ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

"03" вересня 2015 р. Справа № 910/20758/15

Господарський суд Київської області у складі судді Щоткіна О.В., розглянувши позовні матеріали

Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХЕЛЕКТРОТРЕЙД» (02090, м. Київ, вул. Празька, буд. 3, кв. 390)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ШЕН-СЕРВІС», м.Вишневе

про стягнення 189 554,79 грн.

встановив:

Подана позовна заява не відповідає вимогам Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Згідно до п. 3 частини 1 статті 57 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

В п. 2.4. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013р. «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» зазначено, що законом України «Про судовий збір» передбачено сплату судового збору за місцем розгляду справи із зарахуванням його до спеціального фонду державного бюджету України.

Судовий збір з позовних заяв, що подаються до господарського суду Київської області сплачується на наступні реквізити: отримувач коштів: Головне управління Державної казначейської служби Украиїни у Київській області, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37955989, банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби Украиїни у Київській області, код банку отримувача (МФО) 821018, рахунок отримувача 3001, код класифікації доходів бюджету 22030001, призначення платежу: судовий збір, за позовом ________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Господарський суд Київської області (назва суду, де розглядається справа), (суду, де розглядається справа).

При подачі позовної заяви, позивачем, в якості доказу сплати судового збору, надано платіжне доручення №742 від 11.08.2015 про сплату судового збору в розмірі 3791,10 грн.

Дане платіжне доручення не може бути належним доказом оплати судового збору у встановленому розмірі та порядку, оскільки у рядку «одержувач» зазначені реквізити господарського суду м. Києва, що є підставою, відповідно до пункту четвертого частини першої статті 63 Господарського процесуального кодексу України, для повернення позовної заяви без розгляду.

Аналогічна правова позиція зазначена в п. 2.22 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013р. «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» де зазначено, що судовий збір сплачується до територіальних органів Державної казначейської служби України; платники судового збору у платіжних документах на перерахування судового збору повинні в рядку «одержувач» зазначити найменування територіального органу казначейської служби за місцем знаходження господарського суду, який розглядає справу.

Якщо заявником не подано належних доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі або (за необхідності) документів, що підтверджують звільнення від його сплати, заява (скарга) повертається господарським судом з підстав передбачених ГПК.

Враховуючи те, що позовні матеріали були скеровані господарським судом м. Києва за встановленою територіальною підсудністю до господарського суду Київської області для вирішення питання щодо порушення провадження у справі, суд приходить до висновку, що платіжне доручення про сплату судового збору за розгляд позовної заяви господарським судом м. Києва не може вважатись належним доказом сплати судового збору за розгляд позову в господарському суді Київської області.

Аналогічна правова позиція викладена у п. 2.4. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013р. «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України».

Згідно з п. 4 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву, якщо до неї не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

За таких обставин, позовна заява підлягає поверненню без розгляду.

Разом з тим суд зазначає, що повернення позовної заяви без розгляду не позбавляє права повторного звернення з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.

Щодо сплаченого судового збору, варто зазначити, що статтею 7 Закону України «Про судовий збір» врегульовано загальні питання повернення сплачених сум судового збору, в тому числі визначено підстави такого повернення, яке здійснюється за ухвалою суду. Зокрема, п. 2 згаданої статті передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Враховуючи вищевикладене та те, що позивачем було помилково сплачено судовий збір за розгляд позовної заяви, яка підсудна господарському суду Київської області, за платіжними реквізитами господарського суду м. Києва, суд вирішив повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «ТЕХЕЛЕКТРОТРЕЙД» суму судового збору в розмірі 3791,10 грн., яка сплачена за платіжним дорученням № 742 від 11.08.2015.

Керуючись п. 4, ч. 1 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд, -

ухвалив:

1. Позовну заяву та додані до неї документи повернути позивачу без розгляду.

2. Повернути Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХЕЛЕКТРОТРЕЙД» (02090, м. Київ, вул. Празька, буд. 3, кв. 390, ) з Державного бюджету України суму судового збору в розмірі 3791 (три тисячі сімсот дев`яносто одна) грн. 10 коп., яка сплачена за платіжним дорученням № 742 від 11.08.2015.

Суддя О.В. Щоткін