ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

31.08.2015 Справа № 920/1042/15

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Агропромсервіс, с. Привокзальне, Ямпільський район, Сумська область,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Шостка Агростандарт, с. Коротченкове, Шосткинський район, Сумська область,

про стягнення 74 869 грн. 71 коп.,

Суддя Жерьобкіна Є.А.

Представники:

Від позивача ОСОБА_1 (довіреність від 01.07.2015року);

Від відповідача не зявився;

При секретарі судового засідання Чижик С.Ю.,

Суть спору: позивач подав позовну заяву, в якій просить суд стягнути з відповідача на свою користь 74 869 грн. 71 коп., в тому числі 46 994 грн. 34 коп. основного боргу за договором № ТЕО-14/239-ДСН-ШСТАГР від 20.08.2014 року про надання транспортно-експедиторських послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом, 16 870 грн. 97 коп. інфляційних збитків, 598 грн. 70 коп. 3% річних, 10 405 грн. 70 коп. пені, а також судові витрати, пов`язані з розглядом справи.

Позивач підтримує позовні вимоги.

Відповідач подав відзив на позовну заяву № 63 від 04.08.2015року, в якому просить суд відмовити у задоволенні позову, вказуючи на те, що термін оплати за надані послуги за договором № ТЕО-14/239-ДСН-ШСТАГР від 20.08.2014 року згідно з умовами останнього не настав у звязку з ненаданням позивачем необхідних документів визначених п. 2.3., 2.4., 3.1.14 договору.

Позивач подав лист (вх. № 9910 від 31.08.2015року) про долучення до матеріалів справи доказів в обґрунтування позовних вимог, в тому числі товарно-транспортних накладних, реєстру здійснених перевезень, акту виконаних робіт № 1 від 06.12.2014року.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на участь у судовому засіданні, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, у дане судове засідання клопотання про відкладення розгляду справи не надходило, згідно зі ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд встановив:

Відповідно до укладеного між сторонами договору № ТЕО-14/239-ДСН-ШСТАГР від 20.08.2014 року, в порядку та на умовах визначених договором, позивач зобовязався організувати перевезення вантажу автомобільним транспортом до відповідного пункту призначення у встановлений договором або замовленням строк та видати його особі, яка має право на одержання вантажу, а відповідач, в свою чергу, зобовязався сплатити за організацію перевезення вантажу встановлену плату.

Ціна договору та порядок розрахунків за надані послуги визначено сторонами у розділі 2 договору.

Ціна договору дорівнює сумарній вартості наданих позивачем та прийнятих відповідачем послуг, пов'язаних із перевезенням вантажу протягом дії цього договору та відображається в актах приймання - передачі наданих послуг (п. 2.1. договору).

Розмір плати за послуги, що надаються за цим договором, підтверджується у окремих узгоджених замовленнях, що є невід'ємною частиною цього договору, і залежить від виду транспортного засобу, виду перевезення, терміновості, маршрутів, тощо (п. 2.2. договору).

Плата за послуги здійснюється після їх фактичного надання, протягом 10 банківських днів з моменту отримання оригіналів документів, вказаних нижче та факту підписання актів передачі - прийняття наданих послуг; при відсутності зауважень щодо наданих послуг за цим договором, замовник підписує акт передачі - прийняття наданих послуг протягом 5 (п'яти) банківських днів після його отримання, а також документів, що підтверджують надання послуг, а саме оригінал товарно-транспортної накладної з відміткою про отримання вантажу вантажоодержувачем, оригінал податкової накладної. У разі наявності претензій щодо наданих послуг, замовник протягом 5 (п'яти) робочих днів з моменту отримання акту передачі-прийняття наданих послуг, зобов'язаний направити мотивовану відмову від підписання акту (п. 2.3. договору).

Датою надання послуг є дата підписання сторонами акту приймання-передачі послуг (п. 2.6. договору).

Матеріалами справи, а саме актом виконаних робіт № 1 від 6 грудня 2014 року, відповідними товарно-транспортними накладними та реєстром здійснених перевезень, підтверджується факт надання позивачем та прийняття відповідачем транспортних послуг на загальну суму 57 207 грн. 19 коп.

15.01.2015року між позивачем та Сумською філією ПАТ «Копманія «Райз» було укладено договір уступки вимоги № ПММ/14/008/15 відповідно до умов якого, позивач уступив новому кредитору право вимоги виконання зобовязань відповідача на суму 10 212 грн. 85 коп., що існують за угодою № ТЕО-14/239-ДСН-ШСТАГР від 20.08.2014 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач порушив взяті на себе зобов'язання та всупереч умовам укладеного між сторонами договору не оплатив надані послуги у повному обсязі, у звязку з чим заборгованість останнього перед позивачем становить 46 994 грн. 34коп.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі ст. 526, 629 Цивільного кодексу України, п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобовязання не допускається; договір є обовязковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 222 Господарського кодексу України передбачено, що учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб'єктів, зобов'язані поновити їх, не чекаючи пред'явлення їм претензії чи звернення до суду.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Судом встановлено, що факт надання позивачем та прийняття відповідачем транспортних послуг на загальну суму 57 207 грн. 19 коп. підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. При цьому відповідач не розрахувався за надані послуги у повному обсязі, чим порушив права та охоронювані законом інтереси позивача.

Відповідачем не подано доказів сплати боргу у повному обсязі чи аргументованих заперечень проти вимог позивача.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що строк оплати наданих послуг не настав, як такі, що суперечать фактичним обставинам справи та наявним в матеріалах справи доказам, оскільки факт прийняття наданих послуг по перевезенню вантажу підтверджується актом виконаних робіт № 1 від 6 грудня 2014 року, товарно-транспортними накладними № 0430 від 19.11.2014року, № 0353 від 21.11.2014року, № 0369 від 22.11.2014року, № 0318 від 30.11.2014року, № 1190 від 01.12.2014року, № 1219 від 02.12.2014року, № 1249 від 03.12.2014року, № 1307 від 05.12.2014року та реєстром здійснених перевезень, відповідно до умов п. 2.3. договору.

Згідно з атом звірки взаємних розрахунків, підписаного сторонами, який міститься в матеріалах справи, відповідач підтверджує заборгованість перед позивачем в сумі 46 994 грн. 34 коп. станом на 01.04.2015року.

У листі ТОВ Шостка Агростандарт, адресованому позивачу, № 21 від 09.04.2015року, відповідач також підтверджує факт надання послуг по перевезенню вантажів на загальну суму 57 207 грн. 19 коп. та визнає суму заборгованості станом на 01.04.2015року в розмірі 46 994 грн. 34 коп.

Враховуючи встановлений судом факт неналежного виконання відповідачем зобов'язань стосовно оплати наданих позивачем послуг у повному обсязі, суд вважає правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 46 994 грн. 34 коп. заборгованості за надані транспортні послуги.

Відповідно до частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» № 2921-ІІІ від 10.01.2002р., розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період за який сплачується пеня.

Частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України, визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно з пунктом 4.7. договору, за порушення термінів оплати відповідач виплачує позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, від вартості несвоєчасно виконаного зобовязання.

Згідно з поданим розрахунком, за несвоєчасну оплату наданих послуг відповідачеві нараховано пеню в загальній сумі 10 405 грн. 70 коп. за період з 16.01.2015року до 20.06.2015року, виходячи з суми заборгованості в розмірі 46 994 грн. 34 коп.

Перевіривши обставини, пов'язані з правильністю здійснення розрахунку пені, не виходячи за межі визначеного позивачем максимального розміру останньої, оскільки право позивача щодо стягнення з відповідача пені передбачене діючим законодавством України та умовами укладеного між сторонами договору, суд вважає правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення з відповідача пені в загальній сумі 10 405 грн. 70 коп.

Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з поданим розрахунком, за несвоєчасну оплату наданих послуг відповідачеві нараховано 3 % річних в загальній сумі 598 грн. 70 коп., інфляційні збитки в загальній сумі 16870 грн. 97 коп. за період з 16.01.2015року до 20.06.2015року, виходячи з суми заборгованості в розмірі 46 994 грн. 34 коп.

Беручи до уваги те, що наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційних нарахувань та трьох процентів річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

Враховуючи встановлений судом факт неналежного виконання відповідачем договірних зобов'язань щодо своєчасної та повної оплати наданих послуг, а також те, що право позивача щодо стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних збитків передбачене діючим законодавством України, перевіривши обставини, пов'язані з правильністю здійснення розрахунку, не виходячи за межі визначеного позивачем максимального розміру нарахованих 3% річних та інфляційних збитків, суд вважає обґрунтованими, правомірними і такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 3% річних в загальній сумі 598 грн. 70 коп., інфляційних збитків в загальній сумі 16870 грн. 97 коп.

Виходячи з фактичних обставин даної справи, враховуючи, що спір між сторонами виник в результаті неправомірних дій відповідача, відповідно до ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1827 грн. 00 коп.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Шостка Агростандарт (вул. Коротченко, буд. 40А, с. Коротченкове, Шосткинський район, Сумська область, 41114, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Агропромсервіс (вул. Ватутіна, буд. 1, с. Привокзальне, Ямпільський район, Сумська область, 41200, ) 46 994 грн. 34 коп. основного боргу, 16 870 грн. 97 коп. інфляційних збитків, 598 грн. 70 коп. 3% річних, 10 405 грн. 70 коп. пені, 1827 грн. 00 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 02.09.2015року.

Суддя Є.А. Жерьобкіна