ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

07 вересня 2015 року Справа № 29/5005/10280/2012
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Полякова Б.М., - головуючого (доповідач у справі),
Коваленка В.М.,
Короткевича О.Є.,
розглянувши касаційну скаргу приватного підприємства "Чисте Місто", м. Дніпропетровськ
на постановувід 10.12.2012 господарського суду Дніпропетровської області
та ухвалувід 25.06.2015 Дніпропетровського апеляційного господарського суду
у справі№ 29/5005/10280/2012 господарського суду Дніпропетровської області
про банкрутствокомунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства Індустріального району Дніпропетровської міської ради
керуючий санацієюБиковський М.Ю., м. Дніпропетровськ
голова комітету кредиторівЛівобережна об'єднана державна податкова інспекція м.Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області
ВСТАНОВИВ :

Подана 15.07.2015 приватним підприємством "Чисте Місто" (далі - заявник) касаційна скарга б/н від 13.07.2015 одночасно на постанову господарського суду Дніпропетровської області від 10.12.2012 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 25.06.2015 у справі № 29/5005/10280/2012 про повернення апеляційної скарги заявника на зазначену постанову суду першої інстанції не може бути розглянута Вищим господарським судом України, оскільки не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) з наступних підстав.

Щодо постанови суду першої інстанції від 10.12.2012 колегія суддів зазначає, що відповідно до ст. 107 ГПК України сторони у справі мають право подати касаційну скаргу на: рішення місцевого господарського суду після їх перегляду в апеляційному порядку та постанови апеляційного господарського суду, ухвалені за результатами апеляційного розгляду; ухвали місцевого господарського суду, зазначені в частині першій статті 106 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку та постанови апеляційного господарського суду, ухвалені за результатами апеляційного розгляду.

Отже, судові рішення місцевих господарських судів можуть бути предметом касаційного оскарження лише після їх перегляду по суті в апеляційному порядку.

Як вбачається, постанова суду першої інстанції від 10.12.2012 в апеляційному порядку по суті не переглядалась, що позбавляє заявника процесуального права на її оскарження в касаційному порядку.

За таких обставин касаційна скарга в частині оскарження такого судового рішення не підлягає розгляду в порядку касаційного провадження в зв'язку з чим у її прийнятті необхідно відмовити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 62 ГПК України.

Що стосується ухвали суду апеляційної інстанції від 25.06.2015, то заявником не надано доказів сплати судового збору за подання касаційної скарги та одночасно заявлено клопотання про відстрочення його сплати. У якості підстави для відстрочення сплати судового збору заявник вказує на незадовільне фінансове становище.

У той же час за нормою статті 8 Закону України "Про судовий збір" суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою, зокрема, відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Таким чином, єдиною підставою для вчинення судом зазначених у цій нормі дій є врахування ним майнового стану сторони. Обґрунтування пов'язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на заінтересовану сторону.

Статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

У даному випадку заявником касаційної скарги є юридична особа - суб'єкт господарювання, який здійснює господарську (підприємницьку) діяльність на власний ризик з метою одержання прибутку (ст. 42 Господарського кодексу України).

У зв'язку з чим сама по собі обставина перебування такого суб'єкта господарювання у скрутному фінансовому стані є виключно наслідком його господарської діяльності та його власним комерційним ризиком, тому не може вважатися достатньою підставою для відстрочення сплати судового збору. Більше того, у порушення вимог ст. 33 ГПК України заявник не надав жодних доказів у підтвердження наведених у клопотанні обставин.

При цьому колегія суддів зазначає, що у даному випадку сума судового збору за подання касаційної скарги становить лише 609 грн. (пп. 8 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір"), тобто не є значною.

Отже, з огляду на імперативні приписи ст. 8 Закону України "Про судовий збір" суд касаційної інстанції не знаходить підстав для задоволення клопотання заявника про відстрочення сплати судового збору.

За таких обставин до касаційної скарги не додано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі, що є підставою для повернення касаційної скарги згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 111 ГПК України касаційна скарга подається у письмовій формі і повинна містити вимоги особи, що подала скаргу, із зазначенням суті порушення або неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права. Отже, в касаційній скарзі має викладатись зміст такого порушення з законодавчим обґрунтуванням порушених норм та з зазначенням конкретних статей та пунктів.

У порушення вимог ст. 111 ГПК України заявник у мотивувальній частині касаційної скарги не зазначає ні порушених судом апеляційної інстанції норм чинного законодавства, ні суті їх порушення.

Саме лише цитування заявником у касаційній скарзі змісту норм чинного законодавства та виклад обставин справи не свідчить про виконання ним вимог ст. 111 ГПК України щодо зазначення суті порушення, порушених чи неправильно застосованих саме судом норм чинного законодавства. Крім того, заявником до касаційної скарги не долучено оригінал повернутої йому оскаржуваною ухвалою апеляційної скарги, що унеможливлює здійснення касаційного провадження за такою скаргою.

У зв'язку з чим касаційна скарга підлягає поверненню також на підставі п. 6 ч. 1 ст. 1113 ГПК України.

З урахуванням наведеного та керуючись 129 Конституції України, ст. 8 Закону України "Про судовий збір", 33, п. 1 ч. 1 ст. 62, ст. ст. 86, 111, п.п. 4, 6 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити приватному підприємству "Чисте місто" в прийнятті касаційної скарги в частині оскарження постанови господарського суду Дніпропетровської області від 10.12.2012 у справі № 29/5005/10280/2012

2. Відмовити приватному підприємству "Чисте місто" у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги.

3. Касаційну скаргу приватного підприємства "Чисте місто" в частині оскарження ухвали Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 25.06.2015 у справі № 29/5005/10280/2012 повернути її заявнику.

Головуючий Б.М. Поляков

Судді В.М. Коваленко О.Є. Короткевич