УХВАЛА

08.04.2015Справа № 910/3956/15-г
За позовом Компанії "Філіп Морріс Брендз С.а.р.л." (Philip Morris Brands S.a.r.l.)

До 1) Компанії "Харрінгтон Девелопмент Інк." (Harrington Development Inc")

2) Державної служби інтелектуальної власності України

Про дострокове припинення повністю дії Свідоцтва України № 14677

Суддя Прокопенко Л.В.

Представники:

Від позивача без виклику

Від відповідача 1 //-//

Від відповідача 2

Суть спору:

Компанія"Харрінгтон Девелопмент Інк." (Harrington Development Inc") звернулася до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Компанії "Харрінгтон Девелопмент Інк." (Harrington Development Inc") та Державної служби України про дострокове припинення повністю дії Свідоцтва України № 14677.

Ухвалою суду від 20.02.2015 порушено провадження у справі № 910/3956/15-г та призначено розгляд справи на 18.03.2015.

18.03.2015 відділом діловодства суду від представника позивача отримано пояснення по справі та клопотання про долучення додаткових доказів.

В судове засідання 18.03.2015 представник позивача з'явився, надав суду усні пояснення по справі.

В судове засідання 18.03.2015 представник відповідача 2 з'явився, надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив відмовити в задоволенні позовних вимог, пред'явлених до Державної служби інтелектуальної власності України, з підстав, зазначених у відзиві.

При дослідженні матеріалів справи судом встановлено, що відповідач-1 по справі є нерезидентом та відсутні докази наявності представництва відповідача-1 на території України.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, якщо в міжнародних договорах України згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, встановлені інші правила, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Відповідно статті 3 Закону України "Про міжнародне приватне право", якщо міжнародним договором України передбачено інші правила, ніж встановлені цим Законом, застосовуються правила цього міжнародного договору.

Відповідно до статті 123 ГПК України іноземні суб'єкти господарювання мають такі самі процесуальні права і обов'язки, що і суб'єкти господарювання України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст. 125 ГПК України у разі, якщо в процесі розгляду справи господарському суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, господарський суд може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Судове доручення надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

Відповідно до пункту 6.7 Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги у цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Державної судової адміністрації України від 27.06.2008, суд чи інший компетентний орган України надсилає доручення на підставі Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних та комерційних 1965 року до Центрального органу іноземної держави напряму.

Згідно до ч. 2 п. b) ст. 15 Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах 1965 року, якщо документ про виклик до суду або аналогічний документ підлягав передачі за кордон з метою вручення відповідно до положень цієї Конвенції, і якщо відповідач не з'явився, то судове рішення не може бути винесено, поки не буде встановлено, що документ був дійсно доставлений особисто відповідачеві або за його місцем проживання в інший спосіб, передбачений цією Конвенцією, і що, в кожному з цих випадків, вручення або безпосередня доставка були здійснені в належний строк, достатній для здійснення відповідачем захисту. Кожна Договірна Держава може заявити, що суддя, незалежно від положень частини першої цієї статті, може постановити рішення, навіть якщо не надійшло жодного підтвердження про вручення або безпосередню доставку, у разі, якщо виконані всі наступні умови:

a) документ було передано одним із способів, передбачених цією Конвенцією,

b) з дати направлення документа сплинув термін, який суддя визначив як достатній для даної справи і який становить щонайменше шість місяців,

c) не було отримано будь-якого підтвердження, незважаючи на всі розумні зусилля для отримання його через компетентні органи запитуваної Держави.

Відповідно до ст. 2 Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах 1965 року, кожна Договірна Держава призначає Центральний Орган, обов'язком якого є отримання прохань про вручення документів, що виходять від інших Договірних Держав, і здійснення процесуальних дій відповідно до положень статей 3 - 6.

За таких обставин, про розгляд даної справи відповідача-1 належить повідомляти в порядку, передбаченому Гаагзькою конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах 1965 року (Гаагзькою конвенцію 1965 року).

Ухвалою суду від 28.03.2015 відкладено розгляд справи до 02.10.2015 р. та зобов'язано

в строк до 01.04.2015 року через канцелярію Господарського суду міста Києва надати належним чином нотаріально завірені копії перекладу позовної заяви, ухвалу про порушення провадження у справі від 20.02.2015, ухвалу про відкладення у справі від 18.03.2015 року на іспанську мову у трьох примірниках.

Згідно з ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Враховуючи наведене, провадження у справі підлягає зупиненню.

Керуючись ст. ст. 79, 86 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

У зв'язку зі зверненням Господарського суду міста Києва із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду для вручення судових документів на території Республіки Панама провадження у справі № 910/3956/15-г зупинити.

Дана ухвала може бути оскаржена у встановленому законодавством України порядку.

Суддя Л.В. Прокопенко