ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

02.09.15 Справа № 904/7330/15

За позовом: державного підприємства "Український науково-технічний центр з металургійної промисловості "Енергосталь", м. Харків

до публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського", м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області

про стягнення 96 027,82 грн.

Суддя: Євстигнеєва Н.М.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1, довіреність №489 від 19 травня 2014 року, юрисконсульт

Від відповідача: ОСОБА_2, довіреність №94 від 02 червня 2015 року, представник

СУТЬ СПОРУ:

Державне підприємство "Український науково-технічний центр з металургійної промисловості "Енергосталь" звернулося до господарського суду із позовом, яким просить стягнути з публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського":

- інфляційні збитки у розмірі 91 859,85 грн.

- 3 % річних у розмірі 4 167,97грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором на виконання проектно-вишукувальних і конструкторських робіт №70124/28-1587-02 від 01.09.2008 в частині своєчасної оплати за виконані роботи.

Відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечує та зазначає, що заявлені позивачем вимоги є правомірними лише в частині стягнення трьох відсотків річних у сумі 4 167,97грн. та збитків від інфляції у сумі 71 264,58грн.

На підставі статті 83 Господарського процесуального кодексу України відповідач просить розстрочити виконання рішення суду строком на три місяці.

У судовому засіданні 02.09.2015 оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2014 році Державне підприємство "Український науково-технічний центр з металургійної промисловості "Енергосталь" звернулося до господарського суду із позовом до публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського" про стягнення заборгованості у розмірі 165 180,00грн.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 02.12.2014р. у справі №904/7064/14 (суддя Ніколенко М.О.), яке залишено без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.02.2015, позов державного підприємства "Український науково-технічний центр з металургійної промисловості "Енергосталь" (далі - ДП"Український НТЦ МП "Енергосталь") задоволено, з публічного акціонерного товариства (далі-ПАТ) "Дніпровський металургійний комбінат імені ОСОБА_3" на користь позивача стягнуто 165180грн. заборгованості.

Постановою Вищого господарського суду України рішення господарського суду Дніпропетровської області від 02.12.2014 та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.02.2015 у справі №904/7064/14 залишено без змін.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 02.12.2014р. у справі №904/7064/14 встановлено наступне.

01.09.2008 між ДП "Український НТЦМП "Енергосталь" (виконавцем) та відкритим акціонерним товариством "Дніпровський металургійний комбінат імені ОСОБА_3" (замовником) укладено договір №70124/28-1587-02, на підставі п.1.1 якого замовник доручив і зобов'язався сплатити згідно з п.2 цього договору, а виконавець прийняв на себе виконання і передачу робіт: "ТЕО. Об'єкти інфраструктури. Газотурбінна електростанція комбінованого циклу потужністю 303МВт. Інженерно-геологічні та інженерно-геодезичні вишукування".

Відповідно до п.2.1 договору, в редакції протоколу розбіжностей, вартість робіт становила 390141грн.60коп., з урахуванням податку на додану вартість.

В п.2.4 договору сторонами узгоджено, що розрахунок за виконані роботи замовник здійснює на підставі оформленого акту здачі-приймання робіт в строк до 20 банківських днів після надання виконавцем розрахункових документів та податкової накладної.

Згідно з п.2.5 договору в разі зупинення або припинення робіт на вимогу замовника, останній здійснює оплату фактично виконаних робіт згідно з наданим виконавцем та узгодженим з замовником актом фактично виконаних робіт.

П.п.3.2, 3.3 договору передбачено, що документом про виконання науково-технічної продукції являється акт здачі-приймання, який направляється одночасно з виконаною продукцією. Замовник приймає роботу протягом 20 днів згідно з календарним планом, підписує акт та направляє його на адресу виконавця.

Відповідно до п.9.1, в редакції протоколу розбіжностей, договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами, діє до виконання сторонами зобов'язань за договором, але не більш ніж до 30.12.2009.

Додатковою угодою від 15.12.2009 строк дії договору продовжено до 30.12.2010, виконання робіт зупинено.

Виходячи з умов договору, позивач виконав роботи на загальну суму 165180грн., що підтверджується актом здачі-приймання робіт №85.

Факт виконання робіт відповідачем не оспорюється.

01.08.2014 позивач направив на адресу відповідача вимогу від №1-22-6877 щодо оплати протягом 20 банківських днів вартості робіт в сумі 165180 грн., а також податкову накладну №55 від 16.07.2014 та рахунок-фактуру №ЕС-3 від 16.07.2014.

Зазначені документи були отримані відповідачем 05.08.2014, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ч.3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

19 грудня 2014 року господарським судом Дніпропетровської області видано наказ на примусове стягнення у справі №904/7064/14.

Відповідно до Інформації про виконавче провадження, що розміщена на офіційному сайті Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень https://trade. Informust. Ua/ vpdoc/doc відповідачем 08.07.2015 на рахунок Заводського відділу Державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції перераховано 168 483,6грн., у тому числі борг у сумі 165 180,00грн. з урахуванням податку на додану вартість та судові витрати в сумі 3 303,6грн. На рахунок позивача грошові кошти надійшли 16.07.2015 (банківська виписка міститься в матеріалах справи, а.с.51).

У звязку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань щодо повної оплати вартості виконаних робіт відповідно до умов договору та рішення господарського суду Дніпропетровської області від 02.12.2014 в частині сплати основного боргу позивачем нараховані 3% річних на суму основного боргу 165 180,00грн. за період з 04 вересня 2014 року по 07 липня 2015 року у сумі 4 167,97грн. та втрати від інфляції у сумі 91 859,85грн., а всього 96 027,82грн.

Отже, предметом розгляду у даній справі є стягнення трьох відсотків річних та суми втрат від інфляції, які нараховані на суму основного боргу.

Субєкти господарювання повинні виконувати господарські зобовязання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (частина 1 статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Договір є обовязковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розрахунок трьох відсотків річних перевірено судом, відповідає вимогам чинного законодавства.

Таким чином, вимога позивача про стягнення трьох відсотків річних у сумі 4 167,97грн. за період з 04.09.2014 по 07.07.2015 є правомірною та такою, що підлягає задоволенню.

Розрахунок суми, на яку збільшився розмір боргу внаслідок інфляційних процесів за період з вересня 2014 року по червень 2015 року у сумі 91 859,85грн. здійснено позивачем правильно, у відповідності до Рекомендацій відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладений у листі Верховного Суду України від 03.04.1997 року №62-97р.

Право відповідача визнати позов повністю або частково передбачено статтею 22 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно зі статтею 78 Господарського процесуального кодексу України визнання позову відповідачем викладається в адресованій господарському суду письмовій заяві, що долучається до справи.

Відповідно до частини 5 статті 78 Господарського процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Дії відповідача в частині визнання суми від інфляції (в частині 71 264,58грн.) та трьох відсотків річних у сумі 4 167,97грн. не суперечать законодавству, не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб, з огляду на що господарський суд приймає визнання позову відповідачем в частині суми основного боргу.

Отже, позов підлягає задоволенню повністю.

Відповідач просить розстрочити виконання рішення суду строком на три місяці.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Відповідно пункту 7.1.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 року №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів" розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Вирішуючи питання про розстрочку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (пункт 7.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 року №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів").

Заявляючи про надання розстрочки виконання рішення суду відповідач посилається на те, що господарська діяльність товариства, як і багатьох інших підприємств металургійної галузі, починаючи з 2008 року здійснюється в надзвичайно складних умовах, які викликані нестабільністю світового ринку чорних металів, постійним зростанням цін на електроенергію, природний газ, сировину, зростанням тарифів на залізничні перевезення. Негативно вплинула на виробничу діяльність втрата господарських звязків з постачальниками сировини та палива на Донбасі у звязку з проведенням АТО на території Донецької та Луганської областей, та необхідність пошуку нових постачальників. Тільки за перше півріччя 2015 року сума збитків товариства склала 335 755 млн.грн.

Розглянувши подане клопотання господарський суд вважає його таким, що підлягає задоволенню та надає розстрочку виконання рішення суду у сумі 96 027,82грн. (три відсотки річних та втрати від інфляції) на три місяці, починаючи з вересня 2015 року зі сплатою суми 32 009,27 грн. до 30 числа (включно) кожного місяця розстрочки, а до 30 листопада 2015 року (включно) суми 32 009,28грн.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача у сумі 1 920,56грн.

Керуючись ст.ст. 1, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського" (51925, Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, вул. Кірова, 18б, код 05393043) на користь державного підприємства "Український науково-технічний центр з металургійної промисловості "Енергосталь" (61166, м. Харків, пр. Леніна, буд. 9, код 31632138) втрати від інфляції у сумі 91 859 (дев'яносто одна тисяча вісімсот п'ятдесят дев'ять) грн. 85коп., три відсотки річних у сумі 4 167 (чотири тисячі сто шістдесят сім) грн. 97 коп., витрати по сплаті судового збору у сумі 1 920 (одна тисяча дев'ятсот двадцять) грн. 56 коп., про що видати наказ.

Надати публічному акціонерному товариству "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського" (51925, Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, вул. Кірова, 18б, код 05393043) розстрочку виконання рішення суду на 3 (три) місяці починаючи з вересня 2015 року зі сплатою суми 32 009 (тридцять дві тисячі дев'ять) грн. 27 коп. до 30 числа (включно) кожного місяця розстрочки, а до 30 листопада 2015 року (включно) суми 32 009 (тридцять дві тисячі дев'ять) грн. 28коп.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя Н.М.Євстигнеєва

Повне рішення складено, - 07.09.2015.