ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.09.15 Справа№ 914/2213/15

За позовом: Державної фітосанітарної інспекції Львівської області, м. Львів

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1,

м. Львів

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Державна ветеринарна та фітосанітарна служба України, м. Київ

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача : Товариство з обмеженою відповідальністю «Національна компанія «Укрексперт», м. Київ

про: виселення з нежитлового приміщення,

Суддя Долінська О.З.

При секретарі Вашкевич Н.І.

За участю представників:

позивача: Чібісова - Зозуля Ю.В. - дов. №13-08-15/1048 від 03.07.2015 року, Стасів О.Ф. - наказ №820-к від 28.12.2012 р.

відповідача: не з'явився.

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Олексієнко М.Г. - дов. №15-2-2-23/20 від 27.07.2015 р.

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: не з'явився.

Учасникам судового процесу роз'яснено права та обов'язки передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України. Заяв про відвід судді не подавалось. Клопотань про технічну фіксацію судового процесу не поступало.

На розгляд господарського суду Львівської області поступив позов Державної фітосанітарної інспекції Львівської області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про виселення з нежитлового приміщення. Ухвалою від 08.07.2015 р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 23.07.2015р.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 23.07.2015 року залучити до участі в даній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Державну ветеринарну та фітосанітарну службу України та в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Національна компанія «Укрексперт».

Рух справи відображено в ухвалах суду, які містяться в матеріалах справи.

В судове засідання 03.09.2015 р. представники позивача з'явились, позов підтримали, вимоги ухвали суду від 04.08.2015 року виконали.

В судове засідання 03.09.2015 р. представник відповідача не з'явився, незважаючи на те, що належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи судом, в матеріалах справи міститься поштові конверти з ухвалами суду від 08.07.2015 р. та 23.07.2015р., які повернулися на адресу господарського суду Львівської області з відміткою: «за закінченням терміну зберігання», причини неявки в судове засідання не повідомив, вимоги ухвал суду не виконав.

В судове засідання 03.09.2015 р. представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача з'явився, позов підтримав, із підстав викладених у відзиві, вимог ухвали суду від 04.08.2015 р. виконав.

В судове засідання 03.09.2015 р. представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача незважаючи на те, що належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи судом (докази міститься в матеріалах справи), причини неявки в судове засідання не повідомив, вимоги ухвали суду від 04.08.2015 року не виконав.

Відповідно до п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.11 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України.

У разі присутності сторони або іншого учасника судового процесу в судовому засіданні протокол судового засідання, в якому відображені відомості про явку сторін (пункт 4 частини другої статті 811 ГПК України), є належним підтвердженням повідомлення такої сторони (іншого учасника судового процесу) про час і місце наступного судового засідання.

За змістом зазначеної статті 64 ГПК України, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Господарським судом Львівської області встановлено, що ухвала про порушення провадження у справі та ухвали про відкладення розгляду справи надсилалися місцевим господарським судом на адресу Фізичної особи підприємця ОСОБА_1, яка зазначена у позовній заяві та у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 30.04.15, а саме за адресою: 79013, АДРЕСА_1.

Як вбачається з матеріалів справи, поштові конверти з ухвалами суду від 08.07.2015 р. та 23.07.2015р. повернулися на адресу господарського суду Львівської області з відміткою: «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до п.2.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011р. №18 якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами.

Таким чином, судом вжито усі передбачені дії і дотримано встановлені вимоги щодо належного повідомлення сторін про дату, час та місце судового розгляду даної справи.

На виконання зазначених вимог Кодексу, в ухвалі господарського суду Львівської області про порушення провадження у справі (на необхідність виконання вимог якої зазначалось в ухвалах про відкладення розгляду справи), окрім подання відзиву на позовну заяву, Відповідача зобов'язувалось надати всі докази в обгрунтування правової позиції по суті спору.

Крім того, відповідно до ч. 1 та 2 ст.43 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обгрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Враховуючи вищенаведене, слід зазначити, що судом, згідно вимог Господарського процесуального кодексу України, надавалась в повному обсязі можливість Учасникам процесу щодо обгрунтування їх правової позиції по суті спору та подання доказів, чим забезпечено принцип змагальності.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.43 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, відповідно до ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 03.09.2015 р. судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, повно, всебічно і об'єктивно з'ясувавши усі обставини справи в їх сукупності, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено таке.

30.12.2003 р. між ДП ПКТІ «Львівхарчопроект» та ТзОВ «НК «Укресперт» укладено договір оренди нерухомого майна - нежитлових приміщень (надалі - Договір).

На виконання умов Договору орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування - нежитлові приміщення другого поверху загальною площею 182,7 кв.м., розміщене за адресою: АДРЕСА_2 за номерами 20,21,22,23,24,25,26,27,28,29,30,31 (згідно поверхового плану).

Договір укладено сторонами строком на 5 років. 09.04.2004 р. сторонами підписано додаток до договору та внесено пункт, про те, що договір діє з моменту підписання акту прийому-передачі приміщення та укладається терміном на 10 років. Акт прийому - передачі майна підписано 01.03.2004 р.

На підставі наказу №567 Міністерства аграрної політики України від 11.08.2009 р. та акту приймання передачі частини приміщення від 15.09.2009 р. нежитлові приміщення другого поверху загальною площею 182,7кв.м. (АДРЕСА_2) за номерами 20,21,22,23,24,25,26,27,28,29,30,31 передані на баланс Державної інспекції з карантину рослин у Львівської області.

Як вбачається із матеріалів справи Балансоутримувачем даних приміщень та правонаступником майна, прав та обов'язків Державної інспекціїз каратину рослин у Львівській області згідно з положенням «Про державну фіто санітарну інспекцію Львівської області» (зареєстровано 21.12.2012 р.) є Державна фіто санітарна інспекція Львівської області. Відповідно до поставнови КМУ №125 від 22.02.2012 р. Державну інспекцію з каратину рослин у Львівській області, шляхом злиття, реорганізовано у Державну фіто санітарну інспекцію Львівської області.

Крім цього, управління державним майном (приміщення 2-го поверху у будинку по вул. Вітовського, 18 у м. Львові здійснює Державна ветеренарна та фіто санітарна служба України, що підтверджується витягом з єдиного державного реєстру об'єктів державної власності щодо державного майна (виданого Управлінням фонду державного майна України у Львівській області).

Враховуючи передачу приміщення другого поверху загальною площею 182,7 кв.м. (АДРЕСА_2) за номерами 20,21,22,23,24,25,26,27,28,29,30,31, а також факт припинення договору оренди від 30.12.2003 р., ТзОВ «НК «Укресперт» було повідомлено про припинення договору та запропоновано розглянути можливість оренди інших приміщень на іншому поверсі.

ДП ПКТІ «Львівхарчопроект» та Державною фітосанітарною інспекцією Львівської області було подано спільний позов до орендаря про виселення з займаних приміщень. В процесі розгляду справи Господарським судом м. Києва(справа №914/2574/14) провадження у справі в частині вимог ДП ПКТІ «Львівхарчопроект» було припинено. 19.11.2014 р. Господарським судом м. Києва у справі №914/2574/14 прийнято рішення, яким задоволено позов Державної фітосанітарної інспекцієї Львівської області та виселено ТзОВ «НК «Укресперт» з нежитлових приміщень другого поверху загальною площею 182,7 кв.м. (АДРЕСА_2) за номерами 20,21,22,23,24,25,26,27,28,29,30,31. В процесі розгляду справи, судом встановлено, що договір оренди від 30.12.2003 р. з урахуванням всіх змін та доповнень до нього, припинив свою дію 01.03.2014 р., згідно з його умовами та приписами чинного законодавства України. Постановою Київського апеляційного господарського суду від 28.01.2015 р. по справі №914/2574/14 та постановою Вищого господарського суду України від 23.03.2015 р. по справі №914/2574/14, рішення Господарського суду м. Києва у справі №914/2574/14 від 19.11.2014 р. залишено без змін.

31.03.2014 р. Господарським судом м. Києва у справі №914/2574/14 видано наказ про виселення ТзОВ «НК «Укресперт» з нежитлових приміщень другого поверху загальною площею 182,7 кв.м. (АДРЕСА_2) за номерами 20,21,22,23,24,25,26,27,28,29,30,31.(згідно поверхового плану)

Державною фітосанітарною інспекцією Львівської області передано наказ №914/2574/14 від 31.03.2015 р. на виконання до Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції. Під час виконання рішення суду у справі №914/2574/14, було встановлено, що приміщення за номером 24 згідно поверхового плану фактично зайняті відповідачем - Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1, про що складено акт державного виконавця від 22.05.2015 р. Крім цього, було встановлено, що відповідач займає вказане приміщення на підставі договору піднайму від 01.11.2014 р., та що ТзОВ «НК «Укресперт» передало приміщення в піднайм на підставі договору оренди нерухомого майна 30.12.2003 р. між ДП ПКТІ «Львівхарчпроект» та ТзОВ «НК «Укресперт».

08.06.2015 р. Державною фітосанітарною інспекцією Львівської області було скеровано на адресу відповідача у даній справі лист, яким повідомлено, що договір нерухомого майна від 30.12.2003 р., що укладений між ДП ПКТІ «Львівхарчпроект» та ТзОВ «НК «Укресперт» припинено, а відтак і договір піднайму від 01.11.2014 р. припинено та надано 10 днів для звільнення займаного приміщення. Однак вимога про звільнення приміщення в зазначені строки не була виконана. В зв'язку з цим позивач звернувся з даним позовом до суду.

Відповідач явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, проти позовних вимог у встановленному чинним законодавством України порядку не заперечив.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Згідно ст.ст. 11, 629 ЦК України договір є однією з підстав виникнення зобов'язань та є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною першою ст. 631 ЦК України передбачено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Згідно з ч. 2 т. 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" договір оренди припиняється в разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено.

Відповідно до ч. 1 ст. 785 ЦК України, у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Згідно ч. 1 ст. 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Відповідач свого обов'язку з повернення об'єкту оренди у зв'язку із припиненням договору оренди не виконав, займані приміщення не звільнив.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно зі статтею 785 Цивільного кодексу України, у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Частиною 1 ст. 763 ЦК України, встановлено, що договір найму укладається на строк, встановлений договором. Договір оренди укладено сторонами, з урахуванням змін, строком на 10 років, що діяв з 01.03.2004 р. і припинив свою дію 01.03.2014 р.

Пункт 1 ст. 759 ЦК України як загальна норма права визначає, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Стаття 283 ГК України передбачає, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. Судом з'ясовано, що відповідно частини 2 статті 774 ЦК України строк договору піднайму не перевищує строку договору найму. Також те, що до правовідносин які випливають із договору суборенди застосовуються приписи законодавства, яке регулює орендні відносини.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

08.06.2015 р. Державною фітосанітарною інспекцією Львівської області (докази реорганізації правонаступництва та передачі на баланс містяться в матеріалах справи), було скеровано на адресу відповідача лист, яким повідомлено, що договір нерухомого майна від 30.12.2003 р. укладений між ДП ПКТІ «Львівхарчпроект» та ТзОВ «НК «Укресперт» припинив свою дію 01.03.2014 року, а відтак припинено дії і договору піднайму від 01.11.2014 р. та надано 10 днів для звільнення займаного приміщення. Проте, жодних дій з метою звільнення спірного нежитлового приміщення відповідачем вчинено не було.

Таким чином, всупереч положенням ст.ст. 774, 785 Цивільного кодексу України та умовам Договору, відповідач не повернув займане ним приміщення.

Виходячи зі змісту наведеного вище, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до ст.49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача, так як спір виник з його вини.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 526, 631, 629, 758, 785, ч. 2 ст. 774 ЦК України, ст.ст. 12, 22, 27, 33, 35, 43, 44, 49, 75, 82-85, 116, 117 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задоволити повністю.

2.Виселити Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1, 79000, ідентифікаційний код ЄДРПОУ НОМЕР_1) знежитлового приміщення другого поверху загальною площею 17,4 кв.м., за адресою: вул. Вітовського, 18 за номером 24 гідно поверхового плану.

3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1, 79000, ідентифікаційний код ЄДРПОУ НОМЕР_1) на користь Державної фітосанітарної інспекції Львівської області (юридична адреса: вул. Замарстинівська,49, м. Львів, 79058; фактична адреса: вул. Вітовського,18, м. Львів, 79011; ідентифікаційний ) 1 218,00 грн. витрат, понесених на сплату судового збору.

3.Наказ видати відповідно до ст.116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст. ст. 91- 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 08.07.2015 р.

Суддя Долінська О.З.