ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" вересня 2015 р. Справа № 925/1369/15

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Пащенко А.Д., при секретарі судового засідання Ковбі І.М.,

представник позивача ОСОБА_1 - за довіреністю,

представник відповідача ОСОБА_2 - за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду Черкаської області справу

за позовом публічного акціонерного товариства "Черкаське хімволокно" в інтересах відокремленого підрозділу "Черкаська ТЕЦ"

до корпорації "Житлобуд-1"

про стягнення 30 458,97 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення з відповідача 30 458,97 грн. боргу з оплати за поставлену теплову енергію відповідно до укладеного сторонами договору № 858 від 01.02.2010 про постачання теплової енергії в гарячій воді в період з листопада 2011 року по березень 2012 року.

Відповідач не подав суду письмовий відзив на позов.

У судовому засіданні:

представник позивача повністю підтримував позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, просив задовольнити позов та стягнути з відповідача заявлену позивачем суму боргу;

представник відповідача визнав суму боргу за поставлену теплову енергію, пояснив, що кошти на оплату на даний час у відповідача відсутні.

У судовому засіданні 03.09.2015 оголошена вступна та резолютивна частини рішення суду відповідно до статті 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення та доводи представників сторін у судовому засіданні, суд встановив таке.

Відкрите акціонерне товариство "Черкаське хімволокно", яке в даний час має назву публічне акціонерне товариство "Черкаське хімволокно", в особі відокремленого підрозділу "Черкаська ТЕЦ" (Енергопостачальна організація за договором, позивач у справі) та корпорація "Житлобуд-1" (Споживач за договором, відповідач у справі) уклали договір № 858 від 01.02.2010 про постачання теплової енергії в гарячій воді, далі - Договір, за умовами якого Енергопостачальна організація зобовязалася постачати Споживачеві теплову енергію в гарячій воді, а Споживач зобов'язався оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим Договором.

Згідно з пунктом 5.1. Договору облік споживання теплової енергії проводиться розрахунковим способом (до встановлення приладів обліку) або по приладах обліку.

Пунктом 6.1. Договору визначено, що розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводяться виключно в грошовій формі відповідно до встановлених тарифів.

Відповідно до пункту 6.2. Договору розрахунки здійснюються шляхом перерахування на поточний рахунок Енергопостачальної організації коштів згідно додатку 1 (показань приладу обліку) не пізніше 10 (десятого) числа наступного за розрахунковим місяця.

В пунктах 10.1., 10.4 Договору вказано, що він діє до 31 грудня 2010 року та вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін.

Додатком № 1 до Договору затверджено обсяги постачання теплової енергії та вказано адресу постачання теплової енергії відповідачу.

За доводами позивача в період з 01.11.2011 по 01.04.2012 позивачем було відпущено відповідачу теплової енергії: 156.12 - Гкал за тарифом 449,95 грн. за 1 Гкал. + 20% ПДВ, а всього на суму 84 295,43 грн., за адресою, вказаною у додатку № 1 до Договору - вул. Жуковського, 1. Вказаний тариф встановлений на підставі постанови національної комісії регулювання ринку комунальних послуг України № 143 від 30.09.2011 р, про що відповідач був повідомлений листом № 25/8063 від 07.10.2011.

Відповідач частково сплатив позивачу борг за теплову енергію в сумі 53 836,46 грн. Відповідно борг відповідача складає 30 458,97 грн., про стягнення якого позивач звернувся з даним позовом до суду.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги підлягаючими до задоволення, з огляду на таке.

За приписом статті 712 ЦК України, яка кореспондується з частиною 1 статті 265 ГК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 174 Господарського кодексу України договір є підставою для виникнення господарських зобовязань, які згідно зі статтями 193, 202 ГК України повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства; одностороння відмова від зобовязання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом. Відповідно до статті 202 ГК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В пункті 6.2. Договору вказано, що розрахунки за теплову енергію, що споживається, здійснюються шляхом перерахування на поточний рахунок Енергопостачальної організації коштів згідно Додатку № 1 (показань приладу обліку) не пізніше 10 (десятого) числа наступного за розрахунковим місяцем. Однак, відповідач не виконав взяті на себе зобовязання, не здійснив оплату за теплову енергію, отриману в лютому-березні 2012 року.

За приписом частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом

Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Представник відповідача підтвердив наявність у відповідача заявленої позивачем суми боргу.

На підставі викладеного, суд вважає вимогу позивача про стягнення з відповідача 30 458,97 грн. боргу за поставлену теплову енергію обґрунтованою, доведеною належними доказами, тобто, такою, що підлягає задоволенню.

На підставі статті 49 ГПК України з відповідача підлягають відшкодуванню позивачу понесені останнім витрати на сплату судового збору сумі 1 827 грн.

Керуючись статтями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з корпорації "Житлобуд-1" (м. Черкаси, провул. Жуковського, 1, 18003, ідентифікаційний код 82339474) на користь публічного акціонерного товариства "Черкаське хімволокно" відокремлений підрозділ "Черкаська ТЕЦ" (м. Черкаси, пр. Хіміків, 76, ідентифікаційний код 33282969, 18036) 30 458 грн. 97 коп. (тридцять тисяч чотириста пятдесят вісім гривень 97 копійок) боргу, 1 827 грн. (тисячу вісімсот двадцять сім гривень) судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 07.09.2015.

Суддя А.Д. Пащенко