до Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" про визнання недійсним договору та набрання законної сили рішенням суду у даній справі.

В судовому засіданні 01.04.2015 року представник відповідача заяву про відвід судді Якименка М.М. підтримав, просив суд її задовольнити, проти задоволення клопотання про зупинення провадження у справі заперечував, залишив вирішення клопотання про витребування доказів у третьої особи на розсуд суду.

Представник позивача в судовому засіданні 01.04.2015 року клопотання про зупинення провадження у справі підтримав, проти задоволення заяви про відвід судді Якименка М.М. заперечував.

Судом відкладено розгляд клопотання про зупинення провадження у справі до наступного судового засідання, відмовлено в задоволенні заяви про відвід судді.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 01.04.2015 року №910/5681/15-г розгляд справи відкладено на 15.04.2015 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 15.04.2015 року по справі №910/5681/15-г зупинено провадження у справі №910/5681/15-г до вирішення по суті справи №910/6328/15-г за позовом Приватного акціонерного товариства "Технологічна аграрна компанія об'єднана" до Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" про визнання недійсним Договору про надання відновлювальної кредитної лінії №06.10-15/11 від 09.10.2012 року та набрання законної сили рішенням суду у даній справі.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.06.2015 року №910/5681/15-г, ухвалу господарського суду міста Києва від 15.04.2015 року по справі № 910/5681/15-г скасовано, а матеріали справи № 910/5681/15-г повернуто до господарського суду міста Києва для розгляду.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 13.07.2015 року поновлено провадження по справі та призначено її розгляд справи на 26.08.2015 року.

В судове засідання 26.08.2015 року представник відповідача та третьої особи не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином.

Відповідно до абзацу 3 п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» за змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 26.08.2015 року представник відповідача позовні вимоги не визнав.

Відповідно до статті 85 ГПК України в судовому засіданні 26.08.2015 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані матеріали справи в їх сукупності, та заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

09.0.2012 року між Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" (далі по тексту - Банк, Сторона-1, відповідач, заставодержатель, кредитор, ПАТ "Укрсоцбанк") та Приватним акціонерним товариством «Технологічна Аграрна Компанія Об'єднана» (далі по тексту - сторона-2, ПрАТ «ТАКО», позичальник) укладено договір на надання відновлювальної кредитної лінії №06.10-15/11 (далі по тексту - Кредитний договір), за умовами якого (п. 1.1. Кредитного договору) Банк зобов'язався надати Позичальнику грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, в межах максимального ліміту заборгованості - 20 000 0000,00 доларів США зі сплатою процентів в розмірі LIBPR(12М) + 10% річних.

Під час дії Кредитного договору до нього вносилися зміни, які були оформлені додатковими Договорами, загальна кількість 8 (вісім) Додаткових договорів.

Так, згідно з Додатковим договором №8 від 28.03.2014 року було зменшено максимальний ліміт заборгованості до 17 493 749,94 доларів США.

Ліміт заборгованості та надання Кредиту здійснюється за Двома Структурами в межах загального ліміту: Структура-1 - 4 987 500,00 дол. США; Структура-2 - 12 762 500,00 дол. США.

25.10.2013 року в забезпечення виконання умов Кредитного договору між ПАТ "Укрсоцбанк" (як заставодержателем) та Товариством з обмеженою відповідальністю "СП Агроекс" (далі по тексту - позивач, заставодавець, ТОВ "СП Агроекс") укладено Договір застави №06.301-72/242 (далі по тексту - Договір застави), за умовами якого (п. 1.1. Договору застави), в забезпечення виконання забезпеченого зобов'язання заставодавець передає заставодержателю першочергову заставу з найвищим пріоритетом обтяження Предмет застави згідно з умовами цього Договору застави.

За умовами Договору застави (з врахуванням змін внесених Договором про внесення змін від 26.09.2014 року) позивач передав відповідачу в заставу наступне майно:

- 1) Подрібнювач рослинних залишків Rhio RC125, інвентарний номер 10036, 2013 року випуску, що належить ТОВ «СП Агроекс» на підставі Контракту №SPA46294 від 12.06.2013p.;

- 2) Подрібнювач рослинних залишків Rhio RC125, інвентарний номер 10039, 2013 року випуску, що належить ТОВ «СП Агроекс» на підставі Контракту №SPA46294 від 12.06.2013p.;

- 3) Подрібнювач рослинних залишків Rhio RC125, інвентарний номер 10140, 2013 року випуску, що належить ТОВ «СП Агроекс» на підставі Контракту №SPA46294 від 12.06.2013p.;

- 4) Подрібнювач рослинних залишків Rhio RC125, інвентарний номер 10138, 2013 року випуску, що належить ТОВ «СП Агроекс» на підставі Контракту №SPA46294 від 12.06.2013p.;

- 5) Подрібнювач рослинних залишків Rhio RC125, інвентарний номер 10139, 2013 року випуску, що належить ТОВ «СП Агроекс» на підставі Контракту №SPA46294 від 12.06.2013p.;

- 6) Подрібнювач рослинних залишків Rhio RC125, інвентарний номер 10141, 2013 року випуску, що належить ТОВ «СП Агроекс» на підставі Контракту №SPA46294 від 12.06.2013p.;

- 7) Жатки зернові 25 фунтові Cat Lexion F30 05YZ01014, 2001 року випуску, що належить ТОВ «СП Агроекс» на підставі Контракту №SPA46297 від 13.06.2013 p.;

- 8) Жатки зернові 25 фунтові Cat Lexion F30 05XZ01180, 2001 року випуску, що належить ТОВ «СП Агроекс» на підставі Контракту №SPA46297 від 13.06.2013 p.;

- 9) Жатки зернові 25 фунтові Cat Lexion F30 05XZ01226, 2001 року випуску, що належить ТОВ «СП Агроекс» на підставі Контракту №SPA46297 від 13.06.2013 р.

Відповідач звернувся до Позивача з письмовою вимогою від 05.12.2014 р. вих. №08.42-186/30429 про усунення порушення умов договору, згідно якої Банк вимагав протягом 30 (тридцяти) робочих днів з дати отримання даної вимоги, виконати взяті на себе зобов'язання за Договором кредиту (з урахуванням всіх змін та доповнень до нього), щодо сплати грошових коштів у сумі 18 022 429,47 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 28 листопада 2014 року (1496,9269 грн. за 100 доларів США) становить 269 782 594,78 грн., шляхом перерахування цих коштів на рахунок №2606 (у доларах США), відкритий у ПАТ «Укрсоцбанк», м. Київ (ідентифікаційний код 00039019, МФО 300023).

28.01.2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Інною Леонтіївною видано (винесено) виконавчий написи, що зареєстровані в реєстрі за №73 (далі по тексту - виконавчий напис №73)

Виконавчим написом №73 запропоновано звернути стягнення на наступне рухоме майно:

- 1) Подрібнювач рослинних залишків Rhio RC125, інвентарний номер 10036, 2013 року випуску, що належить ТОВ «СП Агроекс» на підставі Контракту №SPA46294 від 12.06.2013p.;

- 2) Подрібнювач рослинних залишків Rhio RC125, інвентарний номер 10039, 2013 року випуску, що належить ТОВ «СП Агроекс» на підставі Контракту №SPA46294 від 12.06.2013p.;

- 3) Подрібнювач рослинних залишків Rhio RC125, інвентарний номер 10140, 2013 року випуску, що належить ТОВ «СП Агроекс» на підставі Контракту №SPA46294 від 12.06.2013p.;

- 4) Подрібнювач рослинних залишків Rhio RC125, інвентарний номер 10138, 2013 року випуску, що належить ТОВ «СП Агроекс» на підставі Контракту №SPA46294 від 12.06.2013p.;

- 5) Подрібнювач рослинних залишків Rhio RC125, інвентарний номер 10139, 2013 року випуску, що належить ТОВ «СП Агроекс» на підставі Контракту №SPA46294 від 12.06.2013p.;

- 6) Подрібнювач рослинних залишків Rhio RC125, інвентарний номер 10141, 2013 року випуску, що належить ТОВ «СП Агроекс» на підставі Контракту №SPA46294 від 12.06.2013p.;

- 7) Жатки зернові 25 фунтові Cat Lexion F30 05YZ01014, 2001 року випуску, що належить ТОВ «СП Агроекс» на підставі Контракту №SPA46297 від 13.06.2013 p.;

- 8) Жатки зернові 25 фунтові Cat Lexion F30 05XZ01180, 2001 року випуску, що належить ТОВ «СП Агроекс» на підставі Контракту №SPA46297 від 13.06.2013 p.;

- 9) Жатки зернові 25 фунтові Cat Lexion F30 05XZ01226, 2001 року випуску, що належить ТОВ «СП Агроекс» на підставі Контракту №SPA46297 від 13.06.2013 р.

04.02.2015 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Селезньовим Максимом Олександровичем винесено Постанову (ВП №46373417) про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису №73 виданого 28.01.2015 року.

Спір у справі виник в зв'язку з тим, що на думку позивача при проставлені виконавчого напису відповідачем не було підтверджено безспірність заборгованості ПрАТ «ТАКО», не надано первинних документів, які можуть підтвердити заборгованість за Кредитним договором.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За змістом статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно вимог ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Суд зазначає, що відповідач надав ПрАТ «ТАКО» кредитні кошти на загальну суму 38 777 847,58 доларів США, з яких ПрАТ «ТАКО» сплатило заборгованість за кредитним Договором в розмірі 21 968 330,11 доларів США, сума несплаченої заборгованості становить 16 815 842,38 доларів США (далі по тексту - тіло кредиту).

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з частинами 1, 2 ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно частин 1, 2 ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави. Звернення стягнення на заставлене майно державного підприємства (підприємства, не менше п'ятдесяти відсотків акцій (часток, паїв) якого є у державній власності) здійснюється за рішенням суду (частина 1, 6 ст. 20 Закону України "Про заставу").

Згідно з ст. 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 1.1. та 1.2. Глави 16 (Вчинення виконавчих написів) Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 (далі по тексту - Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України), для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3.1. Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи:

- якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем;

- за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Відповідно до п. 3.5. Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 N 1172.

Згідно з п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. №1172 "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" (далі по тексту - Перелік), нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, коли подані для вчинення виконавчого напису документи, передбачені Переліком документів за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.1999 року №1172.

Вказаними вище приписами законодавства встановлено, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису про звернення стягнення на предмет застави (іпотеки) не перевіряє безспірність заборгованості, не встановлює права та обов'язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність документів з урахуванням положень Переліку, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку.

Суд констатує, що саме на заборгованість ПрАТ «ТАКО» в розмірі 16 815 942,38 доларів США було вчинено виконавчий напис №73.

Відповідачем при зверненні до приватного нотаріуса для вчинення виконавчого напису №73 було надано:

- оригінал договору застави з додатковою угодою;

- копію кредитного договору з додатковими угодами до нього;

- копії вимог про усунення порушень за договором застави та кредитним договором;

- розрахунок заборгованості на дату направлення вимоги про усунення порушень;

- довідки про стан заборгованості за кредитним договором;

- копії заявок про надання траншів кредиту;

- виписки по особовим рахункам боржника.

Суд зазначає, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору зі сторони боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не тільки кредитора, а й самого боржника, або ж підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі.

З врахуванням вищевикладеного суд дійшов до висновку, що виконавчий напис №73 вчинено нотаріусом відповідно до норм діючого законодавства, а тому в суду відсутні правові підстави для визнання його таким що не підлягає виконанню.

Згідно статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок доказування та подання доказів відповідно до ст. 33 ГПК України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Це стосується позивача, який мав довести наявність тих обставин, на підставі яких він звернувся до господарського суду з позовними вимогами.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження свої позовних вимог, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 ГПК України судові витрати покладаються судом на позивача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 32, 33, 49,75, 82 - 85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Якименко М.М.

Дата складання (підписання) повного тексту рішення: 04.09.2015 року.