ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"02" вересня 2015 р. Справа № 926/1122/15

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Укрвторресурси Буковина» м. Київ

до комунального підприємства «Сторожинецьке житлово-комунальне господарство»

про стягнення 165645,63 грн.

Cуддя М.І.Ніколаєв

Представники:

Від позивача ОСОБА_1, дов. від 03.07.2015 року

Від відповідача ОСОБА_2, дов. від 14.01.2015 року

СУТЬ СПОРУ: товариство з обмеженою відповідальністю «Укрвторресурси Буковина» звернулось з позовом до комунального підприємства «Сторожинецьке житлово-комунальне господарство» про стягнення 165645,63 грн. боргу, у т.ч. 137240 грн. за надані згідно договору №75 від 01.09.2014 року послуги з вивезення та сортування відходів, 26742,94 грн. пені і 1662,69 грн. 3 % річних за період з 20.10.2014 року по 31.05.2015 року.

Ухвалою від 06.07.2015 року порушено провадження у справі, розгляд справи призначено у судовому засіданні 16.07.2015 року.

Ухвалою суду від 16.07.2015 року за клопотанням відповідача розгляд справи відкладено на 02.09.2015 року.

28.08.2015 року від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, в якій він просить стягнути з відповідача 137 240 грн. основного боргу, 46370 грн. пені і 2644,06 грн. 3% річних за загальний період з 20.10.2014 року по 26.08.2015 року.

Подана заява відповідає вимогам ст. 22 ГПК України, відтак задоволена судом.

Відповідач позовні вимоги в частині основного боргу визнав, заперечивши при цьому з посиланням на наявність арифметичної помилки проти нарахованої пені та річних.

У свою чергу, у судовому засіданні від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог, в якій просить стягнути з відповідача 137 240 грн. основного боргу та згідно нового розрахунку 45388,54 грн. пені і 2585,47 грн. річних за загальний період з 21.10.2014 року по 26.08.2015 року. Крім того, позивач просить суд повернути 8,17 грн. переплаченого судового збору.

Подана заява в порядку ст. 22 ГПК України теж задоволена судом.

Розглянувши подані документи, зясувавши фактичні обставини справи, суд -

ВСТАНОВИВ:

01.09.2014 року між позивачем (виконавець) та відповідачем (замовник) укладено договір №75 про надання послуг з перевезення та сортування побутових відходів (далі договір), згідно умов якого позивач зобовязався згідно з графіком надавати послуги з вивезення та сортування твердих, великогабаритних відходів, а замовник зобовязався своєчасно оплачувати послуги за цінами, у строки і на умовах, передбачених цим договором (п. 1 договору).

По завершенню прийому-передачі відходів виконавець та замовник підписують акт прийому-передачі (накладну) на вивезення та сортування відходів (п. 3.3 договору).

При цьому, виконавець та замовник щомісячно, але не пізніше 10 числа кожного наступного місяця, що слідує за поточним, підписують акт наданих послуг (п. 3.4 договору).

Згідно пункту 3.5 договору розрахунковим періодом є календарний місяць.

Відповідно до п. 3.6 договору у разі застосування щомісячної системи оплати послуг платежі вносяться замовником шляхом перерахунку коштів на рахунок виконавця не пізніше 20-го числа кожного наступного місяця, що настає за розрахунковим.

В п. 3.7 договору сторони передбачили, що вартість послуг виконавця становить за 1 м.куб. відходів 50 грн.

Разом з тим, у разі потреби виконавець здійснює перерахунок вартості фактично наданих послуг та повідомляє замовнику про його результати (п. 3.8 договору).

Відповідно до п. 7.1 даний договір діє до 31.12.2014 року та може бути продовженим, якщо жодна із сторін за місяць до закінчення терміну дії договору не повідомить про розірвання.

Станом на момент розгляду спору по суті доказів розірвання договору чи визнання його недійсним у судовому порядку суду не надано.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач взяті на себе зобовязання виконав, згідно підписаних уповноваженим представником відповідача та скріплених його печаткою актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0000001 від 10.09.2014 року, №ОУ-0000002 від 20.09.2014 року, № ОУ-0000003 від 30.09.2014 року, № ОУ-0000006 від 10.10.2014 року, № ОУ-0000007 від 20.10.2014 року, № ОУ-0000008 від 31.10.2014 року, № ОУ-0000011 від 10.11.2014 року, № ОУ-0000013 від 20.11.2014 року, № ОУ-0000015 від 30.11.2014 року, № ОУ-0000018 від 10.12.2014 року, № ОУ-0000021 від 20.12.2014 року, № ОУ-0000026 від 31.12.2014 року, № ОУ-0000003 від 31.01.2015 року, № ОУ-0000008 від 25.02.2015 року послуги на загальну суму 416800 грн. надав, проте відповідач, в порушення умов договору, за надані послуги у повному обсязі не розраховувався, що призвело до виникнення заборгованості станом на день вирішення спору у сумі 137240 грн.

Наявність боргу також підтверджується актом звірки від 26.08.2015 року.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ст. 903 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства та п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином, а як зазначалося вище, відповідач неналежним чином виконав свій обовязок щодо оплати вартості наданих послуг, а тому з нього слід стягнути 137240 грн. боргу.

В п. 5.1.1 договору сторони передбачили відповідальність за несвоєчасне внесення плати за послуги у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочки, починаючи з 21-го числа місяця наступного після місяця, у якому надавались послуги та за який не було перераховано гроші.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Згідно ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через 6 місяців від дня коли зобов'язання мало бути виконано.

З урахуванням вищевикладеного відповідачу згідно розрахунку правомірно нараховано 44945,53 грн. пені за несвоєчасну сплату вартості наданих протягом вересня 2014 року січня 2015 року послуг за загальний період з 21.10.2014 року по 26.08.2015 року, що передбачено п. 5.1. Договору та ст. 549 Цивільного кодексу України.

Також, з відповідача згідно розрахунку стягується 2585,47 грн. 3% річних за період з 21.10.2014 року по 26.08.2015 року, що узгоджується з положеннями ст. 625 Цивільного кодексу України, відповідно до якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором.

У процесі розгляду справи не виявлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

За таких обставин справи позов слід задовольнити та стягнути з відповідача 137240 грн. основного боргу, 44945,53 грн. пені і 2585,47 грн. 3 % річних.

Судові витрати покласти на відповідача, з вини якого спір безпідставно доведено до вирішення в судовому порядку.

У звязку із внесенням судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом та зменшенням розміру позовних вимог та судовий збір в сумі 1444,49 грн. (5139,91 грн. 3695,42 = 1435,63 грн.) слід повернути позивачу, оскільки при зменшенні розміру позовних вимог мала місце нова ціна позову 184771 грн., виходячи з якої вирішувався спір і здійснювався розподіл судового збору.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 16, 22, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, ст. 7 Закону України «Про судовий збір» суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з комунального підприємства «Сторожинецьке житлово-комунальне господарство» (м. Сторожинець Чернівецької області, вул. Хмельницького, 18 код 35221651) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Укрвторресурси Буковина» (м. Київ, вул. Васильківська,1 код 39280223) 137240 грн. основного боргу, 44945,53 грн. пені, 2585,47 грн. 3 % річних та 3695,42 грн. судового збору.

3. У звязку із зменшенням розміру позовних вимог та внесенням судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, повернути товариству з обмеженою відповідальністю «Укрвторресурси Буковина» (м. Київ, вул. Васильківська,1 код 39280223) з Державного бюджету України сплачений згідно квитанції №64 від 27.08.2015 року судовий збір в сумі 1444,49 грн.

Повне рішення складено та підписано 04.09.2015 року.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя М.І.Ніколаєв