РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.08.2015Справа №910/9912/15

За позовом Публічного акціонерного товариства "Укрнафта"

до Приватного акціонерного товариства "ТЕЛЕКАНАЛ "ІНТЕР"

про зобов'язання вчинити дії

Суддя Гумега О.В.

Представники

від позивача: Кошман В.О. за довіреністю № 113 від 20.05.2015

від відповідача: Боін К.Ю. за довіреністю № 2 від 04.02.2013

Обставини справи:

Публічне акціонерне товариство "Укрнафта" (позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "ТЕЛЕКАНАЛ "ІНТЕР" (відповідач) про зобов'язання останнього оприлюднити коментар Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" від 24 лютого 2015 року щодо змісту сюжету про діяльність Публічного акціонерного "Укрнафта" від 14 лютого 2015 року шляхом його аудіовізуального поширення під час передачі "Подробности", починаючи з 20 год. 00 хв. наступними словами:

"Публічне акціонерне товариство "Укрнафта" є одним із найбільших нафтогазовидобувних підприємств держави. Товариство здійснює свою діяльність відповідно до норм чинного законодавства. ПАТ "Укрнафта" повідомляє, що ціна реалізації нафти на біржових аукціонах визначається Товариством у повній відповідності до вимог, встановлених чинними нормативними актами. Будь-які звинувачення щодо заниження ціни не мають під собою реального підґрунтя та є суб 'єктивною думкою осіб, які їх висувають Крім того, необхідно зазначити, що господарська діяльність ПАТ "Укрнафта" перебуває під постійним наглядом державних контролюючих органів, які в межах наданих повноважень, з встановленою законодавством періодичністю проводять планові та позапланові перевірки Товариства. З огляду на це, не мають жодних обґрунтувань твердження окремих осіб про втрату державою мільярдів гривень дивідендів від продажу Товариством енергоресурсів. Також ПАТ "Укрнафта" повідомляє, що Товариство не змогло реалізувати вуглеводневу сировину власного видобутку, як це передбачено Законом України "Про нафту і газ", через те, що аукціонним комітетом не було організовано та не забезпечено проведення аукціонів з продажу нафти в порядку, встановленому законом. Обов'язок з організації та проведення аукціонів покладається на аукціонний комітет, який створений спільним наказом Міненерговугілля та Мінекономрозвитку з представників цих відомств та НАК "Нафтогаз України". Саме аукціонний комітет здійснює загальне керівництво та контроль за дотриманням умов проведення аукціонів. З приводу неправомірних дій аукціонного комітету Товариство вже звернулося до Генеральної прокуратури України із заявою (повідомленням) про вчинення кримінального правопорушення та сподівається на об'єктивний і оперативний її розгляд. ".

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідачем порушено право позивача на відповідь (коментар), передбачене ст. 65 Закону України "Про телебачення і радіомовлення", ч. 2 ст. 30 Закону України "Про інформацію".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.06.2015 порушено провадження у справі № 910/9912/15 та призначено розгляд справи на 13.07.2015 о 10:10 год.

09.07.2015 через відділ діловодства суду від відповідача надійшло повідомлення про причини неявки сторін в судове засідання, відповідно до якого відповідач просив суд відкласти розгляд справи, у зв'язку із неможливістю представника бути присутнім в судовому засіданні, призначеному на 13.07.2015, через його присутність в іншому судовому засіданні в Київському апеляційному господарському суді, призначеному на 13.07.2015 о 10:40 год. На підтвердження зазначеного у повідомленні відповідач надав суду копію ухвали Київського апеляційного господарського суду від 13.05.2015 у справі № 910/29731/14.

13.07.2015 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшла заява про відвід судді.

В судове засідання, призначене на 13.07.2015, представник позивача з'явився.

Представник відповідача в судове засідання 13.07.2015 не з'явився, але повідомив суд про причини неявки, подавши 09.07.2015 через відділ діловодства суду повідомлення, в якому викладене клопотання про відкладення розгляду справи.

В судовому засіданні 13.07.2015 здійснювався розгляд заяви позивача, поданої 13.07.2015 через відділ діловодства суду, про відвід судді Господарського суду міста Києва Гумеги О.В.

Представник позивача в судовому засіданні 13.07.2015 вищезазначену заяву підтримав та просив суд її задовольнити.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.07.2015 залишено без задоволення заяву Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" про відвід судді Гумеги О.В.

В судовому засіданні, призначеному на 13.07.2015, представник позивача подав письмове підтвердження про відсутність аналогічного спору та клопотання, яким просив суд долучити до матеріалів справи витяг та виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців стосовно позивача. Письмове підтвердження та клопотання про долучення документів до матеріалів справи судом залучені до матеріалів справи та передані до відділу діловодства суду для реєстрації.

В судовому засіданні 13.07.2015 судом розглянуте клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, викладене у повідомленні, поданому 09.07.2015 через відділ діловодства суду. Клопотання відповідача про відкладення розгляду справи судом задоволене.

В судовому засіданні, призначеному на 13.07.2015, судом перевірено виконання сторонами вимог ухвали суду від 17.06.2015 про порушення провадження у справі № 910/9912/15 та встановлено, що відповідач вимоги зазначеної ухвали не виконав.

Враховуючи клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, невиконання останнім вимог ухвали суду від 17.06.2015 та положення п. 1, 2 ч. 1 ст. 77 ГПК України, суд дійшов висновку про неможливість вирішення справи по суті в судовому засіданні, призначеному на 13.07.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.07.2015 відкладено розгляд справи на 03.08.2015 о 10:50 год.

13.07.2015 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи.

31.07.2015 через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просив суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, оскільки позивач не надав доказів порушення його прав та законних інтересів, що стали підставою для виникнення у нього права на відповідь внаслідок поширення про нього інформації; в матеріалах справи відсутній доказ про поширення відповідачем інформації про позивача, на яку є посилання у позовній заяві (відсутній оригінал запису передачі "Подробности" з ефіру телеканалу "ІНТЕР" за 14.02.2015). Водночас відповідач зазначив, що не має можливості надати оригінал запису з ефіру телеканалу "ІНТЕР" за 14.02.2015, з огляду на порушення позивачем правил звернення з відповідною вимогою до відповідача (відповідь відповідача від 27.02.2015 № 220). Відповідач також зазначив, що вважав за потрібне та доцільне направити для перевірки інформацію позивача (текст коментаря, який позивач просить зобов'язати відповідача оприлюднити шляхом його аудіовізуального поширення під час передачі "Подробности") на розгляд редакції служби, що забезпечує підготовку та виробництво новин та інших інформаційно-аналітичних випусків програм/передач для телеканалу "ІНТЕР", наразі перевірка триває. В якості додатку до відзиву відповідач надав суду копію листа від 27.02.2015 № 220.

В судове засідання, призначене на 03.08.2015, представники позивача та відповідача з'явилися.

Представник позивача в судовому засіданні 03.08.2015 подав клопотання про долучення до матеріалів справи копії витягів та виписки з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців стосовно позивача та відповідача. Клопотання судом задоволене та передане до відділу діловодства суду для реєстрації.

Представник позивача в судовому засіданні, призначеному на 03.08.2015, надав усні пояснення по суті заявлених позовних вимог, позов підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні 03.08.2015 проти задоволення позову заперечував з підстав, викладених у відзиві, поданому 31.07.2015 через відділ діловодства суду.

В судовому засіданні 03.08.2015 представники сторін подали спільне клопотання про продовження строку вирішення спору. Клопотання судом задоволене та передане до відділу діловодства суду для реєстрації.

Враховуючи спільне клопотання сторін про продовження строку вирішення спору та положення ч. 1 ст. 77 ГПК України, суд дійшов висновку про неможливість вирішення справи по суті в судовому засіданні, призначеному на 03.08.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.08.2015 продовжено строк вирішення спору на п'ятнадцять днів, відкладено розгляд справи на 31.08.2015 о 14:10 год.

10.08.2015 через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшло повідомлення на виконання вимог суду, згідно якого відповідач стверджує, що ПрАТ "ТЕЛЕКАНАЛ "ІНТЕР" не являється власником Інтернет - видань podrobnosti.ua та inter.ua, крім того, наведені Інтернет - видання не є офіційними сайтами ПрАТ "ТЕЛЕКАНАЛ "ІНТЕР".

25.08.2015 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи. Клопотання судом задоволене.

31.08.2015 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшло письмове підтвердження щодо належності уповноваженій особі позивача підпису, зробленого на позовній заяві. В якості додатку до пояснень додано копію довіреності від 19.11.2014 № 10-580/д.

31.08.2015 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшли додаткові пояснення, згідно яких позивач зазначив, що згідно з нормою ч. 2 ст. 30 Закону України "Про інформацію" для виникнення права особи на відповідь та кореспондуючого обов'язку телерадіоранізації з її оприлюднення, достатньо того, щоб позивач вважав, що поширені оціночні судження є такими, що принижують його ділову репутацію, а тому твердження відповідача щодо обов'язку позивача довести факт порушення прав і законних інтересів та щодо недоведеності даного факту позивач вважає безпідставними.

Позивач також вважає безпідставними твердження відповідача щодо недоведеності факту поширення інформації щодо якої позивач бажає реалізувати право на відповідь, оскільки відповідач всупереч вимог ухвали Господарського суду міста Києва від 27.02.2015 у справі № 910/4757/15-г про вжиття запобіжних заходів не надав суду оригінал або копію запису фрагменту передачі "Подробности", що транслювалась ПрАТ "ТЕЛЕКАНАЛ "ІНТЕР" 14.02.2015, починаючи з 20 год. 00 хв., в частині, що стосується сюжету про діяльність позивача.

Наразі з метою встановлення факту поширення відповідачем саме тих тверджень, які позивач бажає прокоментувати в порядку ст. 65 Закону України "Про телебачення і радіомовлення", позивач надав суду Висновок експертного дослідження відеозапису, комп'ютерної техніки та програмних продуктів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 31.08.2015 № 14970/15-35 (разом з CD-R диском). Об'єктом наведеного експертного дослідження є, зокрема, відеофайл з сюжетом від 14.02.2015 "Укрнафта снова сорвала аукцион про продажи нефти". Позивач зазначає, що саме наведений сюжет та інформація, що міститься в ньому стосовно позивача, транслювалась в ефірі телеканалу "ІНТЕР" від 14.02.2015, починаючи з 20 год 00 хв. в передачі "Подробности".

Позивач також зазначив, що будь-які коментарі телерадіоорганізації щодо змісту тексту коментаря позивача є недопустимими, оскільки положення ст. 65 Закону України "Про телебачення і радіомовлення", ч. 2 ст. 30 Закону України "Про інформацію", на підставі яких позивач звернувся з позовом, не містять вимог щодо змісту чи форми викладення відповіді, а також не надають відповідачу права відмовити надати право на відповідь.

В судове засідання, призначене на 31.08.2015, представники позивача та відповідача з'явилися.

Представник позивача в судовому засіданні 31.08.2015 надав усні пояснення по суті заявлених позовних вимог з урахуванням додаткових пояснень, поданих 31.08.2015 через відділ діловодства суду, позовні вимоги підтримав повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні 31.08.2015 проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, поданому 31.07.2015 через відділ діловодства суду.

В судовому засіданні 31.08.2015 досліджувався запис, який міститься на CD-R диску, доданому до Висновку експертного дослідження відеозапису, комп'ютерної техніки та програмних продуктів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 31.08.2015 № 14970/15-35.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 31.08.2015 було проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 4 ст. 85 ГПК України.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, оглянувши та дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, в тому числі CD-R диск, доданий до Висновку експертного дослідження відеозапису, комп'ютерної техніки та програмних продуктів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 31.08.2015 № 14970/15-35, оглянувши в судових засіданнях оригінали документів, копії яких знаходяться в матеріалах справи, суд

ВСТАНОВИВ:

14.02.2015, починаючи 20 год. 00 хв., в ефірі телеканалу "ІНТЕР", який відповідно до п. 71 Державного реєстру телерадіоорганізацій України (в редакції станом на 01.09.2014) є телерадіоорганізацією в формі Приватного акціонерного товариства "ТЕЛЕКАНАЛ "ІНТЕР" (відповідач, ПрАТ "ТЕЛЕКАНАЛ "ІНТЕР"), відбулась трансляція передачі "Подробности", в якій було поширено аудіовізуальну інформацію, що стосується діяльності Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" (позивач, ПАТ "Укрнафта").

Позивач стверджує, що оціночні судження, поширені ПрАТ "ТЕЛЕКАНАЛ "ІНТЕР" щодо ПАТ "Укрнафта" в наведеній передачі є однобокими, такими, що формують у громадськості негативну думку про товариство, порушують його права та законні інтереси.

З метою реалізації відповідно до статті 65 Закону України "Про телебачення і радіомовлення", частини другої статті 30 Закону України "Про інформацію" права на відповідь, без вимоги про спростування інформації щодо якої надається відповідь, ПАТ "Укрнафта" звернулось до ПрАТ "ТЕЛЕКАНАЛ "ІНТЕР", повідомивши Національну раду з питань телебачення і радіомовлення, з письмовою заявою - зверненням (скаргою на дії та заявою про реалізацію права на відповідь) від 24.02.2015 №10/509 (отримано відповідачем 26.02.2015 відповідно накладної кур'єрської служби доставки). До заяви було додано коментар ПАТ "Укрнафта", який позивач просив оприлюднити з метою надання власної оцінки поширеній інформації (надалі - заява від 24.02.2015 №10/509).

Також, позивач звернувся до ПрАТ "ТЕЛЕКАНАЛ "ІНТЕР" із заявою - запитом у порядку ст. 64 Закону України "Про телебачення і радіомовлення" від 24.02.2015 №10/510 про надання копії запису фрагменту передачі "Подробности", яка транслювалась в ефірі телеканалу "ІНТЕР" 14.02.2015, починаючи 20 год. 00 хв., в якому міститься інформацію про ПАТ "Укрнафта" (надалі - заява від 24.02.2015 №10/510).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.02.2015 у справі № 910/4757/15-г задоволено частково заяву Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" про вжиття запобіжних заходів, вжито запобіжні заходи у вигляді витребування від Приватного акціонерного товариства "ТЕЛЕКАНАЛ "ІНТЕР" копії запису фрагменту передачі "Подробности", що транслювалася Приватним акціонерним товариством "ТЕЛЕКАНАЛ "ІНТЕР" 14.02.2015, починаючи з 20 год. 00 хв., у частині, що стосується сюжету про діяльність Публічного акціонерного товариства "Укрнафта".

12.03.2015 на адресу позивача надійшов лист відповідача від 27.02.2015 № 220, надісланий останнім у відповідь на вищенаведені звернення позивача.

Згідно листа від 27.02.2015 № 220 відповідач повністю відмовив у задоволенні заяв позивача, зокрема, заяви від 24.02.2015 №10/510, оскільки таке звернення надіслане у формі запиту та відповідає вимогам ч. 2 ст. 5 Закону України "Про доступ до публічної інформації", який, на думку відповідача, не поширюється на діяльність телерадіоорганізації, згідно ст. 2 цього Закону. Разом з тим відповідач вказав, що запит ПАТ "Укрнафта" надісланий на адресу ПрАТ "ТЕЛЕКАНАЛ "ІНТЕР" із порушенням вимог ст.ст. 64, 65 Закону України "Про телебачення і радіомовлення", оскільки згідно ч. 2 ст. 65 наведеного Закону порядок подачі заяви на відповідь (коментар чи власне тлумачення обставин справи) визначається статтею 64 цього ж Закону. Щодо коментаря, який є додатком до звернення від 24.02.2015 №10/509, відповідач зазначив, що вважав за потрібне та доцільне, з огляду на обов'язки, покладені ст.ст. 59, 60 Закону України "Про телебачення і радіомовлення" на телерадоогрганізацію, направити для перевірки інформацію щодо ПАТ "Укрнафта" (текст коментаря) на розгляд редакції, що забезпечує підготовку та виробництво новин та інших інформаційно-аналітичних випусків програм/передач для телеканалу "ІНТЕР". Відповідач повідомив позивача, що направлені матеріали будуть досконально перевірені та, за можливості, взяті до роботи із подальшим висвітленням ситуації, з приводу якої позивачем подане звернення, в ефірі телеканалу.

Відповідачем не надано позивачу копії запису передачі "Подробности", що транслювалася 14.02.2015, починаючи з 20 год. 00 хв., в якій поширено інформацію про ПАТ "Укрнафта", а також відповідачем не оприлюдено в передачі "Подробности" коментар ПАТ "Укрнафта" від 24.02.2015.

Позивач вважає, що такі дії відповідача унеможливлюють реалізацію його права на відповідь (коментар), передбаченого ст. 65 Закону України "Про телебачення і радіомовлення", ч. 2 ст. 30 Закону України "Про інформацію", порушують його немайнові права та законні інтереси, у зв'язку з чим позивач звернувся з даним позовом до суду.

Приписами статей 33, 34 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно із ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Відповідачем не збережено та не надано суду копії запису передачі "Подробности", що транслювалася 14.02.2015, починаючи з 20 год. 00 хв., в якій поширено інформацію про ПАТ "Укрнафта".

Відповідач позовні вимоги заперечує з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю з огляду на таке.

Частиною 2 ст. 65 Закону України "Про телебачення і радіомовлення" встановлено, що порядок подачі заяви на відповідь (коментар чи власне тлумачення обставин справи) визначається статтею 64 цього Закону.

Згідно з частиною 3 ст. 64 Закону України "Про телебачення і радіомовлення" заява подається до телерадіоорганізації у письмовій формі протягом 14 днів з дня поширення відомостей з письмовим повідомленням про це Національної ради.

Інших вимог до порядку подачі заяви на відповідь (коментар чи власне тлумачення обставин справи) та до змісту такої заяви (в тому числі стосовно найменування такої заяви) законодавством не встановлено.

Оскільки ПАТ "Укрнафта" в строк, встановлений ч. 3 ст. 64 Закону України "Про телебачення і радіомовлення", звернулося до ПрАТ "ТЕЛЕКАНАЛ "ІНТЕР" із заявою - зверненням (скаргою на дії та заявою про реалізацію права на відповідь) від 24.02.2015 №10/509 та коментарем, в якій без вимоги про спростування поширеної ПрАТ "ТЕЛЕКАНАЛ "ІНТЕР" інформації, просило забезпечити реалізацію права на відповідь (коментар), передбаченого ст. 65 вказаного Закону, у формі аудіовізуального поширення коментаря ПАТ "Укрнафта" (додаток до заяви від 24.02.2015 №10/509), відповідач необґрунтовано відхилив заяву позивача від 24.02.2015 №10/509.

Доводи відповідача про невідповідність заяви позивача від 24.02.2015 №10/510, надісланої у формі запиту, зокрема, вимогам ст.ст. 64, 65 Закону України "Про телебачення і радіомовлення", є безпідставними з огляду на зміст наведених норм та враховуючи, що вимоги до змісту заяви на відповідь (коментар чи власне тлумачення обставин справи), в тому числі стосовно найменування такої заяви, законодавством не встановлено. При цьому відповідачем не подано жодних належних і допустимих доказів, які б свідчили про порушення позивачем загальноприйнятого порядку реалізації права на відповідь (коментар чи власне тлумачення обставин справи), визначеного ч. 1 ст. 65 Закону України "Про телебачення і радіомовлення".

Крім того, Законом України "Про телебачення і радіомовлення" не передбачено право телерадіоорганізації оцінювати зміст заяви на відповідь. Законодавство не містить критеріїв для оцінки телерадіоорганізацією того чи іншого тексту відповіді (коментаря) з точки зору допустимості її (його) публікації.

Відповідно до ст. 65 Закону України "Про телебачення і радіомовлення" юридична особа, стосовно якої у програмі чи передачі телерадіоорганізації було поширено відомості, які не відповідають дійсності або порушують його (її) права і законні інтереси, має право на відповідь (коментар чи власне тлумачення обставин справи) у програмах та передачах даної телерадіоорганізації незалежно від того, було подано заяву з вимогою спростування чи ні.

Згідно з частиною 2 ст. 30 Закону України "Про інформацію", особа, яка вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку.

Зважаючи на зміст наведених норм та враховуючи, що позивач звернувся із заявою на відповідь від 24.02.2015 №10/509 та коментарем в якості додатку до цієї заяви у відповідності до встановленого порядку подачі заяви на відповідь (коментар), а саме надіслав її на адресу телерадіоорганізації (відповідача) в строк протягом 14 днів з дня поширення відомостей, з повідомленням про це Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення, вимога позивача про зобов'язання відповідача оприлюднити коментар, що є реалізацією права позивача на відповідь, є законною і обґрунтованою, такою, що підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 200 Цивільного кодексу України інформацією є документовані або публічно оголошені відомості про події та явища, що мали або мають місце у суспільстві, державі та навколишньому середовищі.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про інформацію" (в новій редакції згідно з Законом України від 13 січня 2011 року N 2938-VI), під інформацією закон розуміє будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Статтею 4 Закону України "Про інформацію" встановлено, що суб'єктами інформаційних відносин є: фізичні особи; юридичні особи; об'єднання громадян; суб'єкти владних повноважень, а об'єктом інформаційних відносин є інформація.

Як визначено статтею 5 Закону України "Про інформацію", кожна особа має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Частиною 1 статті 7 Закону України "Про інформацію" визначено, що право на інформацію охороняється законом.

Згідно частини 2 ст. 7 Закону України "Про інформацію" визначено, що ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом. Суб'єкт інформаційних відносин може вимагати усунення будь-яких порушень його права на інформацію.

Частиною 4 ст. 14 Закону України "Про інформацію" передбачено, що поширення інформації - це розповсюдження, обнародування, реалізація у встановленому законом порядку документованої або публічно оголошуваної інформації. Інформація може існувати, як в формі фактичних тверджень, так і в формі оціночних суджень.

Як зазначено в п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 №1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи", під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Згідно з п. 18 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України обов'язок доведення факту поширення інформації відповідачем покладається на позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону України "Про телебачення і радіомовлення" кожна телерадіоорганізація-ліцензіат зобов'язана вести журнал обліку передач, які телерадіоорганізація транслювала чи ретранслювала або забезпечувала їх трансляцію чи ретрансляцію у повній та незмінній формі третьою особою (оператором телекомунікацій).

У журналі обліку передач фіксуються: дата випуску, час початку і закінчення передачі; назва і тема передачі; прізвище авторів і ведучих передачі; мова передачі. Журнал обліку передач зберігається телерадіоорганізацією протягом року з дня останнього запису в ньому (ч. 2 ст. 48 Закону України "Про телебачення і радіомовлення").

Відповідач не надав на вимогу суду журнал обліку передач телеканалу "ІНТЕР" за 14.02.2015.

Водночас, як свідчать матеріали справи, відповідач в листі від 27.02.2015 № 220, надісланому на адресу ПАТ "Укрнафта" на заяви позивача від 24.02.2015 №10/509, №10/510, а також у відзиві на позовну заяву, поданому через відділ діловодства суду 31.07.2015, не заперечував, а рівно не спростовував, факту поширення ним інформації про позивача в передачі "Подробности", трансляція якої відбувалась в ефірі телеканалу "ІНТЕР" 14.02.2015, починаючи з 20 год 00 хв., стосовно якої (інформації) позивач бажає реалізувати право на відповідь (коментар).

За таких обставин, доводи відповідача про недоведеність факту розповсюдження інформації відповідачем, щодо якої позивач бажає реалізувати право на відповідь (коментар), у зв'язку з відсутністю в матеріалах справи оригіналу запису передачі "Подробности" від 14.02.2015, судом відхиляються.

Відповідно до частини 5 ст. 64 Закону України "Про телебачення і радіомовлення" на вимогу заявника телерадіоорганізація зобов'язана надати йому можливість безкоштовного прослуховування (перегляду) відповідного фрагменту програми чи передачі або надати копію запису фрагменту з відповідною оплатою.

Відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону України "Про телебачення і радіомовлення" усі передачі, які телерадіоорганізація транслювала чи ретранслювала або забезпечувала їх трансляцію чи ретрансляцію у повній та незмінній формі третьою особою (оператором телекомунікацій), повинні бути записані і зберігатися протягом 14 днів від дати їх розповсюдження, якщо у цей строк не надійшло скарги щодо їхнього змісту.

Згідно з ч. 5 ст. 48 Закону України "Про телебачення і радіомовлення", у разі подання скарги щодо змісту передачі її записи зберігаються до того часу, поки скаргу не буде розглянуто і рішення стосовно неї не буде прийнято у визначеному порядку.

Як свідчать матеріали справи, позивач скористався своїм правом відповідно до ч. 5 ст. 64 Закону України "Про телебачення і радіомовлення" та звернувся до відповідача з заявою про надання копії запису фрагменту передачі "Подробности", що транслювалася Приватним акціонерним товариством "ТЕЛЕКАНАЛ "ІНТЕР" 14.02.2015, починаючи з 20 год. 00 хв., у частині, що стосується сюжету про діяльність ПАТ "Укрнафта". Відповідач, в свою чергу, відмовив в задоволенні запиту про надання копії запису.

Водночас, в матеріалах справи наявний Висновок експертного дослідження відеозапису, комп'ютерної техніки та програмних продуктів від 31.08.2015 № 14970/15-35, складений експертами Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. Об'єктом наведеного експертного дослідження був відеофайл з сюжетом від 14.02.2015 року "Укрнафта снова сорвала аукцион про продажи нефти", розміщений на сторінці в мережі Інтернет за url адресою http://podrobnosti.ua/news-release/vypusk-za-14-february-2000/ukmafta-snova-sorvala-auktsion-po-prodazhe-nefti/. Саме даний відео сюжет та інформація, що міститься в ньому стосовно ПАТ "Укрнафта", транслювався в ефірі телеканалу "ІНТЕР" від 14.02 2015, починаючи з 20 год. 00 хв. в передачі "Подробности". В судовому засіданні 31.08.2015 досліджувався запис, який міститься на CD-R диску, доданому до вищенаведеного висновку експертного дослідження.

За таких обставин, доводи відповідача про недоведеність факту розповсюдження інформації відповідачем, щодо якої позивач бажає реалізувати право на відповідь (коментар), у зв'язку з відсутністю в матеріалах справи оригіналу запису передачі "Подробности" від 14.02.2015, судом відхиляються.

Судом також відхиляються як безпідставні доводи відповідача про недоведеність позивачем факту порушення його прав та законних інтересів, що стали підставою для виникнення у позивача права на відповідь внаслідок поширення про нього інформації. При цьому суд зазначає, що згідно з ч. 2 ст. 30 Закону України "Про інформацію", право на відповідь, не передбачає спору щодо факту приниження честі, гідності чи ділової репутації, внаслідок поширення спірної інформації. Відповідно до вказаної норми, для виникнення права особи на відповідь та кореспондуючого обов'язку телерадіоорганізації з її оприлюднення, достатньо того, щоб позивач вважав, що поширені оціночні судження є такими, що принижують його ділову репутацію.

Аналогічний висновок міститься в п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 №1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи", в якому, зокрема, вказано, що при спростуванні поширена інформація визнається недостовірною, а при реалізації права на відповідь - особа має право на висвітлення власної точки зору щодо поширеної інформації та обставин порушення особистого немайнового права без визнання її недостовірною.

Таким чином, право на відповідь покликано саме надати особі можливість висвітлити власну точку зору щодо поширеної інформації та обставин порушення особистого немайнового права особи.

Так, позивач вважає, що внаслідок поширеної ПрАТ "ТЕЛЕКАНАЛ "ІНТЕР" інформації від 14.02.2015 було принижено ділову репутацію позивача, виникло порушення його прав і законних інтересів. Коментар ПАТ "Укрнафта", доданий до заяви на відповідь від 24.02.2015 № 10/509, містить висвітлення власної точки зору позивача щодо поширеної інформації та обставин порушення особистого немайнового права, що узгоджується з вищенаведеними роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду України.

Як зазначено в п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 №1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи", особа, яка вважає, що оціночні судження або думки, поширені в засобі масової інформації, принижують її гідність, честь чи ділову репутацію вправі скористатися наданим їй, зокрема, ст. 65 Закону України "Про телебачення і радіомовлення" правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому ж засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку.

Отже, обов'язок телерадіоорганізації надати право на відповідь виникає, якщо особа, яка звернулась з заявою на відповідь вважає, що інформація поширена телерадіоорганізацією є такою, що принижує її гідність, честь чи ділову репутацію. Позивач стверджує, що інформація поширена відповідачем є такою, що принижує ділову репутацію позивача.

Статтею 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.

Разом з тим відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов'язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію.

Як зазначено в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 №1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи", беручи до уваги зазначені конституційні положення, суди при вирішенні справ про захист гідності, честі та ділової репутації повинні забезпечувати баланс між конституційним правом на свободу думки і слова, правом на вільне вираження своїх поглядів та переконань, з одного боку, та правом на повагу до людської гідності, конституційними гарантіями невтручання в особисте і сімейне життя, судовим захистом права на спростування недостовірної інформації про особу, з іншого боку.

Отже, положення ч. 2 ст. 30 Закону України "Про інформацію" та ст. 65 Закону України від "Про телебачення і радіомовлення", якими передбачено право особи на відповідь (коментар чи власне тлумачення обставин справи) у тому ж засобі масової інформації для обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку та без їх спростування, направлені на захист прав осіб від поширення інформації, яка порушує законні права та інтереси фізичних і юридичних осіб, посягає на честь і гідність особи, забезпечують неприпустимість зловживання свободою діяльності телерадіоорганізації, а також забезпечують баланс між конституційним правом на свободу думки і слова, правом на вільне вираження своїх поглядів та переконань, з одного боку, та правом на повагу до людської гідності, недоторканість ділової репутації, судовим захистом права на відповідь, з іншого боку.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на задоволення позовних вимог, судовий збір в сумі 1218,00 грн. покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 34, 43, 49, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Зобов'язати Приватне акціонерне товариство "ТЕЛЕКАНАЛ "ІНТЕР" (01054, м. Київ, вулиця Дмитрівська, будинок 30, ідентифікаційний код 23507865) оприлюднити коментар Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" (04053, м. Київ, провулок Несторівський, будинок 3-5, ідентифікаційний код 00135390) від 24 лютого 2015 року щодо змісту сюжету про діяльність Публічного акціонерного "Укрнафта" від 14 лютого 2015 року шляхом його аудіовізуального поширення під час передачі "Подробности", починаючи з 20 год. 00 хв., такого змісту:

"Публічне акціонерне товариство "Укрнафта" є одним із найбільших нафтогазовидобувних підприємств держави. Товариство здійснює свою діяльність відповідно до норм чинного законодавства. ПАТ "Укрнафта" повідомляє, що ціна реалізації нафти на біржових аукціонах визначається Товариством у повній відповідності до вимог, встановлених чинними нормативними актами. Будь-які звинувачення щодо заниження ціни не мають під собою реального підґрунтя та є суб 'єктивною думкою осіб, які їх висувають Крім того, необхідно зазначити, що господарська діяльність ПАТ "Укрнафта" перебуває під постійним наглядом державних контролюючих органів, які в межах наданих повноважень, з встановленою законодавством періодичністю проводять планові та позапланові перевірки Товариства. З огляду на це, не мають жодних обґрунтувань твердження окремих осіб про втрату державою мільярдів гривень дивідендів від продажу Товариством енергоресурсів. Також ПАТ "Укрнафта" повідомляє, що Товариство не змогло реалізувати вуглеводневу сировину власного видобутку, як це передбачено Законом України "Про нафту і газ", через те, що аукціонним комітетом не було організовано та не забезпечено проведення аукціонів з продажу нафти в порядку, встановленому законом. Обов'язок з організації та проведення аукціонів покладається на аукціонний комітет, який створений спільним наказом Міненерговугілля та Мінекономрозвитку з представників цих відомств та НАК "Нафтогаз України". Саме аукціонний комітет здійснює загальне керівництво та контроль за дотриманням умов проведення аукціонів. З приводу неправомірних дій аукціонного комітету Товариство вже звернулося до Генеральної прокуратури України із заявою (повідомленням) про вчинення кримінального правопорушення та сподівається на об'єктивний і оперативний її розгляд. ".

3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "ТЕЛЕКАНАЛ "ІНТЕР" (01054, м. Київ, вулиця Дмитрівська, будинок 30, ідентифікаційний код 23507865) на користь Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" (04053, м. Київ, провулок Несторівський, будинок 3-5, ідентифікаційний код 00135390) 1218,00 грн. (одну тисячу двісті вісімнадцять гривень 00 коп.) судового збору.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги (ч. 1 ст. 93 ГПК України), якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 02.09.2015.

Суддя Гумега О.В.