КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" серпня 2015 р. Справа№ 5002-33/766-2012

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гаврилюка О.М.

суддів: Мартюк А.І.

Хрипуна О.О.

за участю секретаря судового засідання Шалівського В.О.

за участю представників

від позивача: Рухлін І.О. - дов. від 19.12.2012 року № 09-32/1561

від відповідача 1: не з'явилися

від відповідача 2: не з'явилися

від відповідача 3: не з'явилися

від відповідача 4: не з'явилися

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма „Консоль ЛТД" на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 05.11.2013 року

у справі № 5002-33/766-2012 (головуючий суддя Радвановська Ю.А., судді Калініченко А.А., Толпиго В.І.)

за позовом Публічного акціонерного товариства „Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (м. Київ) в особі філії „Кримське Центральне відділення ПАТ „Промінвестбанк" (м. Сімферополь)

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю фірма „Консоль ЛТД" (м. Сімферополь)

2. Товариства з обмеженою відповідальністю фірма „ІНДУСТРІЯ - КРИМ" (м. Сімферополь)

3. Спільного Українського-Російського підприємства у формі акціонерного товариства закритого типу „Джемієт" (смт. Схід, м. Ялта, АР Крим)

4. Товариства з обмеженою відповідальністю „РЕАЛ Естейт" (м. Сімферополь)

про стягнення 25 513 981 грн. 03 коп.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Автономної Республіки Крим звернулося Публічне акціонерне товариство „Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" в особі філії „Кримське Центральне відділення ПАТ Промінвестбанк" позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю фірма „Консоль ЛТД", Товариства з обмеженою відповідальністю фірма „ІНДУСТРІЯ - КРИМ", Спільного Українського-Російського підприємства у формі акціонерного товариства закритого типу „Джемієт", товариства з обмеженою відповідальністю „РЕАЛ Естейт" та просить суд стягнути заборгованість у розмірі 25 513 981 грн. 03 коп., з яких заборгованість за кредитом - 19 939 534 грн. 27 коп., проценти за користування кредитом - 5 069 557 грн. 46 коп., пеня за прострочення сплати процентів - 504 889 грн. 30 коп. шляхом звернення стягнення на залогове майно, яке належить відповідачам.

Рішенням від 15.11.2013 року господарський суд Автономної Республіки Крим позов задовольнив в повному обсязі. Стягнув солідарно за кредитним договором про відкриття кредитної лінії від 28.12.2007 року № 86-2007, - на користь ПАТ „Промінвестбанк" через філію „Кримське Центральне відділення ПАТ Промінвестбанк" заборгованість за простроченим кредитом у розмірі 19 939 534 грн. 27 коп., заборгованість за неоплаченими процентами за користування кредитом у розмірі 5 069 557 грн. 46 коп.; пеню за прострочення сплати процентів по кредиту в розмірі 504 889 грн. 30 коп. та 64 380 грн. судового збору,

- з ТОВ фірма „Консоль ЛТД" за рахунок будь-якого майна або грошових коштів у порядку, встановленому Законом України „Про виконавче провадження";

- з ТОВ „ІНДУСТРІЯ-КРИМ" в межах вартості предмета іпотеки, а саме: об'єкт незавершеного будівництва та право оренди земельної ділянки, загальною площею 0.3363 га, яка знаходиться за адресою: м. Сімферополь, вул. Набережна, 28 - вул. ім. 60 років СРСР/пров. Совнаркомовський, що є предметом іпотеки, відповідно до іпотечного договору від 28.12.2007 року, реєстровий № 11483, укладеного між ТОВ „ІНДУСТРІЯ-КРИМ" та ПАТ Промінвестбанк, - шляхом продажу на прилюдних торгах за початковою ціною, яка буде встановлена згідно експертного висновку суб'єкта оціночної діяльності у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України „Про виконавче провадження";

- зі Спільного Українсько-Російського Підприємства у формі Акціонерного товариства закритого типу „Джемієт" в межах вартості предмета іпотеки, саме: право оренди земельної ділянки, загальною площею 11.0000 гектарів і об'єкт незавершеного будівництва - основний корпус бізнес-центру з готельним комплексом, що знаходиться за адресою: м. Ялта, смт. Восход, вул. Аврори (вул. Санаторна), буд. 28, що є предметом іпотеки, відповідно до іпотечного договору від 27.05.2008 року, реєстровий № 4389, укладеного між Спільним Українсько-Російським Підприємством у формі Акціонерного товариства закритого типу „Джемієт" та ПАТ Промінвестбанк, - шляхом продажу на прилюдних торгах за початковою ціною, яка буде встановлена згідно експертного висновку суб'єкта оціночної діяльності у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України „Про виконавче провадження";

- з ТОВ „РЕАЛ Естейт" в межах вартості предмета іпотеки, а саме: нежитлові приміщення з № 1 по № 10 (група приміщень № 45), з № 1 по № 23 (група приміщень № 48) - офіс (в літ. „А"), загальною площею 429,20 кв. м., що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Дмитрівська, 46, що є предметом іпотеки, відповідно до іпотечного договору від 18.04.2008 року, реєстровий № 3564, укладеного між ТОВ „РЕАЛ Естейт" та ПАТ «Промінвестбанк», - шляхом продажу на прилюдних торгах за початковою ціною, яка буде встановлена згідно експертного висновку суб'єкта оціночної діяльності у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України „Про виконавче провадження".

Стягнув з ТОВ „Консоль ЛТД" на користь ТОВ „Судова експертна палата" судові витрати у розмірі 25 010 грн. 40 коп., пов'язані з проведенням судової економічної експертизи.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням ТОВ фірма „Консоль ЛТД" звернулося до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою Севастопольського апеляційного господарського суду від 20.01.2014 року у справі № 5002-33/766-2012 ТОВ Фірма „Консоль ЛТД" було відновлено строк на подачу апеляційної скарги, прийнято його апеляційну скаргу до провадження та призначено розгляд справи за участю представників сторін.

У зв'язку із складною політичною ситуацією в Україні, а також окупацією території Автономної Республіки Крим матеріали господарської справи залишились в приміщенні Севастопольського апеляційного господарського суду, а відтак фактично втрачені.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.06.2015 року заяву ПАТ „Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" в особі філії „Кримське центральне відділення ПАТ „Промінвестбанк" від 06.05.2015 року № 39-1/643-8 про відновлення втраченої справи № 5002-33/766-2012 задоволено, відновлено справу господарського суду Автономної Республіки Крим № 5002-33/766-2012 за позовом ПАТ „Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" в особі філії „Кримське центральне відділення ПАТ „Промінвестбанк" до ТОВ Фірма „Консоль ЛТД", ТОВ фірма „ІНДУСТРІЯ-КРИМ", Спільного Українського-Російського підприємства у формі акціонерного товариства закритого типу „Джемієт", ТОВ фірма „РЕАЛ Естейт" про стягнення 25 513 981 грн. 03 коп. в обсязі наданих суду матеріалів та направлено матеріали відновленої господарської справи № 5002-33/766-2012 до Київського апеляційного господарського суду.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 02.07.2015 року апеляційну скаргу було прийнято до провадження та призначено розгляд справи за участю представників сторін.

В зв'язку з перебуванням головуючого судді (судді-доповідача) Тарасенко К.В. у відпустці було призначено повторний автоматичний розподіл справ, яким було визначено колегію суддів у складі: Гаврилюка О.М. (головуючий), Коротун О.М., Сулім В.В.

В зв'язку з перебуванням суддів учасників колегії Коротун О.М. та Суліма В.В. у відпустці розпорядженням заступника голови Київського апеляційного господарського суду було визначено колегію суддів у складі: Гаврилюка О.М. (головуючий), Мартюк А.І., Хрипун О.О.

В судове засідання 26.08.2015 року повноважні представники відповідачів не з'явилися та про причини неявки суд не повідомили, хоча про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. Після обговорення судова колегія дійшла висновку, що неявка повноважних представників відповідачів не перешкоджає розгляду апеляційної скарги по суті.

В судовому засіданні 26.08.2015 року представник позивача проти вимог апеляційної скарги заперечував, проте правом, наданим ст. 96 ГПК України, не скористався та відзиву на апеляційну скаргу не подав.

Дослідивши докази, що є у справі, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши застосування норм матеріального та процесуального права судом першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги судова колегія апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення місцевого господарського суду має бути залишено без змін, виходячи з наступного.

Статтею 1054 Цивільного кодексу України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 2 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Частиною 2 ст. 345 Господарського кодексу України встановлено, що у кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов'язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов'язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом та підтверджується матеріалами справи 28.12.2007 року Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк, правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство „Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (банк) та Товариство з обмеженою відповідальністю фірма „Консоль ЛТД" (позичальник) уклали кредитний договір № 86-2007, відповідно до пункту 2.1 якого банк зобов'язався надати позичальнику кредит шляхом відкриття невідновлювальної кредитної лінії у сумі, яка не може перевищувати 20 000 000 грн., на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов'язався повернути кредит та сплатити проценти, встановлені цим договором.

У зазначений кредитний договір неодноразово вносилися зміни в частині суми кредиту, процентної ставки за використання кредитних коштів, термінів погашення, забезпечення кредиту та інше.

Так, на підставі договорів про внесення змін від 14.12.2008 року № 1/86-2007, від 08.02.2010 pоку № 2/86-2007, від 20.08.2010 pоку № 3/86-2007, від 30.09.2010 pоку № 4/86-2007, від 17.12.2010 року № 5/86-2007 до кредитного договору про відкриття кредитної лінії від 28.12.2007 року № 86-2007 були внесені зміни в частині продовження терміну повернення всієї суми заборгованості за кредитним договором - до 01.07.2015 року і встановлений відсоток за користування кредитними коштами у розмірі 17% річних.

Згідно з п.п. 4.2.1, 4.2.2 кредитного договору від 28.12.2007 року № 86-2007 позичальник взяв на себе зобов'язання використати кредит за цільовим призначенням і у встановлений строк остаточно повернути всі отримані кошти в межах кредитної лінії суми кредиту та своєчасно сплачувати плату за кредит, проценти за користування кредитом на умовах і в порядку, передбачених кредитним договором, а також суми передбаченої цим договором неустойки.

Відповідно до п.п. 4.2.6 кредитного договору від 28.12.2007 року № 86-2007 позичальник зобов'язався незалежно від настання кінцевого строку погашення кредиту сплатити заборгованість за кредитом, нараховану плату за кредит та неустойку за настання обставин, вказаних у п. 4.3.4 цього кредитного договору.

П. 6.6 кредитного договору від 28.12.2007 року № 86-2007 визначено, що він діє до повного повернення позичальником отриманих сум кредитних коштів, сплати у повному обсязі процентів за користування ним та повного виконання позичальником будь-яких інших грошових зобов'язань, прийнятих ним на себе згідно умов цього договору.

За приписами ст. 1056-1 Цивільного кодексу України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Позивачем на виконання умов договору було надано ТОВ фірма „Консоль ЛТД" кредитні кошти в гривнях, що підтверджується актами від 08.02.2008 року та від 12.03.2008 року перевірки цільового використання кредитних коштів, які підписані обома сторонами кредитних відношень та свідчать про отримання останнім грошей.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 509 ЦК України та ч. 1 ст. 173 ГК України, в силу зобов'язання одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Проте ТОВ фірма „Консоль ЛТД" неналежним чином виконувало умови кредитного договору, що призвело до виникнення суми заборгованості, у зв'язку з чим позивач претензією від 09.09.2011 року вих. № 14/4122 вимагав від товариства погашення заборгованості, яка станом на 30.08.2011 року складала - 23 465 600 грн. 46 коп., з яких заборгованість по кредиту - 19 939 534 грн. 27 коп., 3 347 897 грн. 37 коп. - проценти за користування кредитом, 178 168 грн. 82 коп. - пеня за прострочення оплати процентів.

У відповідь на зазначену претензію ТОВ фірма „Консоль ЛТД" листом від 07.10.2011 року № 630 підтвердило наявність заборгованості за кредитним договором від 28.12.2007 року № 86-2007 станом на 30.08.2011 року, а саме: заборгованості за кредитом в сумі 19 939 534 грн. 27 коп. та по процентах за користування кредитом у сумі 3 347 897 грн. 37 коп.

Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України „Про іпотеку" від 05.06.2003 року № 898-IV іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Ч. 6 ст. 3 Закону України „Про іпотеку" визначено, що у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.

В забезпечення зобов'язань за кредитним договором від 28.12.2007 року № 86-2007 банк уклав з Товариством з обмеженою відповідальністю „ІНДУСТРІЯ - Крим" (майновий поручитель) іпотечний договір від 28.12.2007 року, згідно з пунктами 1.1, 1.2.1 та 1.5 якого в забезпечення вимог банку передано майнові права на нерухоме майно (предмет іпотеки), а саме: об'єкт незавершеного будівництва та право оренди земельної ділянки, загальною площею 0.3363 га, що знаходиться за адресою: м. Сімферополь, вул. Набережна, 28 (вул. ім. 60 років СРСР/пров. Совнаркомовський), - заставною вартістю 7 047 100 грн. Це також передбачено пунктом 3.9 кредитного договору про відкриття кредитної лінії від 28.12.2007 року № 86-2007.

Також, 27.05.2008 року між банком (іпотекодержатель), спільним Українсько-Російським підприємством у формі акціонерного товариства закритого типу „Джемієт" (майновий поручитель) та ТОВ фірма „Консоль ЛТД" (іпотекодавець) був укладений іпотечний договір, згідно з пунктами 1.1, 1.2 та 1.5 якого в забезпечення вимог банку передано майнові права на нерухоме майно (предмет іпотеки), а саме: право оренди земельної ділянки, загальною площею 11.0000 гектарів, та об'єкт незавершеного будівництва - основний корпус бізнес-центру з готельним комплексом, що знаходиться за адресою: м. Ялта, смт. Восход, вул. Аврори (вул. Санаторна), буд. 28, - заставною вартістю 70 000 000 грн. Це також передбачено пунктом 3.9 кредитного договору про відкриття кредитної лінії від 28.12.2007 року № 86-2007 після внесення в нього змін згідно договору про внесення змін від 14.02.2008 року № 1/86-2007.

Крім того 18.04.2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю „РЕАЛ Естейт" (майновий поручитель), Товариством з обмеженою відповідальністю фірма „Консоль ЛТД" (позичальник) та Публічним акціонерним товариством „Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (іпотекодержатель) був укладений іпотечний договір, згідно з пунктами 1.1, 1.2 та 1.4 якого в забезпечення вимог банку передано майнові права на нерухоме майно (предмет іпотеки), а саме: нежитлові приміщення з № 1 по № 10 (група приміщень № 45), з № 1 по № 23 (група приміщень № 48) - офіс (в літ. „А"), загальною площею 429,20 кв.м, що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Дмитрівська, 46, заставною вартістю 11 000 000 грн. Це також передбачено пунктами 3.9, 4.2.8 кредитного договору про відкриття кредитної лінії від 28.12.2007 року № 86-2007 після внесення в нього змін згідно договору про внесення змін від 14.02.2008 року № 1/86-2007.

За умовами вищевказаних іпотечних договорів ТОВ „ІНДУСТРІЯ-КРИМ", Спільне Українсько-Російське підприємство у формі акціонерного товариства закритого типу „Джемієт", ТОВ „РЕАЛ Естейт" виступили майновими поручителями та іпотекодателями в забезпечення виконання зобов'язань ТОВ фірма „Консоль ЛТД" за кредитним договором про відкриття кредитної лінії від 28.12.2007 року № 86-2007 в повному обсязі.

У зв'язку з невиконанням ТОВ фірма „Консоль ЛТД" своїх зобов'язань за кредитним договором ПАТ „Промінвестбанк" звернулося до вищезазначених юридичних осіб з претензією-вимогою від 09.09.2011 року вих. № 14/4122.

У відповідь на претензію надійшли листи Спільного Українсько-Російського підприємства у формі акціонерного товариства закритого типу „Джемієт" та ТОВ „РЕАЛ Естейт" від 11.10.2011 року, якими фактично підприємства визнали вимоги банку.

ТОВ „ІНДУСТРІЯ-КРИМ" претензію позивача була залишило поза увагою.

За твердженням позивача станом на 05.03.2012 року за відповідачем 1 залишилася непогашеною прострочена заборгованість за кредитом в сумі 19 939 534 грн. 27 коп. Одночасно, наявність по кредитному договору заборгованості у ТОВ фірма „Консоль ЛТД" перед позивачем в сумі 19 939 534 грн. 27 коп. станом на час звернення до суду з даним позовом була встановлена судовим експертом, що підтверджується висновком від 19.09.2013 року № 178-23/07.

Відповідно до ч. 2 ст. 614 ЦК України ТОВ фірма „Консоль ЛТД" доказів виконання договору щодо повернення кредиту в сумі 19 939 534 грн. 27 коп. та повної оплати процентів за користування кредитом, не надало. Колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що факт порушення позичальником договірних зобов'язань підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Оскільки доказів оплати суми боргу відповідачами суду надано не було, то місцевий господарський суд правомірно задовольнив позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором від 28.12.2007 року № 86-2007 в розмірі 19 939 534 грн. 27 коп.

Одночасно, позивач просив стягнути з відповідача 5 069 557 грн. 46 коп. відсотків за користування кредитом.

Згідно з ч. 2 ст. 1052 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до п. 3.2 договору про внесення змін та доповнень № 3/86-2007 до кредитного договору від 28.12.2007 року № 86-2007 проценти за користування кредитом, починаючи з 20.08.2010 року нараховуються банком на суму фактичного щоденного залишку заборгованості та сплачуються позичальником, виходячи із встановленої банком процентної ставки у розмірі 17 відсотків річних на рахунок відкритий у Філії „Кримське Центральне відділення ПАТ „Промінвестбанк".

Відповідно до п. 3.3 договору про внесення змін та доповнень № 3/86-2007 до кредитного договору від 28.12.2007 року № 86-2007 відсотки нараховуються банком щомісячно з дати першої оплати розрахункових документів позичальника з позичкового рахунку по передостанній робочий день поточного місяця, та надалі за період з дати попереднього нарахування по день, що передує останньому робочому дню поточного місяця, а також в день остаточного повернення кредиту, визначеного пунктом 2.2 цього договору. При розрахунку процентів використовується метод „факт/факт", виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем на суму заборгованості було нараховано відсотки за користування відповідачем кредитними коштами за період з 20.08.2010 року по 05.03.2012 року (включно), розмір яких, згідно наданого позивачем розрахунку, складає 5 069 557 грн. 46 коп. та правильність нарахування яких підтверджена висновком експертизи від 19.09.2013 року № 178-23/07.

Колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що з огляду на вищевикладене вимоги позивача про стягнення 5 069 557 грн. 46 коп. відсотків за користування кредитом також підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 4 статті 231 ГК України встановлюється, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Ч. 6 ст. 231 ГК України визначено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

П. 5 кредитного договору від 28.12.2007 року № 86-2007 за невиконання або неналежне виконання прийнятих на себе зобов'язань, за несвоєчасне повернення сум кредиту та/або несвоєчасну сплату відсотків, - передбачена сплата позичальником неустойки, заборгованості з урахуванням індексу інфляції, а також пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє в період прострочення і нараховується щоденно.

Позивач просив стягнути з відповідачів 504 889 грн. 30 коп. пені за прострочення грошового зобов'язання за період з 01.01.2011 року по 05.03.2012 року.

Ч. 6 ст. 232 ГК України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до пункту 3.5 кредитного договору про відкриття кредитної лінії від 28.12.2007 року № 86-2007 пеня нараховується банком з дати виникнення обставин, що є підставою для застосування пені до дати припинення цих обставин включно.

Однак, судом встановлено, що позивач нараховує пеню понад шість місяців.

Враховуючи те, що договором передбачено більш тривалий, ніж встановлений ч. 6 ст. 232 ГК України строк, у межах якого перераховуються штрафні санкції, то застосуванню підлягає саме строк, встановлений договором. Таким чином місцевим господарським судом було правомірно задоволено позов в частині стягнення пені за кредитним договором за період з 01.01.2011 року по 05.03.2012 року включно у сумі 504 889 грн. 30 грн.

Також, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідачів заборгованості шляхом звернення стягнення на заставлене майно, з огляду на наступне.

Ч. 2 ст. 543 ЦК України встановлено, що солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі.

Відповідно до ст. 7 Закону України „Про іпотеку" за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Якщо вимога за основним зобов'язанням підлягає виконанню у грошовій формі, розмір цієї вимоги визначається на підставі іпотечного договору або договору, що обумовлює основне зобов'язання, у чітко встановленій сумі чи шляхом надання критеріїв, які дозволяють встановити розмір цієї вимоги на конкретний час протягом строку дії основного зобов'язання.

З огляду на викладене, враховуючи, що судом був встановлений факт порушення позичальником строків повернення кредитних коштів позивачеві, то в наявності є підстави для звернення стягнення на майно, що було заставлене за договорами іпотеки від 28.12.2007 року, від 27.05.2008 року та від 18.04.2008 року, для його подальшої реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження.

З огляду на викладене, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про обґрунтованість вимог позивача.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що доводи відповідача 1, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, а тому відсутні підстави для скасування рішення господарського суду.

Колегія суддів вважає, що господарський суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, належним чином дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, а тому, рішення підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма „Консоль ЛТД" на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 05.11.2013 року у справі № 5002-33/766-2012 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 05.11.2013 року у справі № 5002-33/766-2012 залишити без змін.

3. Справу № 5002-33/766-2012 повернути до господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий суддя О.М. Гаврилюк

Судді А.І. Мартюк

О.О. Хрипун