ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" серпня 2015 р.Справа № 922/3756/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Кухар Н.М.

при секретарі судового засідання Руденко О.О.

розглянувши справу

за позовом Дочірнього підприємства "ФМ Ложістік Дніпро", с.Дударків Бориспільського району Київської області,
до Фізичної особи - підприємства ОСОБА_1, м.Харків, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Фізична особа - підприємець ОСОБА_2, м.Харків,
про стягнення 34073,63 грн.
за участю представників:

позивача - ОСОБА_3 (довіреність № 15/2015 від 01.04.2015р.);

відповідача - ОСОБА_1, особисто;

третьої особи - ОСОБА_4 (довіреність № 2250 від 07.08.2015р.);

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Дочірнє підприємство "ФМ Ложістік Дніпро", звернувся до господарського суду з позовною заявою про стягнення з відповідача, Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, збитків у розмірі 34073,63 грн., завданих позивачу внаслідок втрати товару під час перевезення на умовах Договору про надання транспортних послуг по Україні № 0169К4 від 18.08.2014р. Судові витрати позивач просить стягнути з відповідача.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 01.07.2015р. до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача було залучено ФОП ОСОБА_2, м.Харків.

У відзиві на позовну заяву, який надійшов до суду 17.07.2015р., відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, що заявку на перевезення підприємцем ОСОБА_2 вантажу він не підписував, печатку на ній не ставив; в ТТН відсутня вартість вантажу і підпис відповідача; в Акті про виявлення недостачі продукції (товару) під час розвантаження автомобіля від 26.03.2015р. зазначено, що автомобіль надано вантажоотримувачем, водій ОСОБА_2

18.08.2015р. відповідачем, ФОП ОСОБА_1, була подана зустрічна позовна заява до Дочірнього підприємства "ФМ Ложістік Дніпро" про відшкодування 35000,00 грн. моральної шкоди. Також позивач за зустрічним позовом просив стягнути з відповідача 350,00 грн. витрат, понесених на візити до суду та інші судові витрати.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 18.08.2015р. у прийнятті зустрічної позовної заяви Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 було відмовлено через те, що її було подано після початку розгляду справи по суті.

У судовому засіданні, яке відбулося 31.08.2015р., представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, надав пояснення щодо вартості товару та документи на її підтвердження.

Представник відповідача проти позову заперечував, звернувся до суду з клопотанням про припинення судового переслідування та призначення по справі почеркознавчої експертизи щодо встановлення достовірності підпису ФОП ОСОБА_1 на Договорі № 0169К4.

Представник позивача проти клопотання відповідача про призначення судової експертизи заперечував, посилаючись на те, що між позивачем та відповідачем існують довготривалі стосунки, а саме згідно Договору про надання транспортних послуг по Україні № 0169К4 від 18.08.2014р. на підставі заявок позивача відповідачем неодноразово здійснювались перевезення вантажу та отримувалась за це оплата, про що свідчать копії наданих представником позивача заявок, товарно-транспортних накладних, актів здачі-прийняття робіт (надання послуг), рахунків-фактур та банківської виписки з рахунку відповідача. При цьому, із заявок та актів здачі-прийняття робіт вбачається, що вони містять підпис відповідача, аналогічний підпису на Договорі, який не визнається відповідачем. Крім того, здійснення інших перевезень на підставі спірного Договору відповідачем не заперечується.

Представник третьої особи пояснив, що він за усною згодою з відповідачем здійснював перевезення вантажу (косметіка "Ів Роше") 25.03.2015р. - 26.03.2015р. Документи на перевезення даного вантажу, а саме оригінал Договору № 0169К4 від 18.08.2014р., а також оригінал заявки від 25.03.2015р. від отримав особисто від відповідача. Проти призначення по справі судової експертизи представник третьої особи заперечував, у зв'язку з тим, що матеріали справи містять достатньо документів на підтвердженні дійсності підпису відповідача.

Приймаючи до уваги вищевикладені доводи сторін, враховуючи, що згідно пояснень відповідача, печатка, якою був скріплений Договір та спірна заявка, не вибувала з його володіння, суд дійшов висновку про необґрунтованість та недоведеність відповідними доказами клопотання відповідача в частині призначення почеркознавчої експертизи, у зв'язку з чим визнав за необхідне відмовити у його задоволенні.

Судом також було відмовлено у задоволенні клопотання відповідача в частині припинення судового переслідування, як у безпідставному.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників судового процесу, суд встановив наступне.

15.06.2012р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_5 Україна" та Дочірнім підприємством "ФМ Ложістік Дніпро" (позивачем) було укладено Договір транспортного експедирування № 021ТК2, згідно якого позивач (експедитор) зобов'язався надавати клієнту, ТОВ "ОСОБА_5 Україна", транспортно-експедиційні послуги на умовах доручення та за рахунок клієнта.

18.08.2014р. між Дочірнім підприємством "ФМ Ложістік Дніпро" (позивачем) та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (відповідачем) було укладено Договір про надання транспортних послуг по Україні № 0169К4, згідно п. 1.2. якого відповідач (виконавець) зобов'язався доставити ввірений йому згідно замовлення вантаж до пункту призначення (або організувати доставку вантажу) у встановлений Договором та додатками до нього строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а позивач (замовник) зобов'язався сплатити за це перевезення встановлену плату.

Відповідно до умов Договору транспортного експедирування № 021ТК2 від 15.06.2012р. та замовлення ТОВ "ОСОБА_5 Україна", позивачем було організовано перевезення з залученням відповідача від вантажовідправника - TOB "ОСОБА_5 Україна" (Київська область, Бориспільський район, с.Дударків, вул.Леніна, 2/2) до магазинів "Ів Роше", розташованих за адресами: м.Харків, вул.Героїв Праці, 7; м.Харків, вул.Героїв Праці, 9; м.Харків, вул.Тракторобудівників, 56 та м.Харків, пр.Леніна, 17.

Згідно п. 2.1. Договору про надання транспортних послуг по Україні № 0169К4 від 18.08.2014р., виконавець виконує (організує виконання) перевезення згідно заявок замовника. ОСОБА_6 передаються шляхом факсимільного зв'язку, завіряються підписами уповноважених осіб та печатками обох сторін.

25.03.2015р. позивачем було направлено відповідачу ОСОБА_6 № 208112 від 25.03.2015р., яку той прийняв до виконання, що підтверджується його печаткою та підписом на копії ОСОБА_6.

Відповідно до інформації, що містилася у заявці, на завантаження прибув автомобіль з державним номером АХ 5144 ВМ (водій - Фізична особа - підприємець ОСОБА_2), що підтверджується його підписом у товарно-транспортних накладних №№ 2984, 2985, 2986, 2987 від 25.03.2015р.

Як вказує позивач, під час завантаження товару питань щодо кількості та товарного вигляду товару у водія не було, про що свідчить відсутність будь-яких зауважень у товарно-транспортних накладних.

Після прибуття до першого пункту розвантаження (м.Харків, вул.Героїв Праці, 7), було виявлено, що пломба зірвана, а частина товару відсутня.

У зв'язку з цим, матеріально відповідальною особою, що прийняла вантаж, було складено Акт про виявлення недостачі продукції (товару) під час розвантаження автомобіля від 26.03.2015р., а саме втрату товару у загальній кількості - 28 (двадцять вісім) ящиків або 5262 (п'ять тисяч двісті шістдесят дві штуки).

По факту даної події водієм було надано пояснення та подано заяву в міліцію.

Позивачем було отримано претензію TOB "ОСОБА_5 Україна" № 31-03 від 31.03.2015р. на суму викраденого товару в розмірі 34073,63 грн., яку було задоволено позивачем у повному обсязі 05.05.2015р., що підтверджується платіжним дорученням № 5767 від 05.05.2015р.

Як вбачається з бухгалтерської довідки ТОВ "ОСОБА_5 Україна" від 27.08.2015р., вартість втраченого вантажу - 34073,63 грн., яка була зазначена у претензії і відшкодована позивачем, становить собівартість непоставленого втраченого товару, а саме парфумерно-косметичної продукції, на день фактичної втрати вантажу, тобто 25.03.2015р.

Оскільки товар було втрачено під час перевезення відповідачем, позивачем на адресу відповідача була направлена претензія за № 931/15 від 20.04.2015р. з вимогою компенсувати завдані збитки. Проте дана претензія була залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Третя особа на стороні відповідача, ФОП ОСОБА_2, в обґрунтування заперечень проти позову посилається на відсутність вини з боку відповідача у спричиненні матеріальної шкоди позивачу, так як товар було викрадено, у зв'язку з чим порушено кримінальну справу.

Суд вважає такі доводи третьої особи безпідставними, оскільки відповідно до п. 4.3. Договору про надання транспортних послуг по Україні № 0169К4 від 18.08.2014р., до обов'язків виконавця (відповідача), зокрема, входить забезпечення збереження вантажу з моменту його прийняття до перевезення і до моменту видачі його у пункті призначення уповноваженій особі вантажоодержувача.

Згідно п. 5.3. зазначеного Договору, виконавець несе перед замовником повну матеріальну відповідальність за збереження вантажу по кількості та цілісності після приймання його в пункті завантаження та до видачі його у пункті призначення уповноваженій особі вантажоодержувача.

Проте, у порушення наведених вище пунктів Договору, відповідач (виконавець) не забезпечив збереження вантажу під час перевезення, що призвело до його втрати та заподіяло збитків позивачеві.

Також судом були визнані безпідставними посилання відповідача на те, що підписи ФОП ОСОБА_1 на Договорі про надання транспортних послуг по Україні № 0169К4 від 18.08.2014р. та заявці на перевезення вантажу не зроблені їм особисто , про що було зазначено вище.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Згідно ст. 924 Цивільного кодексу України, перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві.

Стаття 525 Цивільного кодексу України встановлює, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 7 цієї статті передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов'язань, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином, не допускаються.

Пункт 5.2. Договору встановлює, що сторона, яка порушила свої зобов'язання за Договором відшкодовує потерпілій стороні всі заподіяні їй та належним чином підтверджені нею збитки, до яких, зокрема, відносяться штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт (послуг), вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Частиною другою вищевказаної статті визначено, що під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно ч. 1 ст. 623 Цивільного кодексу України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Судом встановлено, що неналежне виконання з боку відповідача встановленого п. 4.3. Договору № 0169К4 від 18.08.2014р. обов'язку щодо забезпечення збереження вантажу призвело до втрати частини товару, а тому свідчить про наявність вини в діях відповідача, як виконавця послуг з перевезення вантажу.

Умовами вищевказаного Договору передбачена повна матеріальна відповідальність виконавця (відповідача) перед замовником (позивачем) за збереження вантажу (п. 5.3. Договору).

На підставі таких встановлених обставин суд вважає, що позивачем у повному обсязі доведено наявність вини відповідача у невиконанні зобовязань за вказаним договором, заявлена до стягнення сума збитків документально та матеріально обґрунтована, що надає позивачу право вимагати стягнення збитків з відповідача.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Дочірнього підприємства "ФМ Ложістік Дніпро" обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 525, 526, 614, 623, 924 Цивільного кодексу України, ст.ст. 193, 224, 225, 226 Господарського кодексу України, ст.ст. 1, 4, 12, 33, 34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (61146, АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) на користь Дочірнього підприємства "ФМ Ложістік Дніпро" (08330, Київська область, Бориспільський район, с.Дударків, вул.Леніна, буд. 2/2; ; п/р 1000 в Філії "КІБ" ПАТ "Креді ОСОБА_7", МФО 300379) - суму збитків у розмірі 34073,63 грн.; витрати з оплати судового збору в розмірі 1827,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 07.09.2015 р.

Суддя ОСОБА_8