РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.08.2015Справа №910/16753/15

За позовом Приватного акціонерного товариства «Інформаційні комп'ютерні системи»

До Товариства з обмеженою відповідальністю «Сап Україна»

Про внесення змін до договору

Суддя Ващенко Т.М.

Представники сторін:

Від позивача: Гуринець В.О. представник за довіреністю № 3089 від 05.05.15.

Від відповідача: Коверга А.П. представник за довіреністю № б/н від 20.05.14.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Інформаційні комп'ютерні системи» (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сап Україна» (далі - відповідач) про:

- внесення змін до ст. 8 ч. 2 Доповнення 4.2. «Порядок надання послуг SAP Standard Support з супроводу програмного забезпечення SAP в рамках послуг VAR Delivered Support» до Партнерської угоди PartnerEdge з партнером VAR №SAP 53-РЕ/2011 від 01.10.11. та викласти її у наступній редакції:

« 2. Не пізніше 5 числа місяця, що слідує за звітним кварталом, САП направляє партнеру акт про надання послуг з супроводу. САП оформлює Акт про надання послуг з супроводу і виставляє рахунок-фактуру в гривнях. Партнер зобов'язаний підписати акт про надання послуг з супроводу не пізніше 10 календарних днів з моменту отримання акту або направити мотивовану відмову. Мотивованою відмовою визнається письмовий документ, складений Партнером і підписаний його уповноваженою особою, в якій обґрунтовується невідповідність наданих послуг умовам даного Доповнення. У випадку отримання мотивованої відмови від приймання послуг від Партнера САП зобов'язаний усунути недоліки у наданих послугах протягом 10 робочих днів з дати отримання такої мотивованої відмови, або протягом іншого строку додатково погодженого Сторонами.»

- внесення змін до пункту 4.4. Договору про надання Партнеру права надати кінцевому користувачу права використання Програмного забезпечення SАР і надання послуг з супроводу Програмного забезпечення САП №29-ркп/2012 від 01.06.12. та викласти його у наступній редакції:

« 4.4. Оплата послуг здійснюється Партнером протягом 10 календарних днів з дати підписання Сторонами Акту приймання-передачі наданих Послуг за відповідний квартал.»

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.07.15. порушено провадження у справі № 910/16753/15 та призначено її до розгляду на 18.08.15.

18.08.15. відповідачем через відділ діловодства суду було подано письмовий відзив на позовну заяву, в якому він проти позову заперечує з підстав, викладених в відзиві.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.08.15. на підставі ст. 77 ГПК України розгляд справи було відкладено на 27.08.15.

В судовому засіданні 18.08.15. позивачем підтримано свої позовні вимоги.

Відповідач в судовому засіданні 18.08.15. проти позову заперечував.

За результатами дослідження доказів, наявних в матеріалах справи, суд в нарадчій кімнаті, у відповідності до ст. ст. 82-85 ГПК України, ухвалив рішення у справі № 910/16753/15.

В судовому засіданні 27.08.15. судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.10.11. між відповідачем (SAP) та позивачем (партнер) було укладено партнерську угоду PartnerEdge з партнером VAR №SAP 53-РЕ/2011 (далі - Угода), за умовами якої SAP є афілійованою особою компанії SAP AG (Германія) (пункт 1 Угоди), SAP (та/чи SAP AG) виробляє, здійснює розповсюдження і надає права на використання програмного забезпечення SAP та надає відповідні послуги, такі як консультаційні послуги, послуги із супроводження, навчання користувачів програмного забезпечення на ринку підприємств середнього та малого бізнесу.

Невід'ємними частинами Угоди є сім додатків до неї, зокрема, Доповнення 4.2. «Порядок надання послуг SAP Standard Support з супроводу програмного забезпечення SAP в рамках послуг VAR Delivered Support» до Партнерської угоди PartnerEdge з партнером VAR №SAP 53-РЕ/2011 від 01.10.11. (далі - Доповнення).

Крім того, 01.06.12. між позивачем (партнер) і відповідачем (SAP) було укладено Договір № 29-ркп/2012 (далі - Договір), за умовами якого:

SAP надає вказаній партнером особі права на використання програмного забезпечення SAP, а партнер зобов'язується оплатити такі права (п. 1.1 Договору).

Відповідно до п. 4.4 Договору, рахунок виставляється на початку кожного кварталу і підлягає сплаті партнером протягом 21 календарного дня з дати отримання такого рахунку партнером.

Договір набирає чинності з дати його підписання і діє в частині додатків, які стосуються і пов'язані з правом користування програмним забезпеченням SAP протягом часу фактичного використання програмним забезпеченням SAP (підпункт 2.1.1 пункту 2.1 Договору).

Позивач вважає, що Доповнення та Договір не відповідають вимогам справедливості, а тому до них мають бути внесені такі зміни:

- до ст. 8 ч. 2 Доповнення 4.2. з викладенням у наступній редакції:

« 2. Не пізніше 5 числа місяця, що слідує за звітним кварталом, САП направляє партнеру акт про надання послуг з супроводу. САП оформлює Акт про надання послуг з супроводу і виставляє рахунок-фактуру в гривнях. Партнер зобов'язаний підписати акт про надання послуг з супроводу не пізніше 10 календарних днів з моменту отримання акту або направити мотивовану відмову. Мотивованою відмовою визнається письмовий документ, складений Партнером і підписаний його уповноваженою особою, в якій обґрунтовується невідповідність наданих послуг умовам даного Доповнення. У випадку отримання мотивованої відмови від приймання послуг від Партнера САП зобов'язаний усунути недоліки у наданих послугах протягом 10 робочих днів з дати отримання такої мотивованої відмови, або протягом іншого строку додатково погодженого Сторонами.»

- до пункту 4.4. Договору з викладенням у наступній редакції:

« 4.4. Оплата послуг здійснюється Партнером протягом 10 календарних днів з дати підписання Сторонами Акту приймання-передачі наданих Послуг за відповідний квартал.»

Відповідач заперечуючи проти позову вказує на те, що протягом дії Договору та Угоди позивач не мав жодних зауважень щодо умов вказаних правочинів, та жодної пропозиції щодо внесення змін до Договору та угоди позивач відповідачу не направляв. Крім того, відповідач наголошує н атому, що з 01.04.15. за клопотанням позивача договірні відносини між сторонами припинились припинилися.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 р. «Про судове рішення» рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно зі ст. ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, договір є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків. Цивільні права і обов'язки виникають як з передбачених законом договорів, так і з договорів, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Приписами ч. 1 статті 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частин першої - другої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Згідно із частинами першою - четвертою статті 188 Господарського кодексу України (далі - ГК України) зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Судом встановлено, що позивач не надсилав відповідачу проекти додаткових угод про внесення змін до Договору та Доповнення, а останній не ухилявся від їх укладення.

Таким чином, позивач не вчинив жодних дій, спрямованих на фактичне внесення змін до Договору та Доповнення в порядку, передбаченому статтею 188 ГК України.

Разом з тим, на день розгляду господарського спору договірні відносити сторін припинилися з ініціативи саме позивача.

Отже, внесення змін у правочини, які вже припинили свою дію, є недоцільним.

При цьому, судом враховано, що доведення належними засобами доказування певних обставин по справі, ГПК України покладається саме на особу, яка на ці обставини посилається (аналогічної позиції дотримується Вищий господарський суд України в постанові № 30/5009/2733/11 від 02.04.12.).

Відповідно до ч. 1 ст.16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналогічні положення містяться у ч. 2 ст. 20 Господарського кодексу України.

Звертаючись до господарського суду, позивач вказує у позовній заяві предмет та підстави позову, тобто, самостійно визначає, яке його право, на його суб'єктивну думку, є порушеним, та в який спосіб належить здійснити судовий захист порушеного права.

Натомість, вирішуючи спір, судам належить з'ясувати наявність порушеного права позивача та відповідність обраного ним способу захисту порушеного права способам, визначеним у законодавстві.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

При цьому, господарський суд зазначає, що під порушенням права слід розуміти такий стан суб'єктивного права, при якому воно зазнавало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок якого суб'єктивне право уповноваженої особи зазнало зменшення або ліквідації як такого. Порушення права пов'язане з позбавленням його носія можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Проте, обставини, на які посилається позивач, не свідчать про наявність у позивача порушеного суб'єктивного права з боку відповідача.

Враховуючи все викладене вище в сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

З урахуванням зазначеного, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 01.09.15.

Суддя Т.М. Ващенко