Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================
РІШЕННЯ

07вересня 2015 року справа №927/931/15

За позовом: приватного акціонерного товариства «Ліктрави»

м. Житомир, Шоссе Київське, 21

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

АДРЕСА_1

про стягнення 196609,74грн.

Суддя Михайлюк С.І.

Представники сторін: не з'явилися

Заявлений позов про стягнення з відповідача 196609,74грн., включаючи 144260грн. неповернутого авансу, 19871,6грн. пені та 34478,14грн. інфляційних. Позовні вимоги мотивовані порушенням умов договору № 17 від 14.04.2014р.

Сторони повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, проте у судове засідання не з'явилися, представників не направили. Від сторін надійшли клопотання про затвердження мирової угоди, розгляд справи без їх участі.

Дослідивши матеріали, суд

в с т а н о в и в:

14.04.2014р. між сторонами укладений договір № 17, відповідно до умов якого постачальник (відповідач) зобов'язався в порядку та на умовах, визначених договором, передати у власність покупця (позивач) лікарську рослинну сировину (надалі - сировину), а покупець прийняти її та оплатити (п. 1.1.). Загальна кількість сировини, що є предметом поставки за договором, її вартість та терміни поставки визначається у специфікації, що додається до договору і є його невід'ємною частиною (п. 1.2.). Порядок розрахунків врегульовано розділом 3 договору. Зокрема, пунктом 3.1. передбачено, що розрахунки між сторонами можуть здійснюватися шляхом попередньої оплати за сировину; порядок попередньої оплати регулюється відповідною додатковою угодою до цього договору.

14.04.2014р. сторонами погоджена специфікація № 1 до договору № 17 від 14.04.2014р., в якій сировиною виступили: валеріани кореневища з коренями в кількості 7000кг на суму 315000грн. (кінцевий термін поставки 30.10.2014р.), причепи трава в кількості 3000кг на суму 45000грн. (кінцевий термін поставки 30.09.2014р.)

Додатковою угодою № 1 від 14.04.2014р. до договору № 17 від 14.04.2014р. сторони погодили попередню оплату в розмірі 170000грн. за валеріани кореневища з коренями (кінцевий термін поставки 30.10.2014р.).

Згідно з частинами 1,6 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму; до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу. Суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до вимог закону, інших правових актів, договору, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається, за винятком випадків, передбачених законом (ч.ч.1, 7 ст. 193 ГК України).

Позивачем відповідачеві здійснена попередня оплата на суму 170000грн., а відповідач передав позивачеві сировини на суму 25740грн. У підтвердження викладеного позивач надіслав факсом та електронною поштою банківську виписку та видаткову накладну № РН-0000002 від 27.11.2014р., які не являються оригіналами, належним чином не засвідчені. Разом з тим, суд приймає доводи позивача про перерахування 170000грн. попередньої оплати відповідачеві та поставку відповідачем позивачеві сировини на суму 25740грн. При цьому приймається до уваги, що матеріали справи містять докази направлення позивачем відповідачеві копії позовної заяви з додатками, відповідач повідомлений про розгляд справи в суді, однак заперечень не надіслав, мировою угодою підтвердив наявність заборгованості за договором від 14.04.2014р. № 17 в сумі 144260грн.

Відповідно до ст. 78 ГПК України сторони вправі укласти мирову угоду.

Згідно з мировою угодою від 26.08.2015р., відповідач зобов'язався сплатити судовий збір у сумі 3932,2грн., повернути залишок перерахованого позивачем авансу у сумі 144260грн., а також сплатити пеню 19871,6грн. та інфляційні нарахування 34478,14грн. до 01.12.2015р. (п. 1.1.) Відповідно до п. 1.2. сторони дійшли згоди про можливість повернення залишку перерахованого авансу в сумі 144260грн. шляхом поставки лікарської сировини позивачу до 01.12.2015р. на підставі окремо укладеного між сторонами договору поставки за ціною на 10% нижчою від середньо ринкової. В такому випадку позивач відмовляється від своїх вимог щодо стягнення пені в сумі 19871,6грн. та інфляційних нарахувань в сумі 34478,14грн.

Пеня за порушення термінів поставки в розмірі подвійної облікової ставки НБУ передбачена п. 8.4.3. договору № 17 від 14.04.2014р. Позивачем нарахована пеня за 178 днів прострочення станом на 28.04.2015р. у розмірі 19871,6грн.

Також позивачем нараховані інфляційні у розмірі 34478,14грн. Проте, обов'язок сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції належить боржникові, який прострочив виконання грошового зобов'язання (ст. 625 ЦК України). У відповідача ж виникло зобов'язання з поставки сировини.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. На суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обов'язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця.

Тому позивач помилково застосував ст. 625 ЦК України та безпідставно нарахував інфляційні у зв'язку з порушенням не грошового зобов'язання. Умови мирової угоди, які суперечать законодавству, не можуть бути затверджені судом.

Статтею 78 ГПК України встановлено, що мирова угода може стосуватися лише прав і обов'язків сторін щодо предмету позову.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

В даному випадку позивач звертався до господарського суду з позовною заявою про стягнення з відповідача попередньої оплати, пені, інфляційних. Тому мирова угода може стосуватися лише грошових коштів, а не дій з поставки лікарської сировини (п. 1.2. мирової угоди).

Викладені умови мирової угоди від 26.08.2015р. можуть призвести до виникнення нового спору. Зокрема, такий спір може виникнути стосовно укладення між сторонами договору поставки за ціною на 10% нижчою від середньо ринкової, відмови від вимог позивача щодо пені та інфляційних. Також спір може виникнути стосовно виконання п. 5 мирової угоди, яким сторони заявляють, що саме після підписання угоди ні позивач, ні відповідач не матимуть один до одного жодних претензій, що стосуються предмету справи.

Виконання умов мирової угоди не може залежати від обставин, які невідомо чи настануть. Це стосується п. 1.2. мирової угоди про укладення договору поставки, відмови від пені та інфляційних.

За таких обставин у суду відсутні підстави для затвердження мирової угоди, на викладених сторонами умовах, клопотання сторін про затвердження мирової угоди відхиляється.

Суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог частково (в частині 144260грн. повернення попередньої оплати, 19871,6грн. пені), розподіл судових витрат між сторонами пропорційно задоволених вимог.

Враховуючи викладене, а також керуючись ст.ст. 49, 82-82 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

1.Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з фізичної особи-підприєця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на користь приватного акціонерного товариства «Ліктрави» (м. Житомир, Шоссе Київське, 21, код 00481181)144260грн. Попередньої оплати, 19871,6грн. пені, 3282,64грн. судового збору .

В решті позовних вимог відмовити.

Повне рішення виготовлене 09.09.2015р.

Суддя С.І. Михайлюк