ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.08.2015 року Справа № 904/2916/14

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Дарміна М.О. (доповідач)

суддів: Березкіної О.В., Іванова О.Г.

при секретарі судового засідання: Валяр М.Г.

За участю представників сторін:

від відповідача: ОСОБА_1, договір про надання правової допомоги № 17/06/2015 від 17.06.15, представник;

від позивача: представник не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.06.2015р. по справі № 904/2916/14

за позовом Державного підприємства Підприємство Жовтоводської виправної колонії Управління Державної Пенітенціарної служби України в Дніпропетровській області № 26

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

про стягнення заборгованості у сумі 8 444, 43 грн.

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад суті рішення місцевого господарського суду:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 11.06.2015р. по справі № 904/2916/14 (суддя Крижний О.М.) позов задоволено повністю. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь Державного підприємства "Підприємство Жовтоводської виправної колонії Управління Державної Пенітенціарної служби України в Дніпропетровській області № 26" заборгованість у розмірі 8 444,43 грн. та судовий збір у розмірі 1 827,00 грн.

Рішення суду мотивоване тим, що за договором про надання послуг позивач виконав свої зобов»язання, надавши робочу силу із числа засуджених для виконання допоміжних робіт по збиранню меблів на території відповідача, але відповідач не оплатив ці послуги, що підтверджується актами виконаних робіт, Договором про надання послуг та актом звірки взаєморозрахунків, які підписані та скріплені печаткою відповідача.

Підстави з яких порушено питання про перегляд рішення:

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Апелянт посилається на те, що позивач не надавав відповідачу послуги, оскільки Договір про надання послуг був фіктивним, підтвердженням чого є дата укладання цього Договору 26.12.2011р., а зміни до нього були внесені 20.03.2011р., тобто зміни відбулися раніше, ніж укладений основний Договір. Апелянт припускає технічну помилку у році внесених змін до договору 20.03.2012р., але не погоджується із внесеними змінами щодо мінімальної заробітної плати в розмірі 1094грн., який набув чинності з 1.04.2012р. Також апелянт посилається на відсутність дати в актах про надання робочої сили за січень, лютий, березень, квітень 2012р., що унеможливлює виконання ним п.4.6 Договору щодо оплати таких послуг, оскільки обов»язок щодо оплати виникає протягом 5 днів після підписання такого акту та табеля (якого позивач суду не надав). Апелянт наголошує, що Акти є підробленими, оскільки він не підписував ці документи, у зв»язку з чим призначалась перша судова експертиза, але матеріали справи повернулись до суду на підставі несплати призначеної експертизи саме позивачем, а не відповідачем, після чого суд поклав тягар оплати на відповідача, без врахування майнового стану останнього. Крім того, як вважає скаржник, акти не містять кількості наданої робочої сили, прізвища осіб, які виконували допоміжну роботу, та кількості відпрацьованого часу. Акти підписані особою з прізвищем «Петріченко», тоді як Договір підписано «Петриченко». Позивач, всупереч вимог суду першої інстанції, не надав Журнал працевлаштування засуджених, який містить необхідні відомості щодо перевезення засуджених з місця відбування покарання на підприємство відповідача з представленням конвою, з обліком робочого часу і кількості засуджених.

Доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу:

Відзиву на апеляційну скаргу позивач ненадав.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 05.08.2015р. апеляційна скарга була прийнята та призначена до розгляду у судове засідання на 31.08.2015р. колегією суддів у складі: головуючий суддя Дармін М.О. (доповідач), ОСОБА_3, ОСОБА_4

Розпорядженням голови суду ОСОБА_5 від 31.08.2015р. змінено склад колегії суддів: головуючий суддя Дармін М.О. (доповідач), ОСОБА_3, ОСОБА_6

У судове засідання позивач не забезпечив явку повноважного представника, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.197). Про причини неявки суд не повідомив.

З огляду на те, що неявка позивача не перешкоджає розгляду спору, а матеріали справи достатні для вирішення справи, колегія суддів вважає можливим, згідно ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, розглядати справу за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 31.08.2015р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Обставини справи встановлені апеляційною інстанцією:

26.12.2011 року між Державним підприємством "Підприємство Жовтоводської виправної колонії Управління Державної Пенітенціарної служби України в Дніпропетровській області № 26" (виконавець) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (замовник) був укладений договір про надання послуг № 26/10-12-14 ( а.с. 7-9)

На підтвердження наведеного факту позивач надав до суду акти виконаних робіт, а саме:

- Акт за січень 2012 року на суму 725,59 грн. (а.с. 62)

- Акт виконаних робіт за лютий 2012 року на суму 784,82 грн.(а.с. 63)

- Акт виконаних робіт за березень 2012 року на суму 789,50 грн. (а.с. 64)

- Акт виконаних робіт за квітень 2012 року на суму 832,20 грн.(а.с. 65)

- Акт виконаних робіт № 3 від 29.05.2012 року за травень 2012р. на суму 845,41 грн. (а.с.66);

- Акт виконаних робіт № 7 від 27.06.2012 року за червень 2012 р. на суму 845,41 грн. (а.с. 67);

- Акт виконаних робіт № 10 від 31.07.2012 року за липень 2012р. на суму 865,57 грн. (а.с. 68);

- Акт виконаних робіт № 14 від 31.08.2012 року за серпень 2012р. на суму 870,52 грн. (а.с. 69);

- Акт виконаних робіт № 21 від 28.09.2012 року за вересень 2012р. на суму 952,13 грн. (а.с. 70);

- Акт виконаних робіт № 28 від 31.10.2012 року за жовтень 2012р. на суму 933,28 грн. (а.с. 71)., загалом на суму 8 444,43 грн.

Наведені акти підписані та скріплені печатками як з боку позивача так і з боку відповідача.

Акт звірки підписаний уповноваженою особою позивача та відповідачем (а.с. 20);

Також позивач надав до суду Акт звірки взаєморозрахунків від 01.11.2012 року, згідно якого сальдо на 01.11.2012 року становить 9 044,43 грн., з яких 600,00 грн. заборгованість відповідача за іншим від спірного договором, про що позивач зазначає у претензії № 1 від 03.04.2014 року, яка була направлена відповідачу із вимогою про оплату заборгованості за спірним договором у сумі 8 444,43 грн. (а.с. 21-22).

Відповідач направив позивачу відповідь на претензію № 08/04/2014 від 08.04.2014 року у якій зазначив, що між позивачем та відповідачем була усна домовленість про виготовлення меблів, Акти виконаних робіт відповідач не підписував та печатки на них не ставив. Також, відповідач зазначає, що у позивача перед останнім існує заборгованість у сумі 22 043,43 грн., тому відповідач наголошує на тому, що договір № 26/10-12-14 від 26.12.2011 року підписаний відповідачем на прохання позивача, без наміру створити юридичні наслідки.

В акті звірки взаєморозрахунків (а.с.25) міститься запис про наявне сальдо на 01.11.2012р. у сумі 22 043,43 грн. Однак з якої господарської операції воно утворилося неможливо встановити.

Мотиви з яких суд апеляційної інстанції виходив:

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті ним рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне:

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору встановлюються на підставі доказів.

При цьому, в силу ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Свою правову позицію про те, що підписи в актах виконаних робіт, на підставі яких позивач просить стягнути виниклу заборгованість, йому не належать, відповідач повинен був довести відповідними засобами доказування, зокрема висновком почеркознавчої експертизи.

Своєю ухвалою від 18.12.2014р. місцевий господарський суд зобовязав ФОП ОСОБА_2 здійснити оплату вартості експертного дослідження, тим самим надавши можливість використати усі можливості для доведення своєї правової позиції. Не здійснивши вказану оплату, ОСОБА_2, як сторона, зацікавлена в доведенні недопустимості доказів позивача, унеможливив для себе можливість посилатись на той факт, що в спірних актах виконаних робіт стоїть не його підпис.

З урахуванням викладеного колегія судів погоджується з висновком місцевого господарського суду, який відхилив доводи відповідача про неналежність йому, як фізичній особі-підприємцю, підписів і відтисків печатки.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Субєкти господарювання повинні виконувати господарські зобовязання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч.1 ст.193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ст. 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до умов договору (п.п. 4.6. Договору) строк оплати наданих позивачем відповідачу послуг є таким, що настав, а доказів оплати заборгованості з наданих послуг на загальну суму 8 444,43грн., відповідач суду не надав.

Враховуючи викладене колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про доведеність позовних вимог.

Інші доводи викладені в апеляційній скарзі висновків місцевого господарського суду не спростовують і не можуть бути підставою для задоволення апеляційної скарги.

Перевіривши у відповідності до статті 101 Господарського процесуального кодексу України законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі, колегія суддів не встановила інших підстав для його зміни або скасування, що у відповідності до п.1 ч.1 ст. 102 Господарського процесуального кодексу України є підставою для його залишення без змін, а апеляційної скарги без задоволення.

У відповідності до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, розподіл судових витрат колегія суддів залишає без змін.

Керуючись ст. ст. 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.06.2015р. по справі № 904/2916/14 - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.06.2015р. по справі № 904/2916/14- залишити без змін.

Постанова набирає чинності з дня її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дати її прийняття.

Повний текст постанови складено 03.09.2015р.

Головуючий суддя М.О. Дармін

Суддя О.В. Березкіна

Суддя О.Г.Іванов