РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" вересня 2015 р. Справа № 918/459/15

ОСОБА_1 апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуюча суддя Сініцина Л.М.

судді Бучинська Г.Б.

ОСОБА_2

при секретарі судового засідання Юрчук Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу позивача - Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" в особі ОСОБА_1 обласної дирекції АБ "Укргазбанк" від 26.06.2015 р. на рішення господарського суду Рівненської області від 16.06.15 р. у справі № 918/459/15

за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк"

до відповідача ОСОБА_1 обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_3 банк України в особі Управління НБУ в Рівненській області

про визнання недійсним рішення адміністративної колегії

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_4 - начальник юридичного відділу, довіреність в справі;

від відповідача: ОСОБА_5 - головний спеціаліст-юрисконсульт, довіреність в справі;

від третьої особи: ОСОБА_6 - головний юрисконсульт, довіреність в справі.

Рішенням господарського суду Рівненської області від 16.06.2015 р. у справі № 918/459/15 (суддя Горплюк А.М.) в позові Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" в особі ОСОБА_1 обласної дирекції АБ "Укргазбанк" до ОСОБА_1 обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання недійсним рішення адміністративної колегії відмовлено. При прийнятті рішення суд виходив з того, що позивачем було допущено порушення законодавства про захист економічної конкуренції визначене пунктом 13 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", яке полягає у неподанні інформації на вимоги відділення від 22.01.2015 р. № 01/32-64-04 та від 29.01.2015 р. № 01/32-88-04 у встановлені головою територіального відділення строки; позивачем не доведено належними та допустимими доказами в розумінні статті 34 ГПК України наявність підстав для скасування рішення Адміністративної колегії ОСОБА_1 обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Публічне акціонерне товариство акціонерний банк "Укргазбанк" в особі ОСОБА_1 обласної дирекції АБ "Укргазбанк" звернулося з апеляційною скаргою від 26.06.2015 р.; просило скасувати рішення господарського суду Рівненської області по справі № 918/459/15 та прийняти нове, яким визнати недійсним в повному обсязі рішення адміністративної колегії ОСОБА_1 обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 05-03/2-15 від 16.04.2015 р.; стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати в сумі 913,50 грн., посилаючись на те, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим. Під час розгляду справи, судом не було належним чином надано правову оцінку доказам та нормативно правовим документам, на які посилався позивач, що в свою чергу призвело до неправильного рішення. Судом не враховано положення статті 334 Господарського кодексу України, яким визначено правовий статус банків. Відповідно вимога, яка була адресована до позивача, була адресована банку як фінансовій установі, а не як суб'єкту господарювання. Відповідне звернення повинно бути викладене з урахуванням специфіки діяльності фінансової установи, яка регулюється спеціальним Законом України "Про банки і банківську діяльність". Судом не було з'ясовано, чи відповідає вимога відділення статті 62 ЗУ "Про банки і банківську діяльність". Жодна з адресованих вимог не була відповідним чином оформленна. З метою додаткового захисту інформації, що становить банківську таємницю, ОСОБА_3 банк України видає нормативно-правові акти з питань зберігання, захисту, використання та розкриття інформації, що становить банківську таємницю, та надає роз'яснення щодо застосування таких актів. ОСОБА_3 банк, має право на тлумачення поняття банківської таємниці. До повноважень АМКУ не належить віднесення інформації до категорії банківської таємниці чи не банківської таємниці. Перелік інформації, що віднесена законом до банківської таємниці не є вичерпним. Інформація про клієнтів банку, чи користується конкретний клієнт послугами банку (послугами депозитарію, кредитними продуктами чи розміщенням депозитів) не є публічною інформацією, та не розповсюджується банком. Вимоги, з якими звертався відповідач до банку стосувалися інформації, що становить банківську таємницю, та яку АМКУ не має повноважень отримувати в адміністративний спосіб. Рішення АМКУ є незаконним та повинно бути скасовано також у зв'язку з неправильним застосуванням положень ЗУ "Про захист економічної конкуренції". Висновок суду, щодо перешкоджання позивачем належному виконанню завдань, покладених на Рівненське обласне територіальне відділення АМКУ є безпідставним, оскільки запитувана інформація, була отримана відповідачем, ще до прийняття рішення від 16.04.2015 р. Притягнення до відповідальності банка є безпідставним ще і з тої позиції, що в діях банку відсутні перешкоди для отримання запитуваної інформації. Запитувана інформація відноситься до категорії банківської таємниці, оскільки містить відомості про наявність кредитних відносин між клієнтом та банком, а також містить відомості про відкриті рахунки в АБ "Укргазбанк". Відповідач без законних на те підстав, самостійно відніс інформацію, яка стосується фінансово економічної діяльності клієнта, до категорії такої, що не є банківською таємницею. Результатом зазначених дій, стало незаконне притягнення банка як суб'єкта господарювання (хоча звернення було направлено та стосувалось відносин між клієнтом та фінансовою установою, а не суб'єкта господарювання) до відповідальності за невиконання вимоги голови територіального відділення АМКУ.

Відповідач - Рівненське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України у відзиві на апеляційну скаргу просить у задоволенні апеляційної скарги ПАТ АБ "Укргазбанк" відмовити, а рішення господарського суду Рівненської області від 16.06.2015 р. залишити без змін, посилаючись на те, що вимоги апеляційної скарги є незаконними і безпідставними та не підлягають задоволенню. Голова територіального відділення Антимонопольного комітету України наділений повноваженнями: при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб'єктів господарювання, об'єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом. Вимоги голови територіального відділення Антимонопольного комітету України в межах його компетенції є обов'язковими для виконання у визначені ним строки, якщо інше не передбачено законом; невиконання вимог голови територіального відділення Антимонопольного комітету України тягне за собою передбачену законом відповідальність. Позивач інформацію запитувану у вимогах не надав та повідомив, що правові підстави для надання запитуваної інформації відсутні. Також у вимозі було зазначено, що інформація з обмеженим доступом (конфіденційна інформація) повинна бути відповідним чином позначена або подана в опечатаному конверті окремо (на конверті та кожній сторінці повинно бути чітко зазначено "інформація з обмеженим доступом") і буде використана згідно з чинним законодавством. Вимогою Відділення вимагало у позивача лише вказати, які конкретно суб'єкти господарювання, або їх уповноважені особи отримували довідки про відсутність заборгованості за кредитами ТзОВ "ОСОБА_7І.М." та ФОП ОСОБА_8 Інформація, яка містилась у вказаній вимозі відділення до банківської таємниці в розумінні статті 60 Закону України "Про банки і банківську діяльність" не відноситься, а тому положення статті 62 вказаного Закону щодо належного оформлення вимоги державного органу на отримання інформації, що містить банківську таємницю не застосовуються. Будь-які твердження позивача щодо віднесення інформації, яка запитувалася відділенням до банківської таємниці є неправомірними, оскільки запитувана інформація не містила жодних конфіденційних даних та даних про стан фінансових рахунків чи зобов'язань конкретного суб'єкта господарювання перед позивачем. Вказані факти находять своє підтвердження у постанові Вищого господарського суду України від 22.10.2013 р. у справі № 918/137/13-г за позовом ПАТ "Креді ОСОБА_9" до відділення про скасування рішення. З огляду на вищенаведене рішення адміністративної колегії від 16.04.2015 р. у справі № 05-03/2-15 є законним та обґрунтованим стосовно наявності в діях позивача порушення законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді неподання інформації відділенню у встановлені його головою строки, за відсутності з боку позивача доказів належності витребуваної інформації до банківської таємниці. Підстави, передбачені статтею 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції", для визнання оспорюваного рішення адмінколегії відділення недійсним відсутні.

Ухвалою ОСОБА_1 апеляційного господарського суду від 29.07.2015 р. у справі № 918/459/15 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_3 банк України в особі Управління НБУ в Рівненській області.

Третя особа правом подачі пояснень-відзиву на апеляційну скаргу не скористалася.

Відповідно до частин 1, 2 статті 101 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Представник позивача (апелянта) в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі з підстав викладених в ній; вказав, що вимога, була адресована банку, як фінансовій установі, а не суб'єкту господарювання у звичному розумінні, оскільки вимога була направлена саме до фінансової установи, судом не було з'ясовано, чи відповідає зазначена вимога статті 62 ЗУ "Про банки і банківську діяльність"; вказав, що жодна з адресованих вимог не були відповідним чином оформленні; зазначив, що інформація відображена в запитах є банківською таємницею та відповідає одразу декільком пунктам статті 60 ЗУ "Про банки і банківську діяльність"; додав, що перелік інформації, що віднесена законом до банківської таємниці не є вичерпним.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційну скаргу заперечив, вказав, що відповідно до статті 3, пункту 5 статті 17 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" Антимонопольний комітет України наділений, повноваженням вимагати інформацію, в тому числі з обмеженим доступом; додав, що вимогою відділенням інформація стосовно операцій за рахунками ТзОВ "ОСОБА_7І.М." та ФОП ОСОБА_8 за конкретний проміжок часу, діяльності та фінансового стану останніх не вимагалась, а просили лише вказати, які конкретно суб'єкти господарювання, або їх уповноважені особи отримували довідки про відсутність заборгованості за кредитами ТзОВ "ОСОБА_7І.М." та ФОП ОСОБА_8, дана інформація до банківської таємниці не відноситься, а тому положення Закону щодо належного оформлення вимоги державного органу на отримання інформації, що містить банківську таємницю не застосовуються; звернув увагу, що будь-які твердження позивача про віднесення інформації, яка запитувалась, до банківської таємниці є неправомірними, оскільки вона не містила жодних конфіденційних даних та даних про стан фінансових рахунків чи зобов'язань перед позивачем, що підтверджується наданими копіями довідок про відсутність заборгованості за кредитами ТзОВ "ОСОБА_7І.М." та ФОП ОСОБА_10 від 04.07.2014 р.

Представник третьої особи в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та вказав, що запитувана інформація є банківською таємницею з посиланням на статтю 62 ЗУ "Про банки і банківську діяльність" та статтю 1076 ЦК України зазначив, що будь яка інформація про клієнта є банківською таємницею; вказав, що антимонопольний комітет повинен був через суд вимагати розкриття такої інформації.

Заслухавши пояснення представників сторін, третьої особи; розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу; перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Розпорядженням ОСОБА_1 обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 1 від 15.01.2015 р. було розпочато розгляд справи за ознаками вчинення ТзОВ "ОСОБА_7І.М." та ФОП ОСОБА_8 порушення, передбаченого пунктом 1 статті 50, пунктом 4 частини 2 статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді анти конкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів (тендерів) (а.с.42).

Листом № 01/32-64-04 від 22.01.2015 р., у зв'язку з розглядом територіальним відділенням справи щодо порушення законодавства про захист економічної конкуренції ТзОВ "ОСОБА_7І.М." та ФОП ОСОБА_8, Рівненське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України звернулося до ОСОБА_1 обласної дирекції АБ "Укргазбанк" з вимогою надати в 10-денний термін з дня отримання наступну інформацію: 1. Копії заяв, з якими ТОВ "ОСОБА_7І.М." та ФОП ОСОБА_8 звертались до ОСОБА_1 обласної дирекції АБ "Укргазбанк" щодо видачі довідок про відсутність заборгованості за кредитами, та на підставі яких останнім було надано довідки № 5-100/17/1114/2014 та № 5-100/17/1115/2014 від 04.07.2014 р. 2. Копії документів, в яких отримання зазначених довідок засвідчено підписами вказаних підприємців, або їх уповноваженими особами (а.с.7).

Листом-відповіддю № 5-100/17/195/2015 від 27.01.2015 р. Рівненська обласна дирекція Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк", посилаючись на статтю 60 Закону України "Про банки і банківську діяльність", відмовила ОСОБА_1 обласному територіальному відділенню Антимонопольного комітету України в наданні запитуваної інформації та роз'яснила порядок звернення з вимогою про надання інформації, що становить банківську таємницю (а.с.8).

29.01.2015 р. Рівненське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України повторно звернулося до ОСОБА_1 обласної дирекції АБ "Укргазбанк" з листом-вимогою № 01/32-88-04, скріпленим печаткою, про надання в 10-денний термін з дня отримання вимоги у зв'язку із розглядом територіальним відділенням справи щодо порушення законодавства про захист економічної конкуренції ТОВ "ОСОБА_7І.М." та ФОП ОСОБА_8, наступної інформації: 1. Копії заяв, з якими ТОВ "ОСОБА_7І.М." та ФОП ОСОБА_8 звертались до ОСОБА_1 обласної дирекції АБ "Укргазбанк" щодо видачі довідок про відсутність заборгованості за кредитами, та на підставі яких останнім було надано довідки №5-100/17/1114/2014 та №5-100/17/1115/2014 від 04.07.2014 р. 2. Копії документів, в яких отримання зазначених довідок засвідчено підписами вказаних підприємців, або їх уповноваженими особами (а.с.9).

Листом № 5-100/17/246/2015 від 03.02.2015 р. Рівненська обласна дирекція Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" повторно відмовила у наданні інформації посилаючись на те, що правові підстави для надання запитуваної інформації відсутні (а.с.10).

Розпорядженням № 2 Адміністративної колегії ОСОБА_1 обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 10.02.2015 р. по справі № 05-03/2-15 було розпочато розгляд справи за ознаками вчинення ОСОБА_1 обласною дирекцією АБ "Укргазбанк" порушення передбаченого пунктом 13 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у вигляді неподання інформації територіальному відділенню у встановлені головою строки (а.с.12-13), копію якого надіслано банку.

10.02.2015 р. Рівненське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України звернулося до ОСОБА_1 обласної дирекції Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" з листом-вимогою № 01/32-127-04 про надання інформації, відповідно до якого зобов'язано в 10-денний термін з дня отримання вимоги надати до ОСОБА_1 обласного територіального відділення наступну інформацію: 1. Господарсько-правовий статус ОСОБА_1 обласної дирекції АБ "Укргазбанк" з наданням копій підтверджуючих документів (статут, код ЄДРПОУ, свідоцтво про державну реєстрацію тощо). 2. Дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) ОСОБА_1 обласної дирекції АБ "Укргазбанк" за 2014 рік (надати копії підтверджуючих документів, податкову декларацію з податку на прибуток банку, податкову декларацію з податку на прибуток підприємства, податкову декларацію платника єдиного податку тощо) (а.с.11).

Листом № 50302/108/2015 від 20.02.2015 р. банк на дану вимогу повідомив, що Рівненська обласна дирекція АБ "Укргазбанк" є відокремленим структурним підрозділом головної установи банку та підпорядковується Голові правління банку; дирекція не має статусу юридичної особи, не має самостійного балансу та кореспондентського рахунку, не є платником податків, передбачених законодавством України (а.с.14).

18.03.2015 р. на адресу ОСОБА_1 обласної дирекції АБ "Укргазбанк" від ОСОБА_1 обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України надійшло подання з попередніми висновками у справі № 05-03/2-15 про вчинення банком порушення, передбаченого пунктом 13 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у вигляді неподання інформації територіальному відділенню у встановлені його головою строки та про зобов'язання надати інформацію на вимогу від 22.01.2015 р. № 01/32-64-04 (а.с.15-18).

16.04.2015 р. адміністративною колегією ОСОБА_1 обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України було прийнято рішення № 1 по справі № 05-03/2-15, яким визнано, що Публічне акціонерне товариство акціонерний банк "Укргазбанк" в особі ОСОБА_1 обласної дирекції Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" вчинило порушення, передбачене пунктом 13 статті 50 ЗУ "Про захист економічної конкуренції" у вигляді неподання інформації територіальному відділенню Антимонопольного комітету у встановлені його головою строки та постановлено відповідно до абзацу 3 частини 2 статті 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, зазначене у пункті 1 цього рішення, накласти на Публічне акціонерне товариство акціонерний банк "Укргазбанк" в особі ОСОБА_1 обласної дирекції Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" штраф у розмірі 51 000 грн.; зобов'язано банк у 10-денний термін з дня отримання рішення надати інформацію на вимогу від 22.01.2015 р. № 01/32-64-04 (а.с.19-22, 38-40).

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_1 обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, Публічне акціонерне товариство акціонерний банк "Укргазбанк" звернулося до суду з позовом про визнання його недійсним (а.с.2-4).

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" Антимонопольний комітет України здійснює свою діяльність відповідно до Конституції України, законів України "Про захист економічної конкуренції", "Про захист від недобросовісної конкуренції", цього Закону, інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих законів.

Статтею 1 цього ж Закону передбачено, що Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель. Особливості спеціального статусу Антимонопольного комітету України обумовлюються його завданнями та повноваженнями, в тому числі роллю у формуванні конкурентної політики, та визначаються цим Законом, іншими актами законодавства і полягають, зокрема, в особливому порядку призначення та звільнення Голови Антимонопольного комітету України, його заступників, державних уповноважених Антимонопольного комітету України, голів територіальних відділень Антимонопольного комітету України, у спеціальних процесуальних засадах діяльності Антимонопольного комітету України, наданні соціальних гарантій, охороні особистих і майнових прав працівників Антимонопольного комітету України на рівні з працівниками правоохоронних органів, в умовах оплати праці.

Згідно статті 22 цього ж Закону розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов'язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом. Невиконання розпоряджень, рішень та вимог органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимог уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Статтею 22-1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" визначено, що суб'єкти господарювання, об'єднання, органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю, інші юридичні особи, їх структурні підрозділи, філії, представництва, їх посадові особи та працівники, фізичні особи зобов'язані на вимогу органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення подавати документи, предмети чи інші носії інформації, пояснення, іншу інформацію, в тому числі з обмеженим доступом та банківську таємницю, необхідну для виконання Антимонопольним комітетом України, його територіальними відділеннями завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції. Документи, статистична та інша інформація, необхідні для виконання завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції, надаються на вимогу органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення безкоштовно. Вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України можуть передбачати як одноразове, так і періодичне надання інформації. Інформація з обмеженим доступом, одержана Антимонопольним комітетом України, його територіальними відділеннями у процесі здійснення своїх повноважень, використовується ними виключно з метою забезпечення виконання завдань, визначених законодавством про захист економічної конкуренції, і не підлягає розголошенню. Така інформація може бути надана органам слідства та суду відповідно до закону.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" основним завданням Антимонопольного комітету України є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині: 1) здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб'єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції; 2) контролю за концентрацією, узгодженими діями суб'єктів господарювання та дотриманням вимог законодавства про захист економічної конкуренції під час регулювання цін (тарифів) на товари, що виробляються (реалізуються) суб'єктами природних монополій; 3) сприяння розвитку добросовісної конкуренції; 4) методичного забезпечення застосування законодавства про захист економічної конкуренції; 5) здійснення контролю щодо створення конкурентного середовища та захисту конкуренції у сфері державних закупівель.

Для реалізації завдань, покладених на Антимонопольний комітет України, в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі утворюються територіальні відділення Антимонопольного комітету України, повноваження яких визначаються Комітетом у межах його компетенції. У разі необхідності можуть утворюватись міжобласні територіальні відділення. Повноваження територіальних відділень Антимонопольного комітету України визначаються цим Законом, іншими актами законодавства. Повноваження територіального відділення Антимонопольного комітету України не можуть виходити за межі повноважень Антимонопольного комітету України, визначених законом (частини 1, 2 статті 12 цього ж Закону).

Пунктами 1, 5 частини 1 статті 17 зазначеного Закону визначено, що голова територіального відділення Антимонопольного комітету України має такі повноваження: проводити, організовувати розслідування за заявами про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, дослідження за заявами про надання дозволу, попередніх висновків стосовно узгоджених дій, що підвідомчі адміністративним колегіям територіального відділення, а за дорученням Голови чи органів Антимонопольного комітету України - розслідування за заявами і справами про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, дослідження за заявами і справами про надання дозволу на узгоджені дії, концентрацію, підвідомчими цим органам; при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб'єктів господарювання, об'єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом.

Аналогічний за змістом припис містить й підпункт 5 пункту 8 Положення про територіальне відділення Антимонопольного комітету України, затвердженого розпорядженням названого Комітету від 23.02.2001 р. № 32-р.

Згідно абзацу 12 статті 1 Закону України "Про захист економічної конкуренції" суб'єкт господарювання - юридична особа незалежно від організаційно-правової форми та форми власності чи фізична особа, що здійснює діяльність з виробництва, реалізації, придбання товарів, іншу господарську діяльність, у тому числі яка здійснює контроль над іншою юридичною чи фізичною особою; група суб'єктів господарювання, якщо один або декілька з них здійснюють контроль над іншими. Суб'єктами господарювання визнаються також органи державної влади, органи місцевого самоврядування, а також органи адміністративно-господарського управління та контролю в частині їх діяльності з виробництва, реалізації, придбання товарів чи іншої господарської діяльності. Господарською діяльністю не вважається діяльність фізичної особи з придбання товарів народного споживання для кінцевого споживання;

Статтею 60 Закону України "Про банки і банківську діяльність" встановлено, що інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку, є банківською таємницею. Банківською таємницею, зокрема, є: 1) відомості про банківські рахунки клієнтів, у тому числі кореспондентські рахунки банків у ОСОБА_3 банку України; 2) операції, які були проведені на користь чи за дорученням клієнта, здійснені ним угоди; 3) фінансово-економічний стан клієнтів; 4) системи охорони банку та клієнтів; 5) інформація про організаційно-правову структуру юридичної особи - клієнта, її керівників, напрями діяльності; 6) відомості стосовно комерційної діяльності клієнтів чи комерційної таємниці, будь-якого проекту, винаходів, зразків продукції та інша комерційна інформація; 7) інформація щодо звітності по окремому банку, за винятком тієї, що підлягає опублікуванню; 8) коди, що використовуються банками для захисту інформації. Інформація про банки чи клієнтів, що збирається під час проведення банківського нагляду, становить банківську таємницю. Інформація про банки чи клієнтів, отримана ОСОБА_3 банком України відповідно до міжнародного договору або за принципом взаємності від органу банківського нагляду іншої держави для використання з метою банківського нагляду або запобігання легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, чи фінансуванню тероризму, становить банківську таємницю. Положення цієї статті не поширюються на інформацію, яка підлягає опублікуванню. Перелік інформації, що підлягає обов'язковому опублікуванню, встановлюється ОСОБА_3 банком України та додатково самим банком на його розсуд.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 62 Закону України "Про банки і банківську діяльність" інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками: 3) органам прокуратури України, Служби безпеки України, Міністерства внутрішніх справ України, ОСОБА_3 антикорупційному бюро України, Антимонопольного комітету України - на їх письмову вимогу стосовно операцій за рахунками конкретної юридичної особи або фізичної особи - суб'єкта підприємницької діяльності за конкретний проміжок часу;

Вимога відповідного державного органу на отримання інформації, яка містить банківську таємницю, повинна: 1) бути викладена на бланку державного органу встановленої форми; 2) бути надана за підписом керівника державного органу (чи його заступника), скріпленого гербовою печаткою; 3) містити передбачені цим Законом підстави для отримання цієї інформації; 4) містити посилання на норми закону, відповідно до яких державний орган має право на отримання такої інформації (частина 2 статті 62 цього ж Закону).

Як вбачається з вимог, надісланих відповідачем на адресу позивача, вимога від 29.01.2015 р. відповідала вимогам частини 2 статті 62 Закону України "Про банки і банківську діяльність".

До того ж, на думку колегії суддів, інформація, яка вимагалася відділенням у позивача, а саме: копії заяв, з якими ТзОВ "ОСОБА_7І.М." та ФОП ОСОБА_8 зверталися до ОСОБА_1 обласної дирекції АБ "Укргазбанк" щодо видачі довідок про відсутність заборгованості за кредитами, на підставі яких останнім було надано довідки № 5-100/17/1114/2014 та № 5-100/17/1115/2014 від 04.07.2014 р.; копії документів, в яких отримання зазначених довідок засвідчено підписами вказаних підприємців, або їх уповноваженими особами, не містять банківської таємниці, оскільки витребувані документи не стосувалися фінансово-економічного стану клієнтів банку, не містили конфіденційних даних про стан фінансових рахунків чи зобов'язань конкретного підприємця перед банком.

Витребувана відповідачем інформація була необхідна йому для реалізації завдань, покладених на Антимонопольний комітет України Законом.

Згідно частини 1 статті 48 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про: визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; припинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; зобов'язання органу влади, органу місцевого самоврядування, органу адміністративно-господарського управління та контролю скасувати або змінити прийняте ним рішення чи розірвати угоди, визнані антиконкурентними діями органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю; визнання суб'єкта господарювання таким, що займає монопольне (домінуюче) становище на ринку; накладення штрафу…

Пунктом 13 частини 1 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено, що порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції є: неподання інформації Антимонопольному комітету України, його територіальному відділенню у встановлені органами Антимонопольного комітету України, головою його територіального відділення чи нормативно-правовими актами строки;

Відповідно до частин 1, 2, 3, 5 статті 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції" органи Антимонопольного комітету України накладають штрафи на об'єднання, суб'єктів господарювання: юридичних осіб; фізичних осіб... За порушення, передбачені: пунктами 9, 13 - 18 статті 50 цього Закону, накладаються штрафи у розмірі до одного відсотка доходу (виручки) суб'єкта господарювання від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за останній звітний рік, що передував року, в якому накладається штраф. Доход (виручка) суб'єкта господарювання від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) визначається як сумарна вартість доходу (виручки) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) усіх юридичних та фізичних осіб, що входять до групи, яка визнається суб'єктом господарювання відповідно до статті 1 цього Закону. Якщо відповідач на вимогу голови територіального відділення не надав розмір доходу (виручки), розмір доходу (виручки) може бути визначений на підставі адміністративної інформації, отриманої з інших джерел.

Адміністративною колегією ОСОБА_1 обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України прийнято рішення № 1 від 16.04.2015 р., про порушення позивачем законодавства про захист економічної конкуренції, а саме пункту 13 статі 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у вигляді неподання інформації територіальному відділенню Антимонопольного комітету України у встановлені головою територіального відділення строки та накладено штраф на позивача в розмірі 51 000 грн. 00 коп.

Відповідно до вимог Закону, інформація з обмеженим доступом, одержана Антимонопольним комітетом України, його територіальними відділеннями у процесі здійснення своїх повноважень, використовується ними виключно з метою забезпечення виконання завдань, визначених законодавством про захист економічної конкуренції, і не підлягає розголошенню. Така інформація може бути надана органам слідства та суду відповідно до закону.

За розголошення комерційної таємниці працівники Антимонопольного комітету України, його територіальних відділень несуть відповідальність, встановлену законом.

На вимогу відділення від 17.03.2015 № 01/35-236-04 банк відомостей щодо розміру доходу (виручки) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за 2014 рік не надав.

Враховуючи викладене, для визначення розміру штрафу відділення використало інформацію розміщену на сайті АБ "Укргазбанк", а саме: Звіт про прибутки та збитки АБ "Укргазбанк" за IV квартал 2014 року. У розділі поточний квартал з наростаючим підсумком з початку року дохід за 2014 рік зазначено 3 094 050 тис. грн. (а.с.21).

Згідно частини 1 статті 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

Підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права. Порушення або неправильне застосування норм процесуального права може бути підставою для зміни, скасування чи визнання недійсним рішення тільки за умови, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення (стаття 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції").

Відповідно до частини 1 статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Статтями 33, 34 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно частини 1 статті 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції правомірно дійшов до висновку, що позивачем було допущено порушення законодавства про захист економічної конкуренції визначене пунктом 13 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", яке полягає у неподанні інформації на вимоги відділення від 22.01.2015 р. № 01/32-64-04 та від 29.01.2015 р. № 01/32-88-04 у встановлені головою територіального відділення строки; позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявність підстав для скасування рішення Адміністративної колегії ОСОБА_1 обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України.

Оскільки відділення АМК у межах наданих йому повноважень мало право витребувати у позивача відповідну інформацію, необхідну для дослідження антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів (тендерів), а позивач у свою чергу зобов'язаний був надати таку інформацію у встановлені строки і невиконання розпоряджень, рішень і вимог голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, відповідно до частини другої статті 22 вищезазначеного Закону, тягне за собою передбачену законом відповідальність, а позивач зазначені вимоги не виконав, тому позивача правомірно, згідно з положеннями Закону України "Про захист економічної конкуренції", було притягнуто до відповідальності за порушення законодавства про захист економічної конкуренції (постанови ВСУ від 14.08.2012 р. у справі № 08/03/26/64/2011, від 11.12.2012 р. у справі № 5023/599/12).

За наведених обставин, враховуючи наявні матеріали справи, заявлені позовні вимоги є безпідставними, не ґрунтуються на нормах законодавства, що регулюють спірні правовідносини, а тому не підлягають до задоволення; відповідачем правомірно прийнято спірне рішення, підстави для визнання його недійсним відсутні.

Місцевим господарським судом, правомірно прийнято рішення про відмову в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" в особі ОСОБА_1 обласної дирекції АБ "Укргазбанк" до ОСОБА_1 обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання недійсним рішення адміністративної колегії в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки спростовуються вищенаведеним та матеріалами справи, не відповідають нормам законодавства, що регулюють дані правовідносини, не впливають на правомірність прийнятого господарським судом рішення та не можуть бути підставою для його скасування.

Рішення суду першої інстанції прийнято з дотриманням норм матеріального і процесуального права та повним дослідженням усіх обставин справи, висновки суду відповідають матеріалам справи та ґрунтуються на нормах чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 103 ГПК України апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити рішення місцевого господарського суду без змін, а скаргу - без задоволення.

Апеляційний господарський суд залишає рішення місцевого господарського суду без змін, а скаргу - без задоволення, якщо рішення є законним та обґрунтованим.

За таких обставин, підстав для скасування рішення не вбачається.

Апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Керуючись статтями 49, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Рівненської області від 16.06.2015 р. у справі № 918/459/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу позивача - Публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк" в особі ОСОБА_1 обласної дирекції АБ "Укргазбанк" від 26.06.2015 р. - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуюча суддя Л.М. Сініцина

Судді Г.Б. Бучинська

ОСОБА_2