РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.09.2015Справа №910/15949/15
За позовом Публічного акціонерного товариства "Київенерго"

до Товариства з додатковою відповідальністю "ЩЕКАВИЦЯ-ЦЕНТР"

про стягнення 220 560,99 грн.

Суддя Ярмак О.М.

Представники :

Від позивача: Кучкова Ю.В. за дов.

Від відповідача: Бочкова І.В. за дов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Пред'явлені вимоги про стягнення 182 162,19 грн. основного боргу - заборгованості за використану теплову енергію за період з 01.10.2014 по 01.04.2015 по договору № 250834 від 12.05.2010, 36 882,88 грн. інфляційних втрат, 1515,92 грн. 3% річних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.06.2015 порушено провадження у справі № 910/15949/15, розгляд справи призначено на 11.08.2015.

10.08.2015 через канцелярію суду позивач подав документи по справі та письмові пояснення по справі щодо строку дії договірних відносин сторін.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, подав довідку про надходження коштів за спожиту від ПАТ «Київенерго» теплоенергію ТДВ «Щекавиця-Центр» за період з квітня 2015 по липень 2015 по договору № 250834.

Ухвалою суду від 11.08.2015 розгляд справи було відкладено на 03.09.2015.

21.08.2015 через канцелярію суду відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги визнав частково лише в частині суми основного боргу в розмірі 27 500 грн., при цьому зазначив, що багатоквартирний будинок 30/39 по вул. Щекавицька обслуговувався відповідачем до 31.12.2014. Кінцевими споживачами теплової енергії, яка поставлялася за договором були власники квартир за вказаною адресою, якими було створене Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Щекавиця", після чого згідно акту приймання-передачі від 23.12.2014 будинок було передано на баланс ОСББ "Щекавиця". Про факт передачі будинку та про припинення дії договору з 31.12.2014 позивача було попереджено листами неодноразово. Станом на 01.01.2015 сальдо розрахунків за теплову енергію становило 94377,67 грн., що підтверджується актом звірки взаєморозрахунків за теплову енергію за договором № 250834 від 31.12.2014, в подальшому сплачено у період з січня по березень 2015 суму 66 877,67 грн., фактичний борг становить 27 500 грн. Посилаючись на розірвання договірних відносин зазначає, що нарахування будь-яких платежів за договором після його припинення (з 01.01.2015) та штрафних санкцій є безпідставним.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва,-

ВСТАНОВИВ:

12.05.2010 між Акціонерною енергопостачальною компанією "Київенерго" (постачальник) та Відкритим акціонерним товариством "Фірма "Астарта-Центр" (споживач) було укладено договір на постачання теплової енергії у гарячій воді № 250834, відповідно до якого постачальник зобов'язався виробити та поставити теплову енергію споживачу для потреб опалення та гарячого водопостачання, а споживач зобов'язався отримати її та оплатити відповідно до умов, викладених в цьому договорі.

За умовами договору постачання теплової енергії має здійснюватись до будинку № 30/39 по вул. Щекавицька у м. Києві.

Додатковою угодою від 23.11.2012 внесено зміни до договору та визначено Публічне акціонерне товариство "Київенерго" як постачальника та Товариство з додатковою відповідальністю "Щекавиця-Центр" як споживача.

У відповідності до положень п. 2.1. договору, сторони зобов'язались при виконанні умов договору, а також при вирішення всіх питань, що не обумовлені цим договором, керуватися тарифами, затвердженими Київською міською державною адміністрацією, чинним законодавством України, Правилами користування тепловою енергією, нормативними актами з питань користування, обліку та взаєморозрахунків за енергоносії.

Згідно з пунктом 2.2.1. договору постачальник зобов'язується безперебійно постачати теплову енергію у вигляді гарячої води на межу балансової належності із споживачем (додатки №№ 3, 4) для потреб опалення - в період опалювального сезону; для гарячого водопостачання - протягом року, згідно із заявленими споживачем величинами приєднаного теплового навантаження, зазначеними додатку № 1.

Пунктом 2.3.1. договору визначено, що споживач зобов'язався дотримуватись кількості споживання теплової енергії за кожним параметром в обсягах, які визначені у додатку № 1 до договору, не допускаючи їх перевищення, та своєчасно сплачувати вартість спожитої теплової енергії в терміни та за тарифами, зазначеними в додатку № 2.

Відповідно до п. 1. ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона -постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із п. 6 ст. 265 Господарського кодексу України до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Частинами 1-3 ст. 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Положеннями ч. 1 ст. 656 Цивільного кодексу України встановлено, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Згідно з частиною 1 статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Частинами 6, 7 статті 276 Господарського кодексу України встановлено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється, як правило, у формі попередньої оплати. За погодженням сторін можуть застосовуватися планові платежі з наступним перерахунком або оплата, що провадиться за фактично відпущену енергію.

Згідно ст. 20 Закону України "Про теплопостачання", тарифи на теплову енергію, реалізація якої здійснюється суб'єктами господарювання, що займають монопольне становище на ринку, є регульованими. Тарифи на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії, крім тарифів на виробництво теплової енергії для суб'єктів господарювання, що здійснюють комбіноване виробництво теплової і електричної енергії та/або використовують нетрадиційні та поновлювані джерела енергії, затверджуються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг, та органами місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законодавством.

Відповідно до пп. 1,7 ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться та у встановлений строк.

Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається (ст. 525 ЦК України).

Згідно розрахунку позивача, заборгованість відповідача за використану теплову енергію за період з жовтня 2014 року по квітень 2015 року по договору становить 182 162,19 грн.

Відповідно до п. 4.1. договору договір набуває чинності з дня його підписання та діє до 01.06.2011.

Пунктом 4.3. договору визначено, що договір вважається пролонгованим на кожний наступній рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії не буде письмово заявлено однією із сторін про його припинення.

Доказів того, що однією із сторін було виявлено небажання продовжувати договірні відносини шляхом звернення за місяць до закінчення його строку дії не подано, а отже договір неодноразово пролонговувався та є продовженим до 01.06.2015.

Відповідач вказує на те, що 23.12.2014 за актом приймання-передачі відбулась передача будинку № 30/39 по вул. Щекавицька у м. Києві на баланс створеного власниками цього будинку Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Щекавиця".

Матеріали справи свідчать, що у зв'язку з цим відповідач звертався до позивача з листом № 46 від 18.11.2014, в якому просив про розірвання договору з 01.01.2015.

Позивач листом № 029/53/1/12355 від 01.12.2014 повідомив відповідача про необхідність надання документів про передачу житлового будинку за адресою: вул. Щекавицька, 30/39 на баланс до Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Щекавиця" та про те, що договір є чинним зі строком дії до 01.06.2015.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач лише 24.02.2015 подав позивачу з листом № 11 від 20.02.2015 акт приймання-передачі від 23.12.2014 будинку на баланс Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Щекавиця" (підтверджується вхідним штампом позивача за вх. № 14/5220).

Доказів направлення або вручення позивачу листа відповідача № 94 від 25.12.2014, в додатку до якого зазначений вищевказаний акт приймання-передачі будинку від 23.12.2014, не подано.

Згідно з п. 4.7. договору у випадку передачі споживачем свого об'єкта іншій організації постачальник повинен бути повідомлений в 3-дениий термін відповідним двостороннім листом здаючого та приймаючого об'єкт. У цьому разі договір буде припинений тільки при повній сплаті споживачем заборгованості.

Докази того, що відповідачем було подано позивачу докази передачі відповідачем об'єкта Об'єднанню співвласників багатоквартирного будинку "Щекавиця" у 3-денний термін та сплачено повністю заборгованість, яка станом на 01.01.2015 складала 123 749,09 грн., у матеріалах справи відсутні.

Відповідно до п. 4.9. договору останній припиняє свою дію в випадках: взаємної згоди сторін про його припинення, прийняття рішення судом, при ліквідації однієї із сторін.

Доказів того, що сторонами досягнуто згоди про припинення дії договору з 01.01.2015 або доказів розірвання договору в судовому порядку не подано.

Посилання відповідача на те, що з 01.01.2015 обслуговування будинку здійснювалось Об'єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Щекавиця", про що до речі зазначено в акті приймання-передачі від 23.12.2014, не приймається судом до уваги, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 4.6. договору жодна із сторін не має права передавати свої права та обов'язки за даним договором іншій стороні. При наявності такої необхідності договір необхідно переоформити з новим суб'єктом договору.

Позивач у своєму листі № 029/53/1/12355 від 01.12.2014 зазначив, що Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Щекавиця" не зверталось до позивача з приводу укладення договору про постачання теплової енергії до вказаного вище будинку.

Доказів в підтвердження того, що відбулась заміна сторони (споживача) за договором з відповідача на Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Щекавиця" не подано.

Пунктом 9 додатку № 2 до договору передбачено, що споживач щомісячно з 12 по 15 число отримує у МВРТ-3 за адресою вул. Щекавицька, 37/48 оформлену постачальником платіжну вимогу-доручення на суму, яка включає загальну вартість теплової енергії поточного місяця та кінцеве сальдо розрахунків на початок поточного місяця за мінусом суми фактично сплаченої теплової енергії в поточному місяці; табуляграму фактичного споживання за попередній період та акт звірки, який оформлює та повертає один примірник постачальнику протягом двох днів з моменту їх одержання.

Пунктом 10 додатку № 2 до договору визначено, що споживач щомісячно забезпечує не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим, оплату коштів від населення за фактично спожиту теплову енергію на транзитний рахунок ГІОЦ КМДА та до 25 числа поточного місяця, сплачує вартість теплової енергії, яка використовується орендарями, на рахунок постачальника згідно з його розрахунком.

Відповідно до умов вказаного договору позивач поставив, а відповідач спожив теплову енергію за період з жовтня 2014 року по квітень 2015 року на загальну суму 182 162,19 грн., що підтверджується табуляграмами споживання теплової енергії, відомостями обліку споживання теплової енергії та довідкою про розрахунок основного боргу.

Доказів оплати відповідачем вказаної суми боргу, в тому числі в установлені договором строки, суду не надано.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За прострочення виконання зобов'язання позивачем нараховано 36 882,88 грн. інфляційних втрат, 1515,92 грн. 3% річних за період з листопада 2014 по березень 2015 включно, які задовольняються судом в межах розрахунку позивача.

Відповідач свого контррозрахунку суми позову не надав.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Судові витрати, згідно ст. 49 ГПК України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Щекавиця-Центр" (04071, м. Київ, вул. Щекавицька, 30/39, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Київенерго" (01001, м. Київ, пл. І.Франка, 5, ) 182 162 (сто двадцять дві тисячі сто шістдесят дві) грн. 19 коп. основного боргу, 36 882 (тридцять шість тисяч вісімсот вісімдесят дві) грн. 88 коп. інфляційних втрат, 1515 (одну тисячу п'ятсот п'ятнадцять) грн. 92 коп. 3% річних, 4411 (чотири тисячі чотириста одинадцять) грн. 22 коп. витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Суддя О.М.Ярмак