ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

08.09.2015р. Справа № 905/1166/15

Господарський суд Донецької області у складі судді Левшиної Я.О., при секретарі судового засідання Рильцовій Є.Ю., розглянувши матеріали

за позовною заявою: Акціонерного товариства Тодіні Конструкційні ОСОБА_1П.А., м. Рим, Італія в особі представництва Тодіні Конструкційні ОСОБА_1П.А., м. Рівне

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Снабтрейдкомпані, м. Донецьк

про стягнення заборгованості у розмірі 878900,00грн., пені 3443,36грн., 3% річних 1589,24грн.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 (за довіреністю №б/н від 24.02.2015р.)

від відповідача: не з`явився.

Відповідно до вимог ст.ст. 4-4, 81 ГПК України судовий розгляд здійснювався з фіксацією у протоколі судового засідання.

У судовому засідання 08.09.2015р. суд виходив до нарадчої кімнати для прийняття рішення.

СУТЬ СПРАВИ:

Акціонерне товариство Тодіні Конструкційні ОСОБА_1П.А., м. Рим, Італія в особі представництва Тодіні Конструкційні ОСОБА_1П.А., м. Рівне звернулось до господарського суду Донецької області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Снабтрейдкомпані, м. Донецьк про стягнення заборгованості у розмірі 878900,00грн., пені 3443,36грн., 3% річних 1589,24грн.

Відповідно до довідки про автоматичний розподіл справ між суддями, позовну заяву призначено до розгляду судді Левшиній Я.О.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем грошових зобов'язань за договором купівлі-продажу №KHR/S/48-13 від 01.12.2013р. з оплати поставленого товару, внаслідок чого утворилась стягувана заборгованість та виникли підстави для нарахування пені та 3 % річних.

Нормативно позивач обґрунтовує свої вимоги, посилаючись на ст. ст. 625, 712 Цивільного кодексу України, ст. 22 Господарського кодексу України, ст. ст. 54, 56, 61 Господарського процесуального кодексу України.

На підтвердження вказаних обставин позивач надав наступні документи (у копіях): правоустановчі документи Акціонерного товариства Тодіні Конструкційні ОСОБА_1П.А., м. Рим, Італія; свідоцтво про реєстрацію №ПІ-3969 від 23.08.2007р., довідку з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій серія АА № 735832; договір купівлі-продажу № KHR/S/48-13 від 01.12.2013р.; специфікація №1 до договору купівлі-продажу № KHR/S/48-13 від 01.12.2013р.; видаткова накладна №оРН-000191 від 27.12.2013р., довіреність №93 від 25.12.2013р., лист № б/н від 27.07.2015р., довіреність № б/н від 24.10.2015р. на представника позивача.

Під час розгляду справи позивачем було надано додаткові документи для долучення до матеріалів справи, а саме: належним чином завірена копія акту звірки взаєморозрахунків по бухгалтерському обліку між Пердставництвом «Тодіні Констркціоні ОСОБА_1П.А» м. Рівне та Товариством з обмеженою відповідальністю «СНАБТРЕЙДКОМПАНІ» м. Донецьк за період з 01.01.2013р. по 14.08.2015р.; належним чином завірену копію довідки про зарахування судового збору до Державного бюджету України; доказ відправки акту звірки взаєморозрахунків по бухгалтерському обліку між Пердставництвом «Тодіні Констркціоні ОСОБА_1П.А» м. Рівне та Товариством з обмеженою відповідальністю «СНАБТРЕЙДКОМПАНІ» м. Донецьк за період з 01.01.2013р. по 14.08.2015р. Відповідачу опис цінного листа з печаткою поштового відділення; письмове підтвердження про відсутність у провадженні господарського суду Донецької області або іншого орган, який в межах своєї компетенції вирішує господарський спір, справ зі спору між сторонами про той же предмет і з тих же підстав.

03.09.2015р. представник відповідача через канцелярію суду надав клопотання вих. №02/09-01/стк/ю від 02.09.2015р., в якому просив суд продовжити строк розгляду справи №905/1166/15 на 15 днів, відкласти розгляд справи №905/1166/ё5 та надати Товариству з обмеженою відповідальністю «СНАБТРЕЙДКОМПАНІ» м. Донецьк, Донецької області позовну заяву по справі №905/1166/15.

У матеріалах справи наявні докази направлення позовної заяви з додатками на адресу відповідача, а саме: 83087, Донецька область, м. Донецьк, вул. Куйбишева, буд.129Б. Також позивачем надано повідомлення пошти щодо не здійснення послуг поштового звязку на території Донецької та Луганської областей.

Відповідач у судові засідання без пояснення причин не з'являвся, своєї позиції до відома суду не довів та не надав витребуваних документів, хоча про розгляд справи повідомлявся належним чином шляхом своєчасного опублікування на офіційному веб-порталі «Судова влада України» повідомлення про дату, час та місце розгляду справи (а.с. 29, 34) та надсилання ухвал за адресою місцезнаходження, визначеною за матеріалами справи. Відповідно до спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців за електронним запитом №21125041 від 07.09.2015р., відповідач зареєстрований та фактично знаходиться за адресою, вказаною у позовній заяві, а саме: 83087, Донецька область, м. Донецьк, вул. Куйбишева, буд.129Б (а.с. 50-52).

Відповідачу було надано достатньо часу для формування і доведення до відома суду своєї позиції по суті заявлених вимог з наданням підтверджуючих доказів (у разі наявності), а встановлення правової визначеності довкола заявлених вимог не може перебувати у залежності від бажання відповідача здійснювати свої процесуальні права.

Враховуючи вищевикладене, суд відхиляє клопотання відповідача.

Суд вважає за можливе розглянути спір в порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в справі матеріалами, оскільки їх цілком достатньо для правильної юридичної кваліфікації спірних правовідносин, а відсутність належним чином повідомленого відповідача та ненадання ним певних документів у світлі приписів ст.ст. 4-3, 22, 33 та 77 цього Кодексу істотним чином не впливають на таку кваліфікацію і не можуть вважатися належною підставою для подальшого відкладання розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

01.12.2013р. між Акціонерним товариством Тодіні Конструкційні ОСОБА_1П.А., м.Рим, Італія в особі представництва Тодіні Конструкційні ОСОБА_1П.А., м.Рівне (далі - продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю Снабтрейдкомпані, м.Донецьк (далі - покупець) був укладений договір купівлі-продажу №KHR/S/48-13 від 01.12.2013р. (далі договір), відповідно до п.1.1. якого, продавець зобовязався передати у власність покупця георешітку Armatex (далі товар), який покупець зобов`язався прийняти та оплатити.

Відповідно до п.п. 9.1., 9.2. договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту підписання та скріплення печатками сторін, строк дії якого починає свій перебіг з моменту підписання обома сторонами та скріплення печатками до повного виконання сторонами своїх зобовязань по договору.

Згідно п. 1.3. договору, специфікація це окремий документ, що дійсний з моменту підписання уповноваженими представниками сторін, в якому сторонами погоджуються всі істотні умови продажу товару: вид товару, ціну на товар, кількість товару, порядок оплати. Специфікації підписані та оформлені належним чином на виконання договору є невід`ємними його частинами.

Пунктом 3.2. договору передбачено, що розрахунок між сторонами проводиться в безготівковій формі в національній валюті України протягом 60 робочих днів з дня отримання товару, якщо інше не обумовлене в специфікації.

Передача партії товару здійснюється за накладними на підставі довіреності уповноваженого представника покупця (п. 4.2. договору).

Відповідно до п. 6.2. договору, у випадку невиконання або неналежного виконання продавцем чи покупцем своїх зобовязань по договору, винна сторона сплачує на користь другої сторони пеню в розмірі облікової ставки НБУ, за кожен день прострочення виконання зобовязання, що діяла в даний період.

На виконання умов договору купівлі-продажу №KHR/S/48-13 від 01.12.2013р. позивач поставив товар покупцю, що підтверджується видатковою накладною №оРН-000191 від 27.12.2013р. на загальну суму 878900,00грн.

Товар був отриманий представником відповідача, про що свідчить підпис представника Товариства з обмеженою відповідальністю Снабтрейдкомпані, м.Донецьк Цвірко ОСОБА_3, який діяв на підставі довіреності №93 від 25.12.2013р. на отримання від Акціонерного товариства Тодіні Конструкційні ОСОБА_1П.А., м. Рим, Італія в особі від представництва Тодіні Конструкційні ОСОБА_1П.А., м. Рівне цінностей за договором купівлі-продажу №KHR/S/48-13 від 01.12.2013р.

Посилаючись на неналежне виконання відповідачем своїх обов'язків з оплати поставленого товару, позивач звернувся до господарського суду з розглядуваним позовом.

Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обгрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим (ст.43 Господарського процесуального кодексу України).

Як вбачається із матеріалів справи, сутність розглядуваного позову полягає у примусовому спонуканні відповідача до виконання грошових зобов'язань за договором купівлі-продажу №KHR/S/48-13 від 01.12.2013р., стягненні 3% річних та пені.

Враховуючи статус сторін, характер правовідносин між учасниками договору, останні (правовідносини) регулюються насамперед відповідними положеннями Господарського і Цивільного кодексів України та умовами укладеного договору купівлі-продажу №KHR/S/48-13 від 01.12.2013р. Згідно ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають, зокрема, з договорів. Аналогічні положення встановлені і в ст.ст. 173-175 Господарського кодексу України.

Беручи до уваги правову природу укладеного договору, кореспондуючі права та обов'язки його сторін, оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватися судом з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини з купівлі-продажу.

Отже, в контексті зазначених норм укладений між позивачем та відповідачем договір купівлі-продажу №KHR/S/48-13 від 01.12.2013р. є належною підставою для виникнення у останнього грошових зобов'язань, визначених його умовами.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частинами 1, 2 ст. 692 цього Кодексу визначено, що покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або законодавством не встановлений інший строк оплати товару. Як було встановлено судом, сторони визначили порядок оплати, за яким розрахунок між сторонами проводиться в безготівковій формі в національній валюті України протягом 60 робочих днів з дня отримання товару, якщо інше не обумовлене в специфікації.

Таким чином, наведені вище норми законодавства та встановлені судом обставини дають підстави для висновку, що із отриманням відповідачем за видатковою накладною №оРН-000191 від 27.12.2013р товару, у нього виникло зобов'язання з його оплати у визначеній в накладній сумі, в загальному розмірі 878900,00грн.

Приписи ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов'язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст.629 Цивільного кодексу України щодо обов'язковості договору для виконання сторонами.

Таким чином, відповідач не мав жодних підстав для ухилення від належного виконання обов'язку із здійснення платежу за поставлену продукцію відповідно до умов договору №KHR/S/48-13 від 01.12.2013р. за вищезазначеній видатковій накладній.

Відповідн до ч. 1 ст. 202 Господарського кодексу України та ст.599 Цивільного кодексу України за загальним правилом зобов'язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Дослідивши надані позивачем докази, судом встановлено, що 27.12.2013р. позивачем було поставлено відповідачу товар на загальну суму 878900,00грн.

Відповідач свої зобовязання з оплати поставленого товару належним чином не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 878900,00грн.

Таке неналежне виконання грошових зобов'язань кваліфікується судом як їх порушення у розумінні ст. 610 Цивільного кодексу України, а сам відповідач вважається таким, що прострочив виконання грошового зобов'язання у розумінні ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник у разі прострочення виконання грошового зобов'язання має на вимогу кредитора сплати заборгованість.

Таким чином, відповідач не мав жодних правових підстав для ухилення від виконання обов'язків з оплати поставленої продукції, оскільки зі змісту наявних документів вбачається, що вона була отримана останнім.

Відповідачем дане у порядку встановлену господарським процесуальним законодавством не спростовано, доказів погашення заборгованості в сумі 878900,00грн не надано.

З урахуванням наведених вище висновків суду та положень діючого законодавства, позовні вимоги про стягнення суми основного боргу підлягають задоволенню у повному обсязі у розмірі 878900,00грн.

Щодо нарахованих позивачем та заявлених до стягнення 3% річних у розмірі 1589,24грн., пені 3443,36грн. суд зазначає наступне:

Відповідно до ст.ст. 216-218 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій. Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. Господарські санкції застосовуються в установленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Статтями 610, 611 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 547 Цивільного кодексу України правочин щодо забезпечення виконання зобовязання вчиняється у письмовій формі.

Відповідно до приписів ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Суд враховує, що умовами договору, а саме п.3.2. договору сторони передбачили, що розрахунок між сторонами проводиться в безготівковій формі в національній валюті України протягом 60 робочих днів з дня отримання товару, якщо інше не обумовлене у Специфікації.

Отже, в силу ст. 253 Цивільного кодексу України, позивач здобув право вимоги сплати боргу за видатковою накладною №оРН-000191 від 27.12.2013р. 24.03.2014р.

За таких обставин, враховуючи встановлений факт несвоєчасного виконання відповідачем грошових зобов'язань, вимоги про стягнення з нього 3% річних та пені заявлені позивачем правомірно.

Перевіривши арифметичний розрахунок 3% річних та пені, правові підстави, період та порядок їх нарахування, суд дійшов висновку про задоволення вимог в цій частині в повному обсязі - в сумі 1589,24грн., в розмірі 3443,36грн відповідно.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 202, 253, 509, 525, 526, 530, 549, 599, 610, 611, 612, 625, 629, 692, 712 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173-175, 193, 216-218, 265 Господарського кодексу України, ст.ст. 22, 33, 34, 43, 44, 49, 75 ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Акціонерного товариства Тодіні Конструкційні ОСОБА_1П.А., м.Рим, Італія в особі представництва Тодіні Конструкційні ОСОБА_1П.А., м.Рівне () до Товариства з обмеженою відповідальністю Снабтрейдкомпані, м.Донецьк () про стягнення заборгованості у розмірі 878900,00грн., пені 3443,36грн., 3% річних 1589,24грн. задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Снабтрейдкомпані, м.Донецьк (83087, Донецька область, м. Донецьк, вул. Куйбишева, буд. 129Б, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Акціонерного товариства Тодіні Конструкційні ОСОБА_1П.А., м.Рим, Італія в особі представництва Тодіні Конструкційні ОСОБА_1П.А., м.Рівне (33024, м. Рівне, вул.. Соборна, 446, ) суму основного боргу у розмірі 878900,00грн., пені 3443,36грн., 3% річних 1589,24грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 17678,66грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним господарським судом, якщо рішення не буде скасовано.

У судовому засіданні 08.09.2014р. проголошено та підписано повний текст рішення.

Суддя Я.О. Левшина