КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" серпня 2015 р. Справа№ 910/7797/15-г

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Зеленіна В.О.

суддів: Ткаченка Б.О.

Шевченка Е.О.

при секретарі Вінницькій О.В.

представники сторін:

позивача: Журавель Р.О. представник за довіреністю від 24.03.15;

відповідача: Шеїн К.О. представник за довіреністю від 14.05.15;

розглядаючи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Трайгон-Безпека"

на рішення господарського суду міста Києва від 20.05.2015

у справі № 910/7797/15-г (головуючий суддя: Зеленіна Н.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Каскад-Група Безпеки"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Трайгон-Безпека"

про стягнення 68 725,17грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 20.05.2015 у справі № 910/7797/15-г позов задоволено повністю, стягнуто з відповідача на користь позивача 61 194 грн. 01 коп. інфляційних втрат, 7 531 грн. 16 коп. 3 % річних та 1 827 грн. 00 коп. судового збору.

Не погоджуючись із вказаним рішенням Товариство з обмеженою відповідальністю "Трайгон-Безпека" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва та прийняти нове рішення, яким відмовити у позові.

Скарга мотивована тим, що суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права, помилково застосував до відповідача відповідальність за порушення фінансового зобов'язання, встановлену ст.625 Цивільного кодексу України, оскільки відповідач довів відсутність своєї вини як складової цивільного правопорушення, до моменту отримання актів здачі-приймання виконаних робіт у нього було відсутнє зобов'язання по сплаті коштів, що свідчить про відсутність грошового зобов'язання у відповідача перед позивачем до 21.12.2013 (п'ять днів з моменту отримання актів).

Відповідно до автоматизованого розподілу справ між суддями апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Трайгон-Безпека" передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі головуючого судді: Зеленіна В.О., суддів: Ткаченка Б.О., Шевченка Е.О.

Розпорядженням Заступника Голови Київського апеляційного господарського суду від 17.07.2015р., у зв'язку з перебуванням суддів Ткаченка Б.О. та Шевченка Е.О. у відпустці сформовано для розгляду апеляційної скарги у справі № 910/7797/15-г колегію суддів у складі: головуючий суддя: Зеленін В.О., судді: Агрикова О.В., Чорногуз М.Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 17.07.2015 колегією суддів у зазначеному складі апеляційну скаргу прийнято до провадження. Розгляд справи призначено на 17.08.2015.

07.08.2015 від позивача надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу, у якій він просить залишити оскаржуване рішення без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, посилаючись на те, що судовими рішеннями у справі № 910/15485/14, які набрали законної сили, встановлено факт порушення відповідачем грошового зобов'язання і вказані обставини не підлягають доказуванню, тому нарахування 3% річних та інфляційних нарахувань до моменту повної сплати заборгованості є обгрунтованим.

14.08.2015 від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку із відрядженням представників.

Розпорядженням Секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 17.08.2015р., у зв'язку з перебуванням суддів Агрикової О.В. та Чорногуза М.Г. у відпустці, сформовано для розгляду апеляційної скарги у справі № 910/7797/15-г колегію суддів у складі: головуючий суддя: Зеленін В.О., судді: Ткаченко Б.О., Шевченко Е.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 17.08.2015 колегією суддів у зазначеному складі апеляційну скаргу прийнято до провадження.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 17.08.2015 розгляд справи відкладено на 26.08.2015.

26.08.2015 в судовому засіданні представник відповідача (апелянта) підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове рішення, яким у позові відмовити. Представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів встановила наступне.

21.03.2013р. між позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Каскад-Група Безпеки", як охоронною фірмою, та відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Трайгон Безпека", як замовником, був укладений Договір охорони № 13-167Ф (далі - Договір), за умовами якого замовник доручає, а охоронна фірма зобов'язується надати за плату послуги з фізичної охорони об'єктів, перерахованих у план-схемі (Додаток № 1 до цього Договору) та перерахованих у переліку транспортних засобів (п. 2.1. Договору).

Заходи охорони, передбачені п. 1.1. Договору, здійснюються охоронною фірмою щоденно цілодобово з 26 березня по 31 грудня 2013 року (п. 2.2), а охорона об'єктів замовника, здійснюється охоронною фірмою, починаючи з 26 березня 2013 року (п. 3.1. Договору).

Вартість наданих Охоронною фірмою послуг визначається сторонами в п. 4.2. Договору.

Пунктом 4.1., 4.3. Договору передбачено, що вартість послуг охоронної фірми за одну годину охорони за цим Договором становить 15,00 грн. (п'ятнадцять грн. 00 коп.), в т.ч. ПДВ, одним співробітником охоронної фірми. Витрати на автомобіль для забезпечення однієї мобільної групи за один календарний місяць охорони за цим Договором становлять 6575,00гривень в т.ч. ПДВ. У випадку використання автомобіля менше ніж календарний місяць, компенсація витрат здійснюється за фактично використаний час. Кількість необхідних автомобілів узгоджується сторонами в додатковій угоді.

Відповідно до п. 4.4 Договору, розрахунки за даним Договором здійснюється до 10 числа поточного за попередній місяць.

У пунктах 4.5., 4.6. Договору на підтвердження факту надання Охоронною фірмою Замовнику послуг до 5 (п'ятого) числа місяця, наступного за розрахунковим складається відповідний акт та надається Замовнику. Сума Договору визначається по факту згідно із Актами наданих послуг, який підписується уповноваженими представниками Сторін. Замовник повинен підписати наданий Охоронною фірмою акт в тижневий строк. У випадку, якщо Замовник не повертає підписаний акт в тижневий строк або не надає обґрунтовану відповідь про підстави його не підписання, факт надання Охоронною фірмою належних послуг Замовнику є підтвердження.

Отже, умовами Договору не встановлено залежності обов'язку здійснти оплату наданих послуг від отримання актів, тому невчасне надіслання та отримання актів здачі-прийняття робіт (послуг) ніяким чином саме по собі не спростовує самого факту надання таких послуг, оскільки комерційну цінність має діяльність охоронця.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 17.12.2014 у справі № 910/15485/14, яка залишена в силі постановою Вищого господарського суду України від 25.02.2015, рішення господарського суду міста Києва від 01.10.2014р. у справі №910/15485/14 скасовано та прийнято нове рішення, яким задоволено позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Каскад-Група Безпеки" в повному обсязі, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Трайгон Безпека" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Каскад-Група Безпеки" 206 892,84 грн. основного боргу та 2349,31 грн.

При цьому зазначеною постановою встановлено, що в підтвердження факту надання послуг за Договором охорони №13-167Ф від 21.03.2013р. на загальну суму 206892,84 грн. позивач надав Акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0000448 від 01.11.2013р. на суму 183759,84 грн. та №ОУ-0000453 від 11.11.2013р. на суму 23133,00 грн., які не підписані та не скріплені печаткою відповідача. Водночас позивачем не було надано доказів, що підтверджують направлення на адресу відповідача Актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0000448 від 01.11.2013р. та №ОУ-0000453 від 11.11.2013р. з посиланням на те, що дані акти направлялись простою кореспонденцією, однак зазначені акти відповідач отримав разом із претензією позивача від 16.12.2013р., про що останній підтвердив у своїх поясненнях. Також суд прийшов до висновку, що є правомірними заявлені позивачем вимоги щодо стягнення пені у сумі 2349,31 грн., з яких: 2159,81грн. пені по акту №448 від 01.11.2013р. за період з 11.11.2013р. по 13.12.2013р. та 189,50грн. пені по акту №453 від 11.11.2013р. за період з 21.11.2013р. по 13.12.2013р.

На примусове виконання вказаної постанови були видані відповідні накази, які 19.01.2015 пред'явлені для примусового виконання до Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві, яким 22.01.2015 відкриті виконавче провадження, а 29.01.2015 відповідач добровільно виконав рішення суду та сплатив стягнуті суми.

Предметом спору у даній справі є вимоги позивача про стягнення з відповідача, на підставі ст.625 Цивільного кодексу України, 54392,91 грн. інфляційних нарахувань та 6705,98 грн. 3% річних по акту №448 від 01.11.2013р. за період з 11.11.2013 р. по 29.01.2015 р., 6801,10 грн. інфляційних нарахувань та 7531,16 грн. 3% річних по акту №453 від 11.11.2013р. - за період з 21.11.2013 р. по 29.01.2015 р.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи та постановою Київського апеляційного господарського суду від 17.12.2014 у справі № 910/15485/14, яка набрала законної сили, підтверджується факт невиконання відповідачем зобов'язань за Договором, внаслідок чого виникла прострочена заборгованість по акту №448 від 01.11.2013р. з 11.11.2013р. та по акту №453 від 11.11.2013р. з 21.11.2013р.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції, оскільки Цивільний кодекс України, а саме глава 63, якою встановлені особливості договору про надання послуг, не вимагає обов'язкового оформлення відповідного акту на підтвердження надання послуг. Оскільки всім послугам притаманна загальна ознака: їх результату передує здійснення дій, які не мають як правило матеріального втілення, що складають разом з цим результатом єдине ціле. Таким чином, при наданні послуги цінність мають не результат, а дія що призвела до останнього. Особливість послуг роблять непотрібним обов'язкове підписання після її надання двостороннього акту: сторони самі вирішують як чином їм оформлювати свої відносини в залежності від конкретних обставин. Загалом така згода сторін фіксується в Договорі. Якщо таке питання в Договорі не обумовлено відповідно від сторін не вимагається документального оформлення вказаних відносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.2 ст.530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Статтею 35 ГПК України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Такими обставинами у даній справі є обставини встановлені постановою Київського апеляційного господарського суду від 17.12.2014 у справі № 910/15485/14 щодо виникнення простроченої заборгованості по акту №448 від 01.11.2013р. з 11.11.2013р. та по акту №453 від 11.11.2013р. з 21.11.2013р., отже нарахування позивачем інфляційних та 3% річних саме з цих дат є обґрунтованим.

Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому зазначена норма не обмежує права кредитора звернутися до суду за захистом свого права, якщо грошове зобов'язання не виконується й після вирішення судом питання про стягнення основного боргу.

Разом з цим, вирішуючи питання про наявність вини як умови застосування відповідальності, передбаченої ст. 625 ЦК, колегія суддів враховує особливість правової природи цієї відповідальності.

Беручи до уваги те, що наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційних нарахувань та трьох процентів річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення господарського суду міста Києва від 20.05.2015 у справі № 910/7797/15-г відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Трайгон-Безпека" залишити без задоволення, а рішення господарського суду міста Києва від 20.05.2015 у справі № 910/7797/15-г - без змін.

2. Матеріали справи № 910/7797/15-г повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя В.О. Зеленін

Судді Б.О. Ткаченко

Е.О. Шевченко