ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"25" серпня 2015 р. Справа № 918/706/15

Господарський суд Рівненської області в складі судді Пашкевич І.О.,

при секретарі судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши матеріали справи за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

до Приватного Вищого навчального закладу "Європейський університет"

в особі Рівненської філії ПВНЗ "Європейський університет"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_3 оборони України, ОСОБА_4 відділ м. Рівне

про визнання права власності на нерухоме майно

за участі представників:

від позивача: ОСОБА_5, ордер №078 від 25.08..2015 року;

від відповідача: не зявився;

від третьої особи-Міністерства оборони України: ОСОБА_6, довіреність №220/347/д від 18.05.2015 року;

від третьої особи-Квартирно-експлуатаційний відділ м. Рівне: ОСОБА_7, довіреність № 4 від 02.01.2015 року;

від прокуратури: ОСОБА_8, посвідчення № 031033 від 22.12.2014 року.

Статті 20, 22, 91 Господарського процесуального кодексу України позивачу роз'яснені.

Відводи з підстав визначених статтею 20 ГПК України відсутні.

Обставини справи: У червні 2015 року Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (далі ФОП ОСОБА_2Ф.) звернувся до господарського суду Рівненської області з позовом до Приватного Вищого навчального закладу «Європейський університет» в особі Рівненської філії ПВНЗ «Європейський університет» (далі Навчальний заклад) про визнання права власності на нерухому майно.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що між ним та Рівненською філією приватного Вищого навчального закладу «Європейський університет» 21.11.2011 року було укладено інвестиційний договір, на виконання умов якого, позивачем було внесено в будівництво обєкту 2 325 600,00 грн.

Також, ФОП ОСОБА_2 вказав, що з використанням його інвестиційних коштів здійснено реконструкцію учбового корпусу під багатоквартирний пятиповерховий житловий будинок загальною площею 1662,0 м2. На даний час обєкт завершений повністю та придатний до експлуатації.

А тому, позивач вважає, що враховуючи закінчення будівництва обєкту інвестицій, внесення значної суми коштів та належного виконання інвестиційного договору з його сторони, відповідач дій щодо передачі площі збудованих приміщень для позивача не вчинив та ухиляється від виконання договору в майбутньому чим порушує його права як інвестора на отримання у власність нерухомого майна.

За наведених обставин, ФОП ОСОБА_2 просив суд визнати за ним право приватної власності на:

Квартиру № 2, що складається з коридору площею 9,6 м2, санвузол 5,3 м2, житлової 21,8 м2;

- квартиру № 3, що складається з коридору площею 15,3 м2, ванна 4,4 м2, туалет 1,6 м2, кухні 11,2 м2, житлової 15,3 м2, житлової 14,7 м2;

- квартиру № 4, що складається з коридору площею 10,1 м2, кухні - 8,5 м2, санвузол - 3,8 м2, житлової - 16,5 м2;

- квартиру № 5, що складається з коридору площею 6,6 м2, кухні - 8,9 м2, санвузол - 4,4 м2, житлової - 15,9 м2;

- квартиру № 6, що складається з коридору площею 6,4 м2, кухні - 13,1 м2, санвузол - 4,0 м2, житлової - 15,4 м2;

- тамбур площею 3,1 м2, що на першому поверсі;

- сходи площею 10,6 м2 , що на першому поверсі;

- коридор площею 6,9 м2 , що на першому поверсі;

- коридор площею 13,4 м2 , що на першому поверсі.

Квартиру № 8, що складається з коридору площею 2,3 м2, кухні - 7,9 м2, санвузол - 4,0 м2, житлової - 16,5 м2, балкону - 2,5 м2;

- квартиру № 9, що складається з коридору площею 9,6 м2, кухні - 11,9 м2, санвузол -5,3 м2, житлової - 21,8 м2, балкону -1,6 м2;

- квартиру № 10, що складається з коридору площею 15,3 м2, ванної - 4,4 м2, туалет -1,6 м2, житлової - 15,3 м2, житлової - 14,7 м2, кухня - 11,2 м2, балкону - 1,3 м2;

- квартиру № 11, що складається з коридору площею 10,1 м2, санвузол - 3,8 м2, житлової - 16,5 м2, кухня - 8,5 м2, балкону -1,3 м2;

квартиру № 12, що складається з коридору площею 6,6 м2, санвузол - 4,4 м2, житлової -15,9 м2, кухня - 8,2 м2, балкону -1,6 м2;

- квартиру № 13, що складається з коридору площею 6,4 м2, санвузол - 4,0 м2, житлової -15,4 м2, кухня - 13,1 м2, балкону - 1,6 м2;

- квартиру № 14, що складається з коридору площею 3,5 м2, санвузол - 4,4м2, житлової -14,5 м2, кухня - 8,1 м2, балкону - 2,0 м2;

- сходи площею 14,5 м2 , що на другому поверсі;

- коридор площею 6,9 м2 , що на другому поверсі;

- коридор площею 13,4 м2 , що на другому поверсі.

Квартиру 17, що складається з коридору площею 15,3 м2, ванна - 4,4м2, туалет -1,6 м2; житлової - 15,3 м2, житлової -14,7 м2; кухня -11,2 м2, балкону -1,3 м2;

- квартиру 18, що складається з коридору площею 10,1 м2, санвузол - 3,8 м2, житлової -16,5 м2, кухня - 8,5 м2, балкону -1,3 м2;

- квартиру 19, що складається з коридору площею 6,6 м2, санвузол - 4,4 м2, житлової -15,9 м2, кухня - 8,2 м2, балкону -1,6 м2;

- квартиру 20, що складається з коридору площею 6,4 м2, санвузол - 4,0 м2, житлової -15,4 м2, кухня - 13,1 м2, балкону -1,6 м2;

- квартиру 21, що складається з коридору площею 3,5 м2, санвузол - 4,4 м2, житлової -14,5 м2, кухня - 8,1 м2, балкону - 2,0 м2;

- сходи площею 14,5 м2 , що на третьому поверсі;

- коридор площею 13,4 м2, що на третьому поверсі.

Квартиру 26, що складається з коридору площею 6,6 м2, санвузол - 4,4 м2, житлової -16,5 м2, кухня - 8,7 м2, балкону -1,6 м2;

- квартиру 27, що складається з коридору площею 7,0 м2, санвузол - 4,0 м2, житлової -15,5 м2, кухня - 13,4 м2, балкону - 1,6 м2;

- квартиру 28, що складається з коридору площею 3,6 м2, санвузол - 4,7 м2, житлової -14,5 м2, кухня - 8,1 м2, балкону - 2,0 м2;

- сходи площею 14,5 м2 що на четвертому поверсі;

- коридор площею 13,4 м2 що на четвертому поверсі в багатоквартирному житловому будинку № 67а, що знаходиться по вул. Шевченка, у м. Рівне.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 30 червня 2015 року порушено провадження у даній справі, розгляд якої призначено на 28 липня 2015 року та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 оборони України.

04 серпня 2015 року третя особа-Міністерство оборони України, через відділ канцелярії суду подала клопотання, у якому остання, посилаючись на ст.4-6 ГПК України просила призначити колегіальний розгляд справи 918/706/15.

Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні даного клопотання у звязку з його безпідставністю.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 04 серпня 2015 року залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4 відділ м. Рівне.

18 серпня 2015 року через відділ канцелярії суду третьою особою-Міністерством оборони України подано заперечення на позовну заяву, у якому останнє просило відмовити у задоволенні позову посилаючись на те, що позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними, оскільки власником спірного майна є ОСОБА_3 оборони України, а не відповідач. А тому, вважає, що підстави для задоволення даного позову відсутні.

18 серпня 2015 року, в порядку ст. 29 ГПК України заступник військового прокурора Рівненського гарнізону вступив у справу № 918/706/15 в інтересах держави в особі ОСОБА_3 оборони України.

18 серпня 2015 року, у судовому засіданні судом оголошувалася перерва до 25 серпня 2015 року.

25 серпня 2015 року, через відділ канцелярії суду Військовою прокуратурою Рівненського гарнізону подано заперечення на позовну заяву в яких остання просила суд відмовити у задоволенні позову посилаючись на те, що укладений між позивачем та відповідачем ОСОБА_9 суперечить вимогам Цивільного кодексу України, іншим актам цивільного законодавства та порушує право Держави в особі ОСОБА_3 оборони України та його органу уповноваженого здійснювати функції у спірних правовідносинах - квартирно-експлуатаційного відділу м. Рівне вільно володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном, у зв'язку з чим позовна заява є надумана та безпідставна.

Разом з тим, Військова прокуратура зазначила, що на момент укладання між позивачем та відповідачем інвестиційного договору нежитлових приміщень, розташованих на території військового містечка №41 в м. Рівне за адресою: вул. Шевченка, 67а, перебували в оренді у відповідача на підставі договорів оренди від 29 вересня 2000 року, укладених останнім з ОСОБА_3 оборони України в особі начальника Головного квартирно-експлуатаційного управління ОСОБА_3 оборони України, а саме: №688 (№204/2000/ГоловКЕУ), №689 (№205/2000/ГоловКЕУ) та №690 (№204/2000/ГоловКЕУ). На підставі вказаних договорів в оренду передавалися приміщення (будівлі) комплексу дитячого садка (власне дитсадка, складу та кухні цього дитсадка) по вул. Шевченка,67а у м. Рівне, площею, відповідно 60,8 кв.м., 118,5 кв.м. та 583,5 кв. м (інвентарні №№ 1,2,4, загальна площа 762,8 кв.м.).

Пунктом 6.3 додаткового договору № 206/2д від 1 січня 2009 року визначено, що орендар має право з письмового дозволу орендодавця за рахунок власних коштів здійснювати реконструкцію, технічне переоснащення, поліпшення орендованого майна. Проте дозволу про можливість проведення реконструкції орендованого приміщення на загальну суму 2 325 600,00 грн. орендодавцем не надавалось.

А тому, враховуючи наведене, Військова прокуратура просила відмовити у задоволенні позову.

Крім того, 25 серпня 2015 року, через відділ канцелярії суду від третьої особи-Квартирно-експлуатаційного відділу м. Рівне подані письмові пояснення з приводу позовних вимог, у яких останній заперечив проти позову, оскільки власником спірного майна є ОСОБА_3 оборони України, а тому на думку ОСОБА_4 відділу м. Рівне відсутній предмет спору.

У судовому засіданні, 25 серпня 2015 року, представник позивача просив суд позов задовольнити в повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві. Треті особи та прокурор заперечили проти задоволення позову з підстав зазначених у своїх запереченнях та письмових поясненнях.

Відповідач явки повноважного представника у судове засідання 25.08.2015 року не забезпечив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується розпискою про оголошення перерви.

Пунктом 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" передбачено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Таким чином суд на підставі статті 75 ГПК України дійшов висновку про розгляд справи за наявними в ній матеріалами без участі представника відповідача, належним чином повідомленого про дату, час та місце розгляду справи.

Вивчивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення.

В результаті розгляду матеріалів справи господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

21 листопада 2011 року між Рівненською філією приватного Вищого навчального закладу «Європейський університет» (далі Забудовник) та ФОП ОСОБА_2 (далі Інвестор) був укладений інвестиційний договір (далі ОСОБА_9, а.с. 12-14), за умовами якого Забудовник приймає на умовах спільної участі у реалізації проекту по реконструкції та здійсненню невідємних поліпшень нежитлового приміщення по вул. Шевченка, 67-а, в/м 41 в м. Рівне (надалі Проект). Забудовник зобовязується організувати здійснення капітального ремонту та комплексу будівельних (ремонтних) робіт, повязаних із зміною техніко-економічних показників нежитлового приміщення, а Інвестор, в свою чергу, зобовязується здійснити відповідне фінансування на умовах та в порядку, що передбачені ОСОБА_10 (п. 1.1. ОСОБА_10).

Згідно п. 1.1.1. ОСОБА_10 обєктом інвестування, за даним договором є: реконструкція існуючої нежитлової будівлі учбового корпусу, загальною площею орієнтовано: інв. №2 61,0 кв.м., інв. №4 - 119,0 кв.м., інв. № 1 583,0 кв.м., що знаходяться у м. Рівне, вул. Шевченка, 67 а, з метою його подальшої експлуатації.

Пунктом 1.1.2. ОСОБА_10 визначено, що обєктом реконструкції є: учбовий корпус Рівненської філії приватного вищого навчального закладу «Європейський університет» у м. Рівне, по вул. Шевченка, 67а.

Формою здійснення інвестування за цим ОСОБА_10 є: фінансування Інвестором шляхом перерахування на розрахунковий рахунок забудовника грошових коштів, або передачею будівельних матеріалів або шляхом оплати вартості будівельних робіт чи придбаних будівельних матеріалів, або проведення власними силами будівельних чи ремонтних робіт (п. 1.1.3. ОСОБА_10).

Відповідно до п. 3.1. ОСОБА_10 загальна вартість реалізації Проекту орієнтовно складає 2 380 000 грн. 00 коп.

Згідно пунктів 5.1. та 5.2. ОСОБА_10 Забудовник зобовязується передати Інвестору після завершення будівництва 90% збудованих площ. А Забудовнику в свою чергу залишається 10% збудованих площ. У випадку, коли в процесі виконання даного договору ступінь участі будь-якої сторін у будівництві зміниться (збільшиться чи зменшиться), сторони зобовязуються оформити це відповідними змінами/додатками до договору в письмовій формі зобовязуються, відповідно до ступеню участі кожної в будівництві, здійснити перерозподіл площ обєкту та відповідно частки у спільній власності.

З аудиторського висновку про наслідки перевірки, щодо підтвердження фінансування здійсненого невідємного поліпшення нежитлових приміщень по вул. Шевченка, 67а, в/м 41 в м. Рівне Рівненської філії приватного вищого навчального закладу «Євпропейський університет» за період з 01.12.2011 року по 06.08.2012 року, складений ТОВ «Аудиторська компанія ЕЛІТ-АУДТИ» від 06.09.2012 року вбачається, що у період з 01.12.2011 року по 06.08.2012 року, позивачем згідно ОСОБА_10 інвестовано 2 325 600,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №№ 12202454, 12253234 власником нежитлового приміщення, приміщення дитячого садка, за адресою: м. Рівне, вул. Шевченка, 67а, площею 702 кв.м., являється Держава Україна в особі ОСОБА_3 оборони України (а.с.87,88).

Разом з тим, судом встановлено, що на момент укладання між ФОП ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_10, нежитлові приміщення, розташованих на території військового містечка № 41 в м. Рівне за адресою: м. Рівне, вул. Шевченка, 67а, перебували в оренді у Навчального закладу на підставі договорів оренди від 29 вересня 2000 року, укладеними останнім з ОСОБА_3 оборони України в особі начальника Головного квартирно-експлуатаційного управління ОСОБА_3 оборони України, а саме: №688 (№204/2000/ГоловКЕУ), №689 (№205/2000/ГоловКЕУ) та 690 (№204/2000/ГоловКЕУ).

Дія вказаних ОСОБА_10 оренди була припинена 01.01.2012 року включно.

Зазначені факти, встановлені рішенням господарського суду міста Києва від 29 вересня 2014 року у справі № 5019/1541/12.

Згідно ч. 2 ст. 35 ГПК України факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори), за винятком встановлених рішенням третейського суду, під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Крім того, вищевказаним рішенням господарського суду міста Києва також встановлено, що дозволу про можливість проведення реконструкції орендованого приміщення на загальну суму 2 325 600,00 грн. ОСОБА_3 оборони України не надавалось.

Пунктом 2 ч. 1 ст. З Цивільного кодексу України визначено, що загальними засадами цивільного законодавства є неприпустимість позбавлення права власності.

Приписами ст. 317 Цивільного кодексу України визначено, що лише власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про інвестиційну діяльність» забороняється інвестування в об'єкти, створення і використання яких порушує права та інтереси громадян, юридичних осіб і держави, що охороняються законом.

Статтею 6 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» визначено, що рішення про відчуження військового майна приймається Кабінетом Міністрів України за поданням ОСОБА_3 оборони України.

Однак, рішення Кабінету Міністрів України про передачу нерухомого майна за адресою м. Рівне вул. Шевченка, 67а відповідачу чи позивачу в матеріалах справи відсутнє.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивач та відповідач укладаючи інвестеційний ОСОБА_9 з метою спільної участі у реалізації проекту по реконструкції та здійсненню невідємних поліпшень нежитлового приміщення, власником якого є ОСОБА_3 оборони Укарїни, з подальшим його відчуженням, порушили вищевказані вимоги чинного законодавства України, а тому позовні вимоги ФОП ОСОБА_2 до Приватного Вищого навчального закладу «Європейський університет» в особі Рівненської філії ПВНЗ «Європейсвький університет» про визнання права власності є безпідставними та не підлягають до задоволення.

На підставі ч. 2 ст. 49 ГПК сплачений судовий збір позивачем залишається за останнім.

Керуючись статтями 35, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено "31" серпня 2015 року.

Суддя Пашкевич І.О.