ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" серпня 2015 р.Справа № 922/3367/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Хотенця П.В.

при секретарі судового засідання Гаврильєву О.В.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Максіма-рост", м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВС Благодатний", с. Благодатне
про стягнення 42462,92 грн.
за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1, дов. від 15.04.2015 року;

відповідача - ОСОБА_2, дов. № 1 від 20.01.2015 року

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Максіма-рост" (м. Харків) звернулось до господарського суду Харківської області з позовом про стягнення з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "ВС Благодатний" (с. Благодатне) 30653,64 грн. основного боргу, 2292,72 грн. пені, 7143,21 грн. інфляційних витрат, 2373,35 грн. 3% річних. Крім того, у позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача понесені витрати зі сплати судового збору в розмірі 1827 грн.

Позовні вимоги вмотивовано неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки № 17/04-1 від 17.04.2012 р. щодо повної та своєчасної оплати вартості поставленого товару.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 09 червня 2015 року було прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 23 червня 2015 року о 11:30 годині. Цією ж ухвалою суду витребувано у сторін додаткові докази.

23 червня 2015 року представник позивача надав до суду правове обґрунтування позовних вимог, а також додаткові документи для долучення до матеріалів справи.

Надані документи були досліджені та долучені судом до матеріалів справи.

В судовому засіданні 23 червня 2015 року було оголошено перерву до 06 липня 2015 року.

06 липня 2015 року представник відповідача надав відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечував у повному обсязі, посилаючись на їх необґрунтованість.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 06 липня 2015 року було розгляд справи відкладено на "14" липня 2015 р. о 11:40 год.

09 липня 2015 року представник позивача надав пояснення щодо заперечень відповідача, в яких підтримував позовні вимоги у повному обсязі, а також додаткові документи для долучення до матеріалів справи.

Надані документи були досліджені та долучені судом до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 14 липня 2015 року було розгляд справи відкладено на "10" серпня 2015 р. о 11:40 год.

10 серпня 2015 року представник відповідача звернувся до суду з заявою про продовження строку розгляду спору за межі, встановлені ст. 69 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою господарського суду Харківської області від "10" серпня 2015 р. клопотання представника відповідача про продовження строку вирішення спору на 15 днів, за межі встановлені ст. 69 ГПК України - задоволено, та строк вирішення спору продовжено до 25 серпня 2015 р. Розгляд справи відкладено на "17" серпня 2015 р. о 12:00

Представник позивача у судовому засіданні 17.08.2015 р. підтримував позовні вимоги у повному обсязі, та просив суд стягнути з відповідача 30653,64 грн. основного боргу, 2292,72 грн. пені, 7143,21 грн. інфляційних витрат, 2373,35 грн. 3% річних, а також судовий збір.

Представник відповідача проти позову заперечував з мотивів, наведених у відзиві на позовну заяву.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши пояснення представників сторін, судом встановлено наступне.

17 квітня 2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Максіма-рост" позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ВС Благодатний" (відповідач) був укладений договір поставки засобів захисту рослин № 17/4-1, у відповідності до умов якого позивач зобов"язався поставити та передати товар(засоби захисту рослин) у власність відповідача, а відповідач - прийняти та оплатити його.

Пунктом 3.2 договору передбачений порядок оплати, яка здійснюється в строк не пізніше 31 жовтня 2012 року.

Пунктом 4.1 договору передбачений строк поставки товару - не пізніше 31 жовтня 2012 року.

Пунктом 8.2 договору передбачений строк його дії, а саме договір набирає чинності з дня його підписання сторонами і діє до моменту повного виконання сторонами своїх зобов"язань.

На виконання умов вказаного договору позивачем був поставлений відповідачу товар на загальну суму 93653,64 грн., що підтверджується видатковими накладними № РН-0000127 від 19.07.2012 р. та № РН- 000055 від 15.05.2012 р., які підписані обома сторонами та скріплені печатками.

З боку відповідача товар був отриманий на підставі довіреності № 81 від 19.07.2012 р., яка видана на отримання цінностей від ТОВ "Максіма-Рост".

Відповідно до п. 4.2 договору, кожна партія товару підтверджується наступними документами: видатковою накладною, довіреністю; податковою накладною, оформленою відповідно до діючого законодавства; рахунком - фактурою постачальника з точним зазначенням кількості, ціни товару без врахування ПДВ, загальної суми без ПДВ, всього до сплати.

Позивачем також на доказ поставки товару на суму 93653,64 грн. надано податкові накладні № 23 від 15.05.2012 р. на суму 30631,75 грн., та № 28 від 19.07.2012 р. на суму 63021,89 грн.

Відповідачем було частково оплачений товар на суму 63000 грн., що підтверджується карткою рахунку, яка долучена до матеріалів справи.

Матеріали справи свідчать про те, що позивач звертався до відповідача з претензією № 24/03 від 24.03.2015 р. з вимогою погасити заборгованість у сумі 30631,75 грн. На доказ направлення вказаного листа позивачем надано поштовий чек та опис вкладення з відміткою про відправку.

Проте відповідач на вимогу не відреагував та грошові кошти не перерахував.

Внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань щодо повної оплати товару за договором, у останнього перед позивачем виникла заборгованість в сумі 30653,64 грн., 2292,72 грн. пені, 7143,21 грн. інфляційних витрат, 2373,35 грн. 3% річних.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 174 Господарського кодексу України господарський договір є підставою виникнення господарських зобов'язань.

Договір поставки № 17/04-1 від 17.04.2012 р. є підставою для виникнення у його сторін прав і обов'язків, визначених ним та за своїм змістом та правовою природою є договором поставки.

За вимогами ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю - продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч.1 ст.662 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з нормами ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

За приписом ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Ст. 525 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Таким чином, суд приходить до висновку про порушення відповідачем своїх зобов'язань щодо оплати товару та діючого законодавства, тому визнає вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором поставки № 17/04-1 від 17.04.2012 р. у розмірі 30653,64 грн. обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

Згідно зі ст.ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобо`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом було здійснено перерахунок 3% річних за період з 01.11.2012 р. по 31.05.2015 р. та інфляційних витрат за листопад 2012 р. - травень 2015 р. за допомогою системи "Законодавство" та встановлено, що розрахунок позивача є вірним.

Враховуючи встановлення факту прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання за договором, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 7143,21 грн. інфляційних витрат та 2373,35 грн. 3% річних є обґрунтованими, заявленими правомірно, у зв'язку з чим суд задовольняє позовні вимоги позивача в цій частині в повному обсязі.

Згідно зі ст.ст.193,198 ГК України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених законом або договором.

Пунктом 5.2 договору передбачена відповідальність сторін, а саме за невиконання однієї із сторін своїх зобов"язань, визначених договором, остання повинна сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від загальної суми заборгованості за кожний день прострочення платежу.

Відповідно до частини 3 статті 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", пеня обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Позивачем за прострочення виконання грошового зобов'язання у відповідності до умов договору, з урахуванням часткових проплат, відповідачу нарахована пеня у сумі 2292,72 грн.

Розрахунок пені перевірено судом та є вірним.

Таким чином, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача пені у сумі 2292,72 грн.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується ч. 1 ст. 49 ГПК України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, судовий збір у даній справі покладається на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 525, 526, ч. 1 ст. 530, ч. 3 ст. 549, ст.ст. 610, 611, ч. 1 ст. 612, ч. 2 ст. 625, ст.ст. 629, 712 Цивільного кодексу України, ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", ст.ст. 1, 4, 12, 33, 43, 44, 47-49, 65, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВС Благодатний" (63461, Харківська область, Зміївський район, с. Благодатне, вул. Жовтнева, буд. 16, код 34713214, р/р № 346 в ПАТ "КБ Актив-банк", МФО 300852) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Максіма-рост"(61014, АДРЕСА_1, код 35588088, р/р № 6 в ПАТ "ОСОБА_3 Аваль" м. Києва, МФО 380805) 30653,64 грн. основного боргу, 2292,72 грн. пені, 7143,21 грн. інфляційних витрат, 2373,35 грн. 3% річних, 1827 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 25.08.2015 р.

Суддя ОСОБА_4