КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" вересня 2015 р. Справа№ 910/22342/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Рябухи В.І.

суддів: Калатай Н.Ф.

Ропій Л.М.

при секретарі: Бовсунівській Л.О.,

за участю представників:

від позивача Похилько О.В., дов. від 20.04.2015;

від відповідача ОСОБА_3, договір про надання правової допомоги від

30.10.2014,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Алагар»

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.07.2015

у справі №910/22342/14 (суддя Сівакова В.В.)

за заявою Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4

про розстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва

від 22.12.2014 у справі № 910/22342/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Алагар»

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4

про стягнення 479 033,29 грн,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.07.2015 заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про розстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 22.12.2014 у справі №910/22342/14 задоволено частково. Розстрочено виконання рішення Господарського суду міста Києва від 22.12.2014 у справі № 910/22342/14 наступним чином: у сумі 50 000,00 грн. до 20.06.2015, у сумі 17 504,09 грн. до 20.07.2015, у сумі 17 504,09 грн. до 20.08.2015, у сумі 17 504,09 грн. до 20.09.2015, у сумі 17 504,09 грн. до 20.10.2015, у сумі 17 504,09 грн. до 20.11.2015, у сумі 17 504,09 грн. до 20.12.2015, у сумі 17 504,10 грн. до 20.01.2016.

Не погодившись з вказаною ухвалою, позивач звернувся з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.07.2015 скасувати, постановити нову ухвалу, якою повністю відмовити в задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції враховано лише інтереси відповідача, чим ускладнено фінансово-господарську діяльність самого позивача та порушено його матеріальні інтереси.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду у складі колегії суддів: головуючого Гончарова С.А., суддів Сітайло Л.Г., Пономаренка Є.Ю. від 07.08.2015 відновлено строк на подання апеляційної скарги, прийнято апеляційну скаргу до розгляду та порушено апеляційне провадження у справі №910/22342/14, розгляд справи призначено на 20.08.2015.

Розпорядженням Керівника апарату Київського апеляційного господарського суду від 20.08.2015 №09-52/1090/15 «Щодо призначення повторного автоматичного розподілу справ» відповідно до абзацу 1 підпункту 2.3.50, пункту 2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматичний розподіл справи №910/22342/14 у зв'язку з перебуванням головуючого судді (судді-доповідача) Гончарова С.А. у відпустці.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 25.08.2015 у складі колегії суддів: головуючої Рябухи В.І., суддів Калатай Н.Ф., Ропій Л.М. прийнято апеляційну скаргу до свого провадження та призначено розгляд апеляційної скарги на 07.09.2015. Дану ухвалу надіслано відповідно до вимог Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.02.2013 №28.

02.09.2015 через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду відповідач надав відзив на апеляційну скаргу.

У судовому засіданні 07.09.2015 представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.07.2015 скасувати, постановити нову, якою у задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про розстрочку виконання рішення від 22.12.2014 відмовити.

Представник відповідача заперечив доводи апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.

Відповідно до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши представників сторін, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Алагар» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовними вимогами до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про стягнення 479 033,29 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.12.2014 позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Алагар» 35 656,15 грн заборгованості зі сплати суборендної плати за договором суборенди №05/11/13-Ф1 від 05.11.2013 з урахуванням індексу інфляції; 34 126,42 грн заборгованості зі сплати платежу, передбаченого пунктом 3.8 договору суборенди № 05/11/13-Ф1 від 05.11.2013 з урахуванням індексу інфляції; 76 990,89 грн заборгованості з платежу, передбаченого пунктом 3.9 договору суборенди № 05/11/13-Ф1 від 05.11.2013; 18 600,18 грн штрафу; 3 772,26 грн пені за прострочення сплати суборендної плати за договором суборенди №05/11/13-Ф1 від 05.11.2013 та 3 382,92 грн витрат по сплаті судового збору. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.02.2015 у справі №910/22342/14 рішення Господарського суду міста Києва від 22.12.2014 залишено без змін.

28.05.2015 до Господарського суду міста Києва подано заяву про розстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 22.12.2014 у справі № 910/22342/14.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.07.2015 заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про розстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 22.12.2014 у справі № 910/22342/14 задоволено частково.

Розстрочено виконання рішення Господарського суду міста Києва від 22.12.2014 у справі № 910/22342/14 наступним чином:

у сумі 50 000,00 грн до 20.06.2015,

у сумі 17 504,09 грн до 20.07.2015,

у сумі 17 504,09 грн до 20.08.2015,

у сумі 17 504,09 грн до 20.09.2015,

у сумі 17 504,09 грн до 20.10.2015,

у сумі 17 504,09 грн до 20.11.2015,

у сумі 17 504,09 грн до 20.12.2015,

у сумі 17 504,10 грн до 20.01.2016.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 115 ГПК України судові рішення ухвалюються іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Частиною 1 ст. 121 ГПК України передбачено, що при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення (п.7.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» від 17.10.2012 №9).

Таким чином, розстрочка виконання рішення допускається у виняткових випадках і залежно від обставин справи. Стаття 121 ГПК України не зобов'язує господарський суд задовольняти заяву про розстрочку виконання рішення, а надає йому таке право за наявності поважних причин.

Задовольняючи заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про розстрочку виконання рішення від 22.12.2014 у справі № 910/22342/14, суд першої інстанції виходив з наведених у ній обставин та взяв до уваги негативні наслідки водночас виконання такого рішення для відповідача, врахував матеріальні інтереси обох сторін спору та визнав їх такими, що є винятковими в розумінні статті 121 ГПК України.

При цьому, місцевий господарський суд, задовольняючи заяву відповідача, прийняв до уваги і ту обставину, що при застосуванні ст.121 ГПК України щодо розстрочки виконання вказаного рішення суду є більш вірогідним і є підстави вважати, що будуть здійснені заходи по його належному та своєчасному виконанню.

Як на поважні причини, що унеможливлюють вчасне виконання судового рішення та є підставою для розстрочки його виконання, заявник послався на складне фінансове становище, що значно ускладнює виконання рішення суду відповідачем, Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4, оскільки остання не працює, з січня 2015 року не здійснює підприємницьку діяльність, а з жовтня 2014 року є пенсіонеркою і не має будь-яких інших джерел доходу.

На підтвердження викладених у оскаржуваній ухвалі Господарського суду міста Києва від 06.07.2015 доводів відповідачем було надано, зокрема, копію пенсійного посвідчення відповідача, першої та останньої сторінок трудової книжки ОСОБА_4

Станом на час подання відзиву на апеляційну скаргу, відповідачем було надано також докази перерахування на рахунок виконавчої служби сум за червень, липень та серпень 2015, що разом становить 85 100 грн.

Так, Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 протягом липня - серпня 2015 було перераховано: 20 000 грн (квитанція ГУ Ощадбанку по м. Києву та області від 06.07.2015), 30 000 грн (квитанція філії Київського ГРУ ПАТ КБ «Приват Банк» від 16.07.2015), 17 000 грн (квитанція філії Київського ГРУ ПАТ КБ «Приват Банк» від 20.08.2015), 17 000 грн (квитанція ГУ Ощадбанку по м. Києву та області від 20.08.2015), 1 100 грн (квитанція банку «Кредит Дніпро» від 02.09.2015 №17.

У судовому засіданні представник апелянта підтвердив надходження перших двох траншів від боржника на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Алагар».

Отже, на даний час немає підстав вважати, що відповідач ухиляється від виконання рішення Господарського суду міста Києві від 22.12.2014 та затягує процес виплати грошових коштів.

Колегія суддів Київського апеляційного господарського суду зазначає, що суд повинен враховувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк чи попередньо встановленим способом, а також необхідно враховувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення та не допускати їх настання.

Тобто, питання щодо надання розстрочки виконання рішення суду повинно вирішуватись господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі.

Таким чином, необхідною умовою задоволення заяви про надання розстрочки виконання рішення суду є з'ясування факту дотримання балансу інтересів сторін і господарські суди повинні досліджувати та оцінювати як доводи позивача так і заперечення відповідача, а також дотримуватися розумно встановлених строків розстрочки.

Із підстав, умов та меж надання розстрочки виконання судового рішення слідує, що безпідставне надання розстрочки без обгрунтованих на то мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника, порушує основи судового рішення, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.

Оскаржуючи винесену 06.07.2015 ухвалу Господарського суду міста Києва у справі №910/22342/14 апелянт зазначив про те, що місцевим господарським судом було враховано лише інтереси відповідача. Проте, колегія суддів відхиляє доводи скаржника та виходить з наступного.

Звертаючись до суду з заявою про розстрочку виконання рішення суду від 22.12.2014, Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 просила суд розстрочити виконання рішення суду на 13 місяців.

Суд першої інстанції, враховуючи матеріальні інтереси обох сторін, їх фінансовий стан, інфляційні процеси в економіці держави, ступінь вини відповідача, ухвалив розстрочити виконання рішення суду у справі №910/22342/14 лише на 8 місяців.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України встановлено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Отже, з огляду на викладене вище, колегія Київського апеляційного господарського суду не вбачає підстав для скасування ухвали Господарського суду міста Києва від 06.07.2015 у даній справі.

Керуючись ст.ст. 99, 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Алагар» залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.07.2015 у справі №910/22342/14 - без змін.

2. Матеріали справи №910/22342/14 повернути до Господарського суду міста Києва.

Дану постанову може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя В.І. Рябуха

Судді Н.Ф. Калатай

Л.М. Ропій