ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2015 р. Справа № 923/1413/15

Господарський суд Херсонської області у складі судді Литвинової В.В. при секретарі Короткій Ю.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.Херсон

до: Управління капітального будівництва Херсонської міської ради, м.Херсон

про стягнення 119 880 грн. 00 коп.

за участю представників сторін:

від позивача - Петренко Н.О., адвокат - свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 496 від 07.10.2010р.;

від відповідача - Гажур М.В., представник за довіреністю № 01-10-718 від 24.06.2015р.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (позивач) звернувся до господарського суду Херсонської області з позовною заявою до Управління капітального будівництва Херсонської міської ради (відповідач) про стягнення 119 880 грн. 00 коп.

Позивач наполягає на задоволенні позовних вимог. В судовому засіданні 03.09.2015 року надав заяву про покладення на нього суми судових витрат в разі задоволення позову.

Відповідач надав відзив, в якому визнає позовні вимоги в повному обсязі, просить не стягувати з нього судові витрати.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, які прибули в судове засідання, суд -

в с т а н о в и в:

Між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (позивач, постачальник) та Управлінням капітального будівництва Херсонської міської ради (відповідач, замовник) укладено договір поставки №1/1 від 29.12.2014 р. (далі - договір), за умовами якого постачальник зобов'язується передати у зумовлені строки другій стороні товар, а замовник зобов'язується прийняти вказаний товар і сплатити за нього певну грошову суму. Предметом поставки є обладнання для реконструкції КНС в сел..Північному (в районі вул..Ракетної та Некрасова) у м.Херсоні. Найменування та кількість обладнання зазначено у специфікації, яка є невід'ємною частиною договору.

Договір підписаний сторонами без зауважень, скріплений печаткою. Протягом дії Договору в нього не вносилися зміни та доповнення.

Із огляду на зазначений Договір суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою він є договором поставки, правовідносини, які витікають із нього, регулюються ст. 264-271 ГК України.

Вищевказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань.

Так, ст.173 ГК України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Законами України, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Однією з підстав виникнення господарського зобов'язання, згідно ст.174 ГК України, є господарський договір.

Відповідно до ч.1 ст.175 ГК України, майново-господарські зобов'язання, які є одним із видів господарських зобов'язань, - це цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на корить другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України, що визначено ст.175 ГК України.

В силу п.1 ст.193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

За змістом ст.712 ЦК України та ст.265 ГК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Позивач свої договірні зобов'язання щодо поставки виконав в повному обсязі, що підтверджено матеріалами справи та не заперечується відповідачем. За накладною №1 від 29.12.2014 р. позивач передав відповідачу товар на суму 119880,00 грн., який сторони обумовили в Додатку №1 до договору - Специфікації на обладнання (а.с.13).

В п.5.2. договору сторони обумовили, що оплата товару здійснюється шляхом оплати вартості обладнання по факту його поставки на об'єкт будівництва за видатково-прибутковою накладною.

Судом встановлено, що відповідач свої обов'язки, передбачені п.5.2. договору не виконав.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до п.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, позовна вимога про стягнення з відповідача основного боргу за Договором заявлена обґрунтовано та підлягає задоволенню.

Згідно ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до положень ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

В силу ст.34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. За приписами статті 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на викладене, суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного рішення.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Враховуючи заяву позивача про покладення на нього судових витрат, - суд не відшкодовує судові витрати за рахунок відповідача.

На підставі вищевикладених норм права та керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, - суд

в и р і ш и в:

1.Позов задовольнити в повному обсязі.

2.Стягнути з Управління капітального будівництва Херсонської міської ради (73025, м.Херсон, вул.Суворова,38, р/р 1527 в УДКСУ м.Херсона, МФО 852010, ) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, р/р НОМЕР_2 в УкрСиббанк, МФО 351005, код ЄДРПОУ НОМЕР_1) суму основного боргу у розмірі 119880,00 грн.

3.Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 04.09.2015 р.

Суддя В.В.Литвинова