РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/19191/15 03.09.15 р.

За позовом Приватного акціонерного товариства "КАРГО ТЕРМІНАЛ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАВІАСЕРВІС ГРУП"

про стягнення 49 546,86 грн.

Суддя Зеленіна Н.І.

При секретарі судового засідання Пархоменко Ю.Л.,

за участю представників сторін:

від позивача: Артеменко Я.М. за довіреністю № б/н від 26.05.2015 р.;

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "КАРГО ТЕРМІНАЛ" звернулось до господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАВІАСЕРВІС ГРУП" про стягнення 49 546,86 грн.

Ухвалою суду від 29.07.2015 р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 11.08.2015 р.

11.08.2015 р. від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Представник позивача у судовому засіданні подав клопотання про продовження строку вирішення спору у справі на 15 днів.

Ухвалою від 11.08.2015 р. продовжено строк вирішення спору у справі на 15 днів, розгляд справи відкладено на 03.09.2015 р.

У судовому засіданні 03.09.2015 р. представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання повторно не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву та витребуваних судом матеріалів не надав. Жодних заяв, клопотань через відділ діловодства суду від відповідача не надходило.

До повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. Примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв'язку з позначками «адресат вибув», «адресат відсутній» і т. п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов'язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій (п. 4 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 02.06.2006 № 01-8/1228 «Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2005 році», п. 11 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2007 № 01-8/123 «Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2006 році», п. 3.6. роз'яснення Вищого арбітражного суду України від 18.09.1997 № 02-5/289 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України»).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними в ній матеріалами у відповідності до вимог ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 03.09.2015 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні в справі матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

01.01.2014 р. між Приватне акціонерне товариство "КАРГО ТЕРМІНАЛ" (надалі - позивач, Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "УКРАВІАСЕРВІС ГРУП" (надалі - відповідач, Орендар) укладено Договір оренди № 21-08/2014 (надалі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування відкриту огороджену площадку, далі - Об'єкт Оренди, за адресою: м. Вишневе, вул. Чорновола, 54, для здійснення господарської діяльності.

Пунктами 2.1. - 2.3. Договору встановлено, що об'єктом Оренди є відкрита огороджена площадка загальною площею 95 кв. м. Опис технічного стану Об'єкта Оренди на дату передачі його Орендодавцеві, склад зазначаються в акті приймання-передачі Об'єкта Оренди, що є невід'ємною частиною цього Договору (Додаток № 1). Об'єкт Оренди належить Орендодавцю на підставі колективної власності на підставі наказу регіонального відділення фонду державного майна України по Київській Області № 5-25-11/8 від 27.06.2001 р. Право власності зареєстровано Києво-Святошинським бюро технічної інвентаризації .02.09.2005 р., номер запису 516 в книзі №12.

Згідно з п. п. 3.1., 3.3. - 3.5. Договору, за користування Об'єктом Оренди Орендар щомісячно сплачує Орендодавцю орендну плату розмірі 950,00 грн., ПДВ становить 190 грн., разом до сплати з ПДВ 1140,00 грн. Розмір Орендної плати може бути змінено на вимогу Орендодавця у зв'язку із зміною відповідних цін і тарифів м. Вишневе та в інших випадках, передбачених законодавством України, але не частіше ніж один раз на три місяці. Розмір орендної плати повинен бути погоджений Сторонами не пізніше 20 числа попереднього місяця. Орендна плата сплачується Орендарем, починаючи з дати підписання акта приймання-передачі. Останнім днем сплати орендної плати є дата підписання Сторонами акта приймання-передачі при поверненні Об'єкта Оренди Орендодавцеві. Орендна плата за поточний місяць сплачується Орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності Орендаря не пізніше 5 (п'ятого) числа наступного за звітним місяцем (періодом) на рахунок Орендодавця в повному обсязі без будь-яких вирахувань.

Зобов'язанням, згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. ст. 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією із підстав виникнення зобов'язань та обов'язковим для виконання сторонами.

В силу ст. 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ч. 1 ст. 67 Господарського кодексу України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями і громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів.

Згідно до ст. 759 Цивільного кодексу України, за договором найму наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 763 Цивільного кодексу України, договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено обов'язковість договору для виконання сторонами.

В силу положень ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач свої зобов'язання за Договором щодо сплати орендних платежів належним чином та у встановлені строки не виконував, у зв'язку з чим допустив заборгованість перед позивачем, розмір якої станом на час розгляду справи становить 18 240,00 грн.

Пунктами 6.3., 6.4. Договору сторони домовились, що за несвоєчасну сплату орендних платежів Орендар на вимогу Орендодавця сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від розміру несплачених орендних платежів за кожний день прострочення, але не більше розміру, встановленого законодавством України. У випадку примусового стягнення несвоєчасно сплаченої орендної плати у порядку, встановленому законодавством України, з Орендаря також стягуються у повному обсязі втрати, пов'язані з таким стягненням. У разі порушення будь-яких умов цього Договору Орендарем, Орендар зобов'язаний сплатити Орендодавцю штраф в розмірі 50 % (п'ятдесяти відсотків) від розміру орендної плати, визначеної у п. 3.2 цього договору, за кожне таке порушення.

У відповідності до ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України, штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

За приписами ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України, штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочу платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань»).

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За розрахунком позивача, перевіреним судом та не спростованим у встановленому законом порядку відповідачем, останній за порушення зобов'язань за Договором має сплатити 2 434,46 грн. пені, 9 690,00 грн. штрафу, 5 695,69 грн. інфляційних втрат та 259,71 грн. 3 % річних.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 11 400,00 грн. неустойки за неповернення об'єкта оренди; вказані вимоги обґрунтовуються неповерненням об'єкта оренди після закінчення строку дії Договору.

Розглянувши вказані вимоги, суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 763 Цивільного кодексу України передбачено, що договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Згідно з п. 9.1. Договору (в редакції Додаткової угоди від 11.07.2014 р.), цей договір вступає в силу з моменту підписання його і діє по 31.01.2015 р.

Статтею 785 ЦК України визначено, що у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Разом з цим, відповідно до статті 764 Цивільного кодексу України, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму (оренди) то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

За результатом дослідження зібраних у матеріалах справи документів судом встановлено, що жодних доказів наявності заперечень позивача щодо подальшого користування відповідачем об'єктом оренди після закінчення строку дії Договору, суду не надано, тож Договір вважається поновленим на той же строк, який був раніше встановлений договором.

Відтак, у даному випадку відсутні підстави для застосування санкцій у вигляді неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення, тож у задоволенні таких вимог належить відмовити.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідач на неодноразові виклики суду в судові засідання не з'являвся, відзиву на позовну заяву та будь-яких заперечень по суті спору не надав, доводи позивача у встановленому законом порядку не спростував.

В порядку, передбаченому ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 18 240,00 грн., 2 434,46 грн. пені, 9 690,00 грн. штрафу, 5 695,69 грн. інфляційних втрат та 259,71 грн. 3 % річних обґрунтованими, підтвердженими наявними в матеріалах справи доказами та не спростованими належним чином та у встановленому законом порядку відповідачем, а відтак такими, що підлягають задоволенню. У задоволенні вимог про стягнення неустойки в розмірі 11 400,00 грн. належить відмовити.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 43, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАВІАСЕРВІС ГРУП" (03039, м. Київ, провул. Червоноармійський, 14; ) на користь Приватного акціонерного товариства "КАРГО ТЕРМІНАЛ" (08132, Київська обл., м. Вишневе, вул. Чорновола, 54; ) 18 240 (вісімнадцять тисяч двісті сорок) грн. 00 коп. заборгованості, 9 690 (дев'ять тисяч шістсот дев'яносто) грн. 00 коп. штрафу, 2 434 (дві тисячі чотириста тридцять чотири) грн. 46 коп. пені, 5 695 (п'ять тисяч шістсот дев'яносто п'ять) грн. 69 коп. інфляційних втрат, 259 (двісті п'ятдесят дев'ять) грн. 71 коп. 3 % річних та 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено 07.09.2015 р.

Суддя Н.І. Зеленіна