донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

31.08.2015 справа №913/86/15

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого:ОСОБА_1
суддівОСОБА_2, ОСОБА_3
При секретарі: Трегубової Т.Ю.
від позивача:ОСОБА_4 представник за довіреністю №528/22 від 31.12.2014 р.

Розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Центренерго», м. Київ в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції, смт. Комсомольське Зміївський район Харківської області
на рішення господарського суду Луганської області
від14.07.2015 року
у справі№913/86/15 (суддя Іванов А.В)
за позовомПублічного акціонерного товариства «Центренерго», м. Київ в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції, смт. Комсомольське Зміївський район Харківської області
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрінвестмаш», м. Луганськ
простягнення 81 155 грн. 84 коп.
ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Центренерго», м. Київ в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції, смт. Комсомольське Зміївський район Харківської області звернувся до господарського суду Луганської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрінвестмаш», м. Луганськ про стягнення 81 155 грн. 84 коп.

Рішенням господарського суду Луганської області від 14.07.2015р. позовні вимоги задоволені частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрінвестмаш", м. Луганськ, вул. Оборонна, 34А/208, код 31417729, на користь Публічного акціонерного товариства "Центренерго", м. Київ, вул. Народного ополчення, б. 1, в особі Відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції, смт. Комсомольське Зміївський район Харківської області, Балаклійське шосе, 2. код 05471247, штраф в сумі 29899 грн. 52 коп., пеню в сумі 18255 грн. 68 коп., судовий збір в сумі 1 084 грн. 14 коп.

Позивач, Публічне акціонерне товариство «Центренерго», м. Київ в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції, смт. Комсомольське Зміївський район Харківської області з прийнятим рішенням суду першої інстанції від 14.07.15р. не згоден, вважає його необґрунтованим та таким, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права України. Тому, він звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить Донецький апеляційний господарський суд рішення господарського суду Луганської області від 14.07.2015 р. у справі №913/86/15 в частині стягнення суми пені скасувати та прийняти у цій частині нове рішення, у якому задовольнити позовні вимоги ПАТ «Ценренерго» в особі Зміївської ТЕС та стягнути з ТОВ «Укрінвестмаш» пеню у заявленому в позові розмірі, а саме 51 256,32 грн. Вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Розпорядженням Донецького апеляційного господарського суду від 31.08.2015 року у звязку з находженням у відпустці визначеного за результатами автоматичного розподілу справи №913/86/15 члена колегії суддів - судді Марченко О.А. та наявністю у складі постійно діючої колегії №2 другої судової палати іншого судді, керуючись ч. 5 ст. 26 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", п. 10.1 Засад використання автоматичної системи документообігу Донецького апеляційного господарського суду, затверджених рішенням загальних зборів суддів від 23.06.2015 р. з метою забезпечення подальшого розгляду справи, замінено відсутнього суддю Марченко О.А. з розгляду апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Центренерго", м. Київ в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції, смт. Комсомольске, Зміївський район на рішення господарського суду Луганської області від 14.07.2015 року у справі №913/86/15 на суддю другої судової палати - ОСОБА_2

У судовому засіданні позивач, Публічне акціонерне товариство «Центренерго», м. Київ в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції, наполягає на вимогах, викладених в апеляційній скарзі.

Відповідач, Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрінвестмаш», м. Луганськ до судового засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, своїми процесуальними правами, передбаченими статтею 22 Господарського процесуального кодексу України, не скористався.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду у відповідності до статті 101 Господарського процесуального кодексу України на підставі встановлених фактичних обставин переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді справи норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи.

Заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права України, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення господарського суду не відповідає вимогам чинного законодавства України, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, між Публічним акціонерним товариством «Центренерго», як покупцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрінвестмаш», як продавцем, 28.10.2013 укладено договір № 12/595 про закупівлю товарів. Предметом якого є правовідносини, за якими постачальник (відповідач у справі) зобов'язується поставити покупцю товари (продукцію) згідно умов договору, а покупець (позивач у справі) зобов'язується прийняти та оплатити продукцію, що поставляється, відповідно до умов договору (п. 1.1, 1.2 договору).

Розрахунки за продукцію здійснюються покупцем у національній валюті України шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок постачальника на підставі рахунку постачальника в порядку, передбаченому додатком до договору, відповідно до п. 2.5 договору.

У разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов'язань щодо поставки продукції постачальника стягується пеня у розмірі 0,1% вартості продукції, з якої допущено прострочення за кожен день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7% вказаної продукції.

Покупець виконав прийняті на себе зобов'язання за договором, а саме постачальнику було направлено заявку на поставку продукції № 07/844-6520 від 29.10.2013, яка була отримана ним 04.11.2013, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.28).У вказаній заявці було зазначено про поставку ходового колеса 2Е842665:1А - 4 шт., шківу канатотягового 650 № 201-10021 - 2 шт., ходового колеса ТП-759 - 3 шт., гальмівного шківу 370.540.01.01 - 2 шт.

За видатковою накладною від 02.12.2013 № УІ-0000129 покупцю було відпущено товар на суму 71558 грн. 00 коп. та відповідно до акту приймання передачі постачальником покупцю було передано наступну продукцію: шків канатотяговий 650 № 201-10021 - 2 шт., гальмівний шків 370.540.01.01 - 2 шт. (а.с. 30).

Як вбачається із матеріалів справи, позивач платіжним дорученням від 15.01.2015 № Z/105 сплатив постачальнику за поставлену продукцію 71558 грн. 00 коп. Відповідач виконав умови договору частково. Тому, позивач звернувся до суду за захистом свого права.

Згідно із ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Приписами ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства. Аналогічна за змістом норма міститься у п.1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Пунктом 2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін, згідно норм ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України.

Якщо за договором купівлі-продажу переданню підлягає товар у певному співвідношенні за видами, моделями, розмірами, кольорами або іншими ознаками (асортимент), продавець зобов'язаний передати покупцеві товар в асортименті, погодженому сторонами, згідно ч. 1 ст. 671 Цивільного кодексу України.

Дослідивши матеріали справи колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідачем не було дотримано умови договору при здійсненні поставки продукції.

Постачальником було поставлено лише частину на продукції: - шків канатотяговий 650 № 201-10021 - 2 шт., гальмівний шків 370.540.01.01 - 2 шт. (а.с. 30).

Тобто, строк поставки: повинен складати не більше 30 днів з дати отримання постачальником письмової заявки покупця, проте до цього часу відповідачем не було поставлено позивачу ходове колесо 2Е842665:1А - 4 шт. та ходове колесо ТП-759 - 3 шт.

Відповідно до ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов'язань щодо поставки продукції з постачальника стягується пеня у розмірі 0,1% вартості продукції, з якої допущено прострочення за кожен день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7% вказаної продукції, згідно п. 9.2 договору.

Позивачем нараховано пеню в сумі 51256 грн. 32 коп. за період з 05.12.2013 по 03.04.2014 та штраф в сумі 29899 грн. 52 коп. Здійснено розрахунок пені, виходячи з розміру в 0,1% від суми простроченого платежу.

Суд першої інстанції невірно дійшов висновку про перерахування розміру пені.

За змістом положень договору сторонами була передбачена відповідальність у вигляді пені за невиконання зобовязань щодо поставки продукції, отже суд першої інстанції помилково дійшов висновку про застосування Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», який є чинним.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Дослідивши матеріали справи, вбачається, що здійснений позивачем розрахунок заявленої до стягнення неустойки в розмірі 51 256,32 грн. є правомірним, відповідно до умов договору.

Позовні вимоги в частині стягнення штрафу в розмірі 7% від вартості продукції також є правомірними та підлягають стягнення в сумі 29899 грн. 52 коп.

Відповідно до п. 4 ст. 129 Конституції України, ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, а за загальним правилом тягар доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

З урахуванням вищевикладеного, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення скасуванню.

Отже, відповідно до статті 47 Господарського процесуального кодексу України, судове рішення прийняте за результатами дослідження усіх обставин справи.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статями 33, 34, 43, 49, 99, 101, 102, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Центренерго», м. Київ в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції, смт. Комсомольське Зміївський район Харківської області на рішення господарського суду Луганської області від 14.07.2014 року у справі №913/86/15 задовольнити.

Рішення господарського суду Луганської області від 14.07.2015 року у справі №913/86/15 скасувати в частині відмови.

Прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги та викласти рішення в наступній редакції:

« Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ТОВ «Укрінвестмаш» (м. Луганськ, вул. Оборонна 34А/208, код 31417729) на користь Публічного акціонерного товариства «Центренерго» (м. Київ, вул. Народного ополчення, б.1) в особі Відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції (смт. Комсомольське Зміївський район Харківської області, Балаклійське шосе, 2, код 05471247) штрафні санкції у розмірі 29 899,52 грн. та пеню у розмірі 51256,32 грн., судовий збір у розмірі 1827,00 грн.»

Стягнути з ТОВ «Укрінвестмаш» (м. Луганськ, вул. Оборонна 34А/208, код 31417729) на користь Публічного акціонерного товариства «Центренерго» (м. Київ, вул. Народного ополчення, б.1) в особі Відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції (смт. Комсомольське Зміївський район Харківської області, Балаклійське шосе, 2, код 05471247 - 913,50 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Доручити господарському суду Луганської області видати наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Головуючий Л.Ф. Чернота

Судді О.В.Стойка

ОСОБА_3

Надр.5 прим:1 у справу;1 позивачу;1 відповідачу;1 ДАГС;1 ГСЛО