ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" вересня 2015 р. Справа № 922/2777/15

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Камишева Л.М., суддя Бондаренко В.П., суддя Івакіна В.О.

при секретарі: Погребняк А.М., Довбиш А.Ю

за участю представників:

позивача: ОСОБА_1 - голова комісії з припинення ХРДЛВМ, ОСОБА_2, довіреність від 25 серпня 2015 року.

відповідача: ОСОБА_3, довіреність від 28 травня 2015 року.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача (вх. № 4163 Х/1-6) на рішення господарського суду Харківської області від 21 липня 2015 року у справі № 922/2777/15

за позовом Харківської регіональної державної лабораторії ветеринарної медицини, м. Харків

до Товариства з обмеженою відповідальністю Інтернешнл груп компані ОСОБА_4, м. Харків

про стягнення 42881,40 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Позивач Харківська регіональна державна лабораторія ветеринарної медицини, звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Інтернешнл груп компані ОСОБА_4 заборгованості за договором про виконання платних послуг №331 від 14 серпня 2013 року у розмірі 42881,40 грн.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 21 липня 2015 року (суддя Жигалкін І.П.) в позові відмовлено.

Позивач, не погодившись із рішенням суду першої інстанції, подав до Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення місцевим господарським судом норм матеріального права, просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає, що під час розгляду справи судом першої інстанції, не були встановлені фактичні її обставини, подані докази в їх сукупності не досліджені повно і всебічно, висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи і їм не надано належної юридичної оцінки. Зокрема, суд не взяв до уваги гарантійні листи ТОВ «Міжнародна молочна компанія», де відповідач взяв на себе зобовязання згідно отриманого розширеного експертного висновку відповідно до укладеного договору сторін та гарантував сплатити за надані послуги.

Розпорядженням секретаря першої судової палати Харківського апеляційного господарського суду від 11 серпня 2015 року, у звязку із відпусткою судді Пелипенко Н.М., для розгляду цієї справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Камишева Л.М., суддя Бондаренко В.П., суддя Івакіна В.О.

В судовому засіданні 25 серпня 2015 року оголошувалась перерва до 01 вересня 2015 року до 12:30 год.

01 вересня 2015 року на адресу Харківського апеляційного господарського суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити оскаржуване рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, оскільки доводи, викладені в скарзі є безпідставними та необґрунтованими, а рішення суду першої інстанції ухвалене у відповідності до вимог чинного законодавства, враховуючи всі обставини справи, вірно застосовані як норми матеріального так і норми процесуального права, в повному обсязі зясовані обставини, що мають значення для правильного вирішення господарського спору, надано належну оцінку всім доказам, ґрунтуючись на повному та обєктивному розгляду всіх обставин справи в їх сукупності.

У призначеному судовому засіданні представником позивача заявлено клопотання про витребування з Південної регіональної служби державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорту довіреності на представника власника ТОВ «Міжнародна молочна компанія» по факту відбору зразків.

Колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні клопотання, оскільки воно не було предметом розгляду в суді першої інстанції, а позивач, у відповідності до статті 101 Господарського процесуального кодексу України, не обґрунтував неможливості подання зазначеного клопотання місцевому господарському суду з причин, що не залежали від нього.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, розглянувши справу відповідно до вимог статті 101 Господарського процесуального кодексу України, вислухавши пояснення представників сторін, перевіривши повноту встановлення місцевим господарським судом обставин, що мають значення для справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Приймаючи оскаржуване рішення, господарський суд першої інстанції виходив з того, що умовами укладеного між сторонами договору чітко визначений порядок приймання лабораторних досліджень та розрахунків, який передбачає: отримання Замовником заявки на виконання зазначених цим договором лабораторних досліджень та направлення Замовнику рахунку-фактури; виконання лабораторних досліджень за договором розпочинається після 100% сплати відповідного рахунка - фактури. Крім того, договором передбачено, що після виконання проведених лабораторних досліджень Виконавець направляє Замовнику акт приймання-передачі виконаної роботи для підписання. Проте надані позивачем до матеріалів справи докази в обґрунтування своїх позовних вимог не можуть вважатися належними та допустимими доказами, що підтверджують виконання сторонами умов Договору, у звязку з чим, відмовив в позові.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

14 серпня 2013 року між Харківською регіональною державною лабораторією ветеринарної медицини (Виконавець) та ТОВ "Міжнародна молочна компанія" (Замовник) укладений договір № 331 на виконання платних послуг (т. 1 а.с. 11-12).

ТОВ "Міжнародна молочна компанія" в процесі вирішення спору господарським судом першої інстанції змінило назву на ТОВ Інтернешнл груп компані ОСОБА_4.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина 1 статті 628 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п.п. 1 Договору, Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе зобовязання щодо проведення лабораторних досліджень: випробування харчових продуктів, продовольчої та комбікормової сировини, продукції тваринного та рослинного походження, кормів, комбікормів, вітамінних препаратів за органолептичними, фізико-хімічними, мікробіологічними показниками, вмістом токсичних елементів, пестицидів, мікотоксинів, вітамінів, антибіотиків, нітратів, нітритів, гістаміну, питомої активності радіонуклідів, масової частки ГМО, а також визначення паразітологічних, вірусологічних, імунологічних та патаморфологічних показників в продукції методами, зазначеними в Галузі акредитації ХРДЛВМ.

В розділі 3 Договору сторони погодили вартість та порядок приймання лабораторних досліджень та розрахунків.

В п.3.1 Договору зазначено, що вартість лабораторних досліджень визначається відповідно до калькуляції, яка прийнята Міністерством аграрної політики та продовольства України наказ № 96 від 13.02.2013, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 07 березня 2013 року за № 381/22913.

Пунктом 3.3 Договору передбачено, що виконання лабораторних досліджень розпочинається після підписання даного договору Замовником з наступного дня та 100% сплати відповідно рахунка-фактури Виконавця.

Після виконання проведених лабораторних досліджень Виконавець направляє Замовнику акт приймання-передачі виконаної роботи у двох екземплярах для підписання (п. 3.4 Договору).

Замовник направляє Виконавцеві підписаний та скріплений печаткою Замовника акт у двох екземплярах або вмотивовану відмову від підписання акту протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту отримання акту від Виконавця (п.3.5 Договору).

Після отримання підписаного Замовником акту Виконавець повертає Замовнику один екземпляр підписаного обома сторонами акту (п.3.6. Договору).

В пункті 3.7. Договору Замовник зобовязався сплатити Виконавцеві повну вартість виконаних лабораторних досліджень, зазначену в п.3.1. цього договору, протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту отримання рахунку фактури.

Після виконання лабораторних досліджень Виконавець видає документ по одержаних результатах у вигляді Експертного висновку.

Згідно до п.3.9. Договору Замовник зобовязується сплатити Виконавцеві повну вартість виконаних робіт незалежно від результатів проведених випробувань (досліджень).

В пункті 6.1. Договору сторони обумовили, що договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх зобовязань, але не пізніше 31 грудня поточного року.

В обґрунтування позовних вимог та апеляційної скарги, позивач посилається на той факт, що для проведення лабораторних досліджень та узгодження ціни Відповідач надав Позивачу ОСОБА_5 відбору зразків продукції №723 та 723/1 від 22 серпня 2013 року та Посвідчення якості № 153291 від 19 серпня 2013 року (т. 1 а.с. 66-69, 72-73).

З пояснень позивача вбачається, що він, на виконання Договору та згідно з отриманими Актами відбору зразків продукції та Посвідченням якості, передав Відповідачу рахунок фактуру на загальну суму 42881, 40 грн.

У Гарантійному листі (т. 1 а.с. 54) відповідач звертається до позивача з проханням дозволити проведення короткого стандартного аналізу партії продукції за контрактом №395/13-К від 16 травня 2013 року.

Згідно гарантійного листа вих. №28 від 28 серпня 2013 року, відповідач зобовязується не реалізовувати продукцію до отримання розширеного експертного висновку (т. 1 а.с. 125).

Відповідно до Гарантійного листа вих. № 32 від 10 вересня 2013 року (т. 1 а.с. 124), відповідач просить позивача видати висновок експертного аналізу продукції. Оплату рахунку №2220 від 23 серпня 2013 року у розмірі 42881,20 грн. гарантує.

18 листопада 2014 року позивач направив відповідачу претензію (т. 1 а.с. 56) на суму 42881,40 грн., яка залишились з боку відповідача без відповіді та виконання, що й стало підставою для звернення позивача до господарського суду із зазначеним позовом.

В якості доказів виконання умов договору позивачем надано до матеріалів справи експертні висновки від 22 серпня 2013 року та від 29 серпня 2013 року (т. 1 а.с.13-53, 55).

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

В статті 629 Цивільного кодексу України зазанчено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України та частини 1 статті 193 Господарського кодексу України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Предметом спору у даній справі є стягнення з ТОВ Інтернешнл груп компані ОСОБА_4 на користь Харківської регіональної державної лабораторії ветеринарної медицини суму боргу на виконані позивачем платні послуги на виконання умов договору від 14 серпня 2013 року № 331 у розмірі 42881,40 грн.

Як зазначалось вище в цій постанові, розділом 3 Договору визначений порядок приймання лабораторних досліджень та розрахунків.

Так, Замовник направляє Виконавцю Заявки на виконання лабораторних досліджень. Після отримання Заявки, Виконавець направляє Замовнику рахунок-фактуру. Виконання лабораторних досліджень за Договором розпочинається після 100 % сплати відповідного рахунка - фактури. Договором передбачено, що після виконання проведених лабораторних досліджень Виконавець направляє Замовнику акт приймання-передачі виконаної роботи для підписання у двох екземплярах. Замовник направляє Виконавцеві підписаний та скріплений печатками акт або вмотивовану відмову від підписання акту. Замовник зобовязується сплатити Виконавцеві повну вартість виконаних досліджень протягом 3-х робочих днів з моменту отримання рахунку-фактури.

Тобто, з умов договору свідчить, що перед виконанням Виконавцем (Позивачем) досліджень, позивач повинен, по-перше, отримати від відповідача (Замовника) Заявку.

Колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи відсутня відповідна заявка на проведення досліджень, згідно умов укладеного між сторонами договору.

ОСОБА_5 відбору зразків продукції для проведення ветеринарно-санітарної експертизи № 723 та №723/1, на які посилається позивач, як встановлено в суді першої інстанції та не спростовано в апеляційній інстанції, підписані не уповноваженою особою.

По-друге. В матеріалах справи відсутні докази направлення позивачем та отримання відповідачем рахунку-фактури.

До того ж, наявні в матеріалах справи рахунок №2220 від 23 серпня 2013 року та акт № 2220 від 23 серпня 2013 року здачі - прийома робіт підписаний позивачем в односторонньому порядку (т. 1 а.с. 126).

Наявний в матеріалах справи гарантійний лист (т. 1 а.с. 54), на який посилається скаржник в обґрунтування своїх доводів, не містить дати його створення та вихідного номеру.

Відповідач зазначає, що гарантійні листи (т. 1 а.с. 54, 124, 125) підписані факсимільним підписом. Позивачем зазначене не спростовано.

Колегія суддів враховує той факт, що при оформленні організаційно-розпорядчих документів вимагається наявність особистого підпису посадової особи, яка цей документ склала та посадової особи, яка цей документ затверджує, і використання факсимільного відтворення такого підпису у таких документах не допускається. А тому, колегія суддів вважає, що ці акти не є належними доказами.

Також слід зазначити, що в гарантійному листі від 10 вересня 2013 року № 32, де відповідач гарантує сплату боргу у розмірі 42881,20 грн., міститься посилання на рахунок № 2220 від 23 серпня 2013 року (т. 1 а.с. 124), проте, в матеріалах справи також міститься рахунок № 2227 (т. 1 а.с. 108) за невиконання якого, позивач направив на адресу відповідача претензію № 1 від 18 листопада 2014 року (вих.. № 950) (т. 1 а.с. 56). Наявний в справі акт №2227 від 23 серпня 2013 року також не містить підпису Замовника.

Зазначене свідчить про суперечливість даних та доказів, на які посилається позивач.

Місцевим господарським судом встановлено, а в апеляційній інстанції не спростовано, що підписи в Експертних висновках (т. 1 а.с. 13-53) не належать особам, які зазначені у Висновках, тобто Експертні висновки підписані не уповноваженими особами.

Рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичним обставинам справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто зясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Згідно зі статтею 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

При цьому, належністю доказів є спроможність фактичних даних містити інформацію щодо обставин, що входять до предмета доказування, слугувати аргументами (посилками) у процесі встановлення об'єктивної істини.

Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях та підлягають оцінці у їх сукупності.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач не довів виконання сторонами всіх умов договору, в свою чергу матеріали справи не містять будь-яких конклюдентних дій з боку відповідача по виконанню п.п. 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 3.6, 3.7 договору №331 від 14 серпня 2013 року.

Також, в матеріалах справи відсутній розрахунок наданих послуг позивачем, так само і не міститься первинно-бухгалтерська документація, яка б свідчила про виконання робіт на суму 42881,40 грн., тобто заборгованість у розмірі 42881,40 грн. не підтверджена.

Доводи апеляційної скарги позивача не спростовують висновків Господарського суду Харківської області, вкладених в рішенні від 21 липня 2015 року у цій справі.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті рішення місцевий господарський суд забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та обєктивного дослідження усіх фактичних обставин справи та дав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, через що оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись статтями 99, 101, пунктом 1 статті 103, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Харківської області від 21 липня 2015 року у справі № 922/2777/15/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцятиденного строку.

Повна постанова складена 03.09.2015 р.

Головуючий суддя Камишева Л.М.

Суддя Бондаренко В.П.

Суддя Івакіна В.О.