ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

02 вересня 2015 р. Справа № 902/698/15

Господарський суд Вінницької області у складі судді Мельника П.А., при секретарі судового засідання Віннік О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Аквавіка" 24330, Вінницька область, Тростянецький район, с.Ілляшівка, вул.Жовтнева, 1

до: Товариства з обмеженою відповідальністю підприємства "Авіс" 21037, м.Вінниця, вул.Пирогова, б.150

про розірвання договору купівлі-продажу

За участю представників сторін:

позивача, ОСОБА_1, довіреність № б/н від 06.07.15, представник;

відповідача, ОСОБА_2, довіреність № б/н від 09.06.15, представник.

ВСТАНОВИВ :

Заявлено позов Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Аквавіка" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіс" про розірвання договору купівлі-продажу.

Ухвалою суду від 20.05.15 р. порушено провадження за вказаним позовом та призначено засідання на 17.06.15 р..

Ухвалою суду від 17.06.2015 р. розгляд справи відкладено на 08.07.2015 р..

В зв'язку з перебуванням судді Мельника П.А. на лікарняному розгляд справи 08.07.2015 р. не відбувся.

Ухвалою суду від 13.07.15 р. розгляд справи призначено на 02.09.15 р.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити з підстав, визначених в позові.

Представник відповідача з наданих усних та письмових пояснень проти позову заперечила, просила суд в задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, судом встановлено, що 12.02.2014 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю підприємством "Авіс" (Відповідач) та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Аквавіка" (Позивач) було укладено Договір купівлі-продажу сільськогосподарської продукції № ДА- 34, згідно положень якого (п.1.1.1., 1.1.2., 1.1.3.) відповідач зобов'язується передати у власність позивачу посівний матеріал високо олеїнового соняшника (посівний матеріал) та здійснити розрахунок за поставлений позивачем соняшник, вирощений із посівного матеріалу, а позивач зобов'язується прийняти посівний матеріал й використати його за призначенням, встановлене даним договором, здійснити за нього розрахунок та поставити відповідачу соняшник вирощений із посівного матеріалу (надалі соняшник), а відповідач зобов'язується прийняти соняшник, вирощений позивачем із посівного матеріалу та оплатити його вартість протягом десяти банківських днів від дня фактичного отримання соняшника від позивача із одночасним підписанням накладних, актів прирмання- передачі та інших документів, передбачених даним Договором.

Згідно із пунктом 1.3 Договору найменування, кількість предмету Договору (посівний матеріал), його часткове співвідношення (асортимент, номенклатура), одиниці виміру, ціна одиниці виміру та загальна сума предмету договору визначаються у специфікаціях, рахунках, видаткових накладних, та/або інших товарно-супровідних документах, які є невід'ємною частиною даного Договору.

За приписами підпункту 2.1.1 відповідач зобов'язується передати у власність позивачу посівний матеріал із високоврожайного соняшника у кількості 215 посівних одиниць загальною вартістю 344 873,78 грн. на день укладення даного Договору з метою його посіву на земельній ділянці розміром 430 га.

01 квітня 2014 року позивачем було отримано від відповідача посівний матеріал у кількості 295 п. о. загальною вартістю 496 912, 75 грн. відповідно до видаткової накладної № АУ 000021116 від 01 квітня 2014 року.

Позивач, на виконання умов Договору в період з вересня по листопад 2014 року поставив соняшник відповідачу відповідно до накладних на загальну суму 883 798,5 грн. по ціні 4333,33 грн., а саме:

- №РН-0000061 від 20 вересня 2014р. на суму 193809,20 грн.

- №РН-0000066 від 24 вересня 2014р. на суму 159 598,40 грн.

- №РН-0000074 від 27 вересня 2014р. на суму 101 259,60 грн.

- №РН-0000077 від 29 вересня 2014р. на суму 101 550,80 грн.

- №РН-0000081 від 01 жовтня 2014р. на суму 81302, 00 грн.

- №РН-0000096 від 21 жовтня 2014р. на суму 113 963,20 грн.

- №РН-00000102 від 29 жовтня 2014р. на суму 50497,20 грн.

- №РН-00000138 від 17 листопада 2014р. на суму 81 818,10 грн.

На думку позивача, у період з вересня по грудень 2014 року ринкова ціна соняшника у регіоні місцезнаходження позивача була вищою та становила у середньому від 5270 грн. і більше за тонну, на доказ чого надав копії накладних по реалізації аналогічної продукції іншим підприємствам.

Відповідач сплатив позивачу за поставлений соняшник лише частково у сумі 259598,4 грн., що підтверджується виписками з Банку, а саме:

- БВ0000253 від 26 вересня 2014р. на суму 100 000,00 грн.

- БВ0000268 від 06 жовтня 2014р. на суму 159 598,40 грн.

12 лютого 2015 року відповідач надіслав на адресу позивача лист про виконання договірних зобов'язань та сплати штрафних санкцій за вих. № 105 від 12 лютого 2015 року, в якій ставить вимогу про перерахунок ціни поставленого раніше посівного матеріалу в односторонньому порядку відповідно до положень пунктів 5.2., П.5.3., та п.5.4., Договору та вимагає від позивача доставити відповідачу соняшник у кількості 370 286 тон до 15 лютого 2015 року. Одночасно вимагає сплатити на свою користь протягом трьох банківських днів від дати отримання даної вимоги заборгованість у розмірі 1 415 497, 20 грн.

У свою чергу, позивач надав відповідачу відповідь на претензію та одночасно запропонував укласти угоду про зарахування однорідних зустрічних вимог та розірвати договір купівлі-продажу соняшника у зв'язку із порушенням ТОВ "Авіс" зобов'язань щодо оплати поставленого товару в договірному порядку. Одночасно відповідачу повідомлялось, що оскільки сторони не змогли узгодити між собою ринкову ціну на соняшник, то позивач змушений був реалізовувати соняшник іншим контрагентам по ціні, яка була вищою за запропоновану відповідачем у період з вересня по грудень 2014 року, тому що позивач потребував обігових коштів на виконання життєво важливих для сільськогосподарського підприємства осінньо - польових робіт.

Проте відповідач відповіді на запропоновану угоду не надав.

Враховуючи вищевикладене, та беручи до уваги, що відповідач порушив договірні зобов'язання щодо строків оплати, передбачені пунктами 2.1.6 Договору, тобто у десятиденний термін з часу отримання товару не перерахував кошти на розрахунковий рахунок позивача, і не сплатив їх повністю по день звернення до суду, це порушення, згідно тверджень позивача є істотним порушенням договору, оскільки позивач значною мірою позбавився того, на що розраховував при укладенні договору та несвоєчасно та у не повному обсязі отримав кошти за поставлений соняшник, що були життєво необхідні підприємству для своєчасного проведення посівної, озимих сільськогосподарських культур.

Відповідач проти позовних вимог заперечує з тих підстав, що відповідач на умови укладеного договору поставив позивачу посівний матеріал у кількості 295 п.о. загальною вартістю 496 912,75 грн., за який позивач за вказані посівні одиниці не розрахувався; станом на день розгляду справи в суді позивач недопоставив відповідачу соняшник у кількості 1307,79 тонн, які мав би поставити до 31.12.14 р. в кількості 737,5 тонн та до 31.05.15 р. в кількості 737,5 тонн. відповідно; позивач достеменно не довів наскільки він позбавився того, на що він розраховував, з огляду на термін, на який укладався договір та зпівставленням його з періодом боргу, яку допустив відповідач; не доведено наявності шкоди, завданої йому відповідачем, тощо.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши і оцінивши надані докази, суд дійшов такого висновку.

Стаття 11 Цивільного кодексу України (ЦК України) вказує, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Приписами ст. 651 Цивільного кодексу України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною. Істотним є таке порушення стороною договору, коли інша сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору.

В силу ст. ст. 4-3, 33 ГПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Згідно з ч. 2 ст. 34 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Матеріально-правовою підставою позовних вимог Позивач обрав статтю 651 Цивільного кодексу України, відповідно до якої однією з підстав розірвання договору є істотне порушення стороною цього договору.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (абзац другий частини другої статті 651 ЦК України).

Тобто йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору.

Судова палата у цивільних та господарських справах Верховного Суду України ухвалила постанову у справі № 6-75цс13, в якій зробила правовий висновок про те, що оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - "значної міри" позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Це (друге) оціночне поняття значно звужує сферу огляду суду. Істотність порушення визначається виключно за об'єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. В такому випадку вина (як суб'єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини другої статті 651 ЦК України.

Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. При цьому йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору.

Вирішальне значення для застосування зазначеного положення закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона.

Отже, обов'язок суду під час ухвалення рішення - вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

У кожному конкретному випадку питання про істотність порушення повинне вирішуватися з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення. Так, суди повинні встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена як у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди, її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору; а також установити, чи є дійсно істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати.

Враховуючи вказані вимоги закону, матеріалами справи не стверджується нанесення відповідачем шкоди позивачу, завданої йому порушенням умов Договору.

Так, в процесі розгляду справи, судом встановлено наявність боргу позивача перед ТОВ підприємством "Авіс" в сумі 496912,75 грн. за отриманий 01.04.14 р. посівний матеріал, який по сьогодні, як свідчать подані сторонами докази, залишається неоплаченим. Крім того, виходячи з умов підписаного сторонами договору та додаткової угоди №1 від 27.02.14 р. позивач зібрав соняшник з 590 га. земельної ділянки в кількості 1475 тонн, відтак, до 31.12.14 р. позивач мав би поставити відповідачу 737,5 тонн. Матеріалами справи стверджується проплата відповідача в сумі 259 598,40 грн. за отриманий соняшник (платіжні доручення від 26.09.14 р. №11282 та від 06.10.14 р. №12387), поряд з тим, доказів, які свідчили б про зарахування сторонами зустрічних однорідних вимог матеріали справи не містять.

Таким чином, позивачем не доведено, наскільки він позбавився того, на що він розраховував, з огляду на термін, на який укладався Договір, та з урахуванням періоду заборгованості, яку допустив Відповідач.

Суд не приймає до уваги посилання позивача на занижену вартість соняшника, поставлений відповідачу, оскільки вказані обставини є лише припущенням позивача, що жодним належним доказом не підтверджено.

Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та у встановлений строк у відповідності з вказівками закону, договору, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.

Згідно із статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про відсутність у позивача належних та достатніх обґрунтувань своїх вимог, а тому в позові належить відмовити.

Судовий збір відповідно до ч. 1 ст. 49 ГПК України покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 4-3, 22, 33, 43, 49, 82, 84, 115, 116 ГПК України, -

ВИРІШИВ :

В позові відмовити повністю.

Повне рішення складено 07 вересня 2015 р.

Суддя Мельник П.А.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу 24330, Вінницька область, Тростянецький район, с.Ілляшівка, вул.Жовтнева, 1

3 - відповідачу 21037, м.Вінниця, вул.Пирогова, б.150