РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.08.2015Справа №910/17129/15

За позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Граве Україна»

до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон»

про стягнення 26 982,53 грн.

Суддя Гумега О.В.

Представники

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

06.07.2015 Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Граве Україна» (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» (відповідач) про стягнення 26 982,53 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Граве Україна» на підставі договору добровільного страхування «ГРАВЕ КАСКО» № 0002.0030-2424.1158 від 16.01.2013 внаслідок настання страхового випадку - дорожньо-транспортної пригоди (надалі - ДТП) виплачено страхове відшкодування у зв'язку з пошкодженням автомобіля «Lexus LS 460», реєстраційний номер АА 2227 ВР, внаслідок його пошкодження в ДТП, а тому позивачем відповідно до положень статті 27 Закону України «Про страхування» та статей 993, 1191 Цивільного кодексу України отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля «Chevrolet Lacetti», реєстраційний номер АА 1835 СХ, яким спричинено ДТП, будь-якою особою, яка експлуатує його на законних підставах, застрахована відповідачем на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АС/5263774), а тому позивач вказує, що обов'язок з відшкодування матеріальної шкоди покладається на відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.07.2015 порушено провадження у справі № 910/17129/15 та призначено розгляд справи на 31.08.2015 о 10:30 год.

20.07.2015 через відділ діловодства суду у відповідь на запит суду надійшов лист Моторного (транспортного) страхового бюро № 7/2-28/20142 від 16.07.2015 з інформацією про страхове покриття за полісом № АС/5263774.

21.07.2015 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшов супровідний лист на виконання вимог ухвали суду від 08.07.2015, відповідно до якого позивач повідомив суд про відсутність аналогічного спору, та про те, що позивач повністю підтримую поданий позов. Зазначеним листом позивач просив суд долучити до матеріалів справи копію витягу з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та копію виписки з ЄДРПОУ стосовно позивача. Позивач також просив суд провести судове засідання, призначене на 31.08.2015, без участі представника, у зв'язку з відсутністю можливості прийняти участь у зазначеному судовому засіданні.

В судове засідання, призначене на 31.08.2015 позивач не з'явився, але повідомив суд про причини неявки, подавши 21.07.2015 через відділ ділводства суду супровідний лист на виконання вимог ухвали суду від 08.07.2015, яким, зокрема, просив суд провести судове засідання, призначене на 31.08.2015, без участі представника, у зв'язку з відсутністю можливості прийняти участь у зазначеному судовому засіданні.

Судом встановлено, що позивач не подавав та не надсилав до суду заяв (клопотань) про зміну позовних вимог або про відмову від позову, а таке свідчить про те, що позивач підтримує заявлені ним у позовній заяві № 62505 від 10.06.2015 позовні вимоги.

В судове засідання, призначене на 31.08.2015, представник відповідача не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, вимоги ухвали суду від 08.07.2015 не виконав, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до абз. 1 п. 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 26.12.2011 № 18 визначено, що у випадку нез'явлення в засідання представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи по суті в судовому засіданні 31.08.2015 без участі представників позивача та відповідача, запобігаючи одночасно безпідставному затягуванню розгляду спору.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 31.08.2015, відповідно до ч. 2 ст. 85 ГПК України було проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 4 ст. 85 ГПК України.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

16.01.2013 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Граве Україна» та Кіровим Олегом Валентиновичем (страхувальник) було укладено договір № 0002.0030-2424.1158 добровільного страхування «ГРАВЕ КАСКО» (надалі - договір страхування).

Згідно з договором страхування у позивача був застрахований автомобіль «Lexus LS 460», реєстраційний номер АА 2227 ВР. Строк дії договору страхування визначений з 26.01.2013 по 25.01.2014.

10.12.2013 в місті Києві на вулиці Скоропадського сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю автомобіля «Lexus LS 460», реєстраційний номер АА 2227 ВР, під керуванням Макарець Анатолія Петровича та автомобіля «Chevrolet Lacetti», реєстраційний номер АА 1835 СХ, яким керував Кошель Андрій Михайлович, що підтверджується відомостями № 9317126 про дорожньо-транспортну пригоду ВДАІ Печерського РУ ГУ МВС України в місті Києві від 17.12.2013.

ДТП сталася в результаті порушення Кошелем Андрієм Михайловичем п. 12.1 Правил дорожнього руху України, що підтверджується постановою Печерського районного суду міста Києва від 09.01.2014 у справі № 757/502/14-п, відповідно до якої Кошеля Андрія Михайловича визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Загальний розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Lexus LS 460», реєстраційний номер АА 2227 ВР, в результаті ДТП, відповідно до звіту № 1908 про незалежну оцінку з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засабу, складеного 08.01.2014 спеціалістом Тюрменком Д.В., становить 26 982,53 грн. (надалі - звіт № 1908 від 08.01.2014).

Загальний розмір вартості відновлювального ремонту автомобіля «Lexus LS 460», реєстраційний номер АА 2227 ВР, відповідно до калькуляції ремонтно-відновлювальних робіт Товариства з обмеженою відповідальністю «ВВ АВТОГРУП» № 576 від 24.12.2013 становить 32 659,92 грн. (надалі - калькуляція № 576 від 24.12.2013).

За страховим випадком (ДТП) згідно складеного страхового акту № СНТ/00002.030-2424.1158/1 від 24.01.2014 по договору страхування та розрахунку страхового відшкодування до нього, було визначено суму страхового відшкодування в розмірі 26 982,53 грн., виплата якого позивачем підтверджується платіжним дорученням № 44358 від 28.01.2014.

Частиною другою статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За чинним законодавством України окрім особи, винної у завданні шкоди, потерпілий у ДТП має також право одержати майнове відшкодування або за рахунок страхової організації, якою застраховане його майно, за правилами і в порядку, встановленому Цивільним кодексом України та Законом України «Про страхування», або за рахунок страховика, яким застраховано відповідальність особи, що володіє транспортним засобом, водія якого визнано винним у ДТП, за правилами та у порядку, встановленому ЦК України та Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Право потерпілого обрати той чи інший спосіб захисту чинним законодавством не обмежене.

В даному випадку потерпілий звернувся за відшкодуванням майнової шкоди до позивача, який застрахував його майно (автомобіль).

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України (визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Стаття 28 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» надає визначення поняття «шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого». Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого - це шкода, пов'язана:

з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу;

з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху;

з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого;

з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди;

з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров'я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу;

з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин по страховому випадку, що настав 10.12.2013) у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Таким чином, до позивача перейшло право зворотної вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

В спірному випадку позивачем заявлена до стягнення з відповідача сума страхового відшкодування, виплаченого позивачем на умовах договору страхування, що укладений між позивачем та страхувальником у відношенні транспортного засобу, який було пошкоджено в ДТП. При цьому право вимоги до страховика винної особи переходить саме по розміру збитків, завданих пошкодженому автомобілю, в межах фактичних витрат страховика та витрат, пов'язаних з евакуацією транспортних засобів.

Відповідач на вимогу ухвали Господарського суду міста Києва від 08.07.2015 не надав копію полісу № АС/5263774. Матеріали справи містять відомості по зазначеному полісу з єдиної централізованої бази даних МТСБУ, надані на запит суду, та надані позивачем разом із позовною заявою.

Відповідно до полісу № АС/5263774 встановлено, що транспортний засіб, яким спричинено ДТП, що потягнуло нанесення шкоди застрахованому у позивача транспортному засобу, взято на страхування Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Еталон» (відповідачем), страхувальником за даним полісом визначено Гончаренка Володимира Миколайовича, ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну визначений в сумі 50 000,00 грн., строк дії даного полісу з 10.07.2013 до 09.07.2014.

По матеріалам справи судом встановлено, що Кошель Андрій Михайлович керував автомобілем «Chevrolet Lacetti», реєстраційний номер АА 1835 СХ, на законних підставах.

Таким чином відповідач є відповідальною особою за завдані збитки власнику автомобіля, застрахованого у позивача, відповідно до положень Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в межах, передбачених полісом № АС/5263774, а до позивача як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором страхування, перейшло право вимоги, яке потерпіла особа мала до відповідача, як особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналогічні висновки по застосуванню положень закону містяться у постанові Верховного Суду України судової палати у господарських справах від 25 листопада 2008 року (справа 11/406-07), а також і у постанові Верховного Суду України 11/104 від 07.11.2011 (справа № 48/562), висновки якої про застосування правової норми у спірних правовідносинах при прийнятті рішення у справі, є обов'язкові до врахування судом згідно положень ч. 2 ст. 82 ГПК України.

По матеріалам справи судом встановлено, що фактичні витрати позивача по виплаті страхового відшкодування не перевищують розмір збитку, завданого транспортному засобу, пошкодженому у ДТП, що визначений звітом № 1908 від 08.01.2014, калькуляцією № 576 від 24.12.2013, страховим актом № СНТ/00002.030-2424.1158/1 від 24.01.2014 по договору страхування та розрахунком страхового відшкодування до нього, платіжним дорученням № 44358 від 28.01.2014.

Положеннями Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (ст. 12) передбачена можливість встановлення франшизи при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, розмір якої при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що франшиза за полісом № АС/5263774 становить 00,00 грн.

За встановлених обставин, до виплати із страховика, яким застраховано відповідальність особи, яку визнано винною у ДТП, належить сума в розмірі 26 982,53 грн. - сума страхового відшкодування, підтверджена звітом № 1908 від 08.01.2014, калькуляцією № 576 від 24.12.2013, страховим актом № СНТ/00002.030-2424.1158/1 від 24.01.2014 по договору страхування та розрахунком страхового відшкодування до нього, платіжним дорученням № 44358 від 28.01.2014.

Згідно з п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, що була дійсною на момент виникнення спірних правовідносин) виплата страхового відшкодування здійснюється протягом 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування.

Страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, має право звернутися до суду з вимогою про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування, і таке право не пов'язане з попереднім зверненням з аналогічною вимогою до особи, відповідальної за заподіяний збиток, або до особи, у якої застраховано її цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Матеріалами справи, зокрема, копією заяви № 51948 від 28.05.2014 на виплату страхового відшкодування підтверджено, що позивач звертався з претензією до відповідача, про що свідчить копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (копії заяви та повідомлення про вручення поштового відправлення наявні в матеріалах справи).

Станом на час вирішення спору по суті матеріали справи не містять доказів на підтвердження здійснення відповідачем виплати страхового відшкодування в сумі 26 982,53 грн.

Приписами статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За наведених обставин, вимога позивача про стягнення з відповідача 26 982,53 грн. страхового відшкодування підтверджується матеріалами справи та підлягає задоволенню повністю в сумі 26 982,53 грн.

Судові витрати позивача на оплату судового збору в розмірі 1 827,00 грн. відповідно до положень ч. 1 ст. 49 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 44, 49, 75, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» (03057, м. Київ, вул. Дегтярівська, 33-Б, 2 під'їзд; ідентифікаційний код 20080515) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Граве Україна» (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 15, кв. 124; ідентифікаційний код 19243047) 26 982,53 грн. (двадцять шість тисяч дев'ятсот вісімдесят дві гривні 53 коп.) страхового відшкодування, 1 827,00 грн. (одну тисячу вісімсот двадцять сім гривень 00 коп.) судового збору.

3. Видати наказ.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 02.09.2015.

Суддя Гумега О.В.