ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.09.15 Справа№ 914/2051/15

Господарський суд Львівської області у складі судді Гутьєвої В.В.

при секретарі Петровській Н.Я.

розглянув матеріали справи за позовною заявою: Публічного акціонерного товариства Львівобленерго, м. Львів

до відповідача: Львівського комунального підприємства Львівелектротранс, м. Львів

про стягнення 341 817,14 грн. заборгованості

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1 представник

від відповідача: ОСОБА_2 представник

Відповідно до ст.20 ГПК України розяснено право відводу судді. Відводу судді заявлено не було. На підставі ст.22 ГПК України розяснено процесуальні права та обовязки сторін.

ВСТАНОВИВ:

Суть спору: Позов заявлено Публічним акціонерним товариством Львівобленерго до Львівського комунального підприємства Львівелектротранс про стягнення 341 817,14 грн. заборгованості.

Ухвалою суду від 25.06.2015 р. позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до судового розгляду на 10.08.2015 р.

Підстави відкладення розгляду справи викладені в ухвалі суду від 10.08.2015 р.

Ухвалою суду від 25.08.2015 р. продовжено строк розгляду спору на пятнадцять днів, розгляд справи відкладено на 01.09.2015 р.

У судовому засіданні 01.09.2015 р., відповідно до ст. 77 ГПК України, оголошено перерву до 02.09.2015 р.

02.09.2015 р. представник позивача у судове засідання зявився, вимоги суду виконав повністю, позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві, поясненнях, наданих у судовому засіданні, просив стягнути з відповідача заборгованість на суму 341 817,14 грн., з них: 108 858,80 грн. пені, 6 121,92 грн. 3 % річних, 226 836,42 грн. втрат від інфляції та судовий збір на суму 6 836,34 грн.

02.09.2015 р. представник відповідача у судове засідання зявився, вимоги, викладені в ухвалах суду виконав, проти позову заперечив з підстав, викладених у запереченні, поданому на адресу суду 25.08.2015 р., поясненнях, наданих у судовому засіданні.

02.09.2015 р. відповідач подав на адресу суду клопотання про відхилення позовних вимог у звязку із фінансовою кризою, ЛКП Львівелектротранс заборговано 889 010,70 грн., керівництво відповідача проводить претензійно-позовну роботу щодо примусового стягнення заборгованості. Станом на 04.08.2015 р. з Держаного бюджету України заборговано підприємству 11 783 616,34 грн. за перевезення населення пільгових категорій, про що надано акт звіряння розрахунків за надані послуги станом на 04.08.2015 р. ЛКП «Львівелектротранс» не виплачено заробітну плату в розмірі 4 700 000,00 грн.

У судовому засіданні представник відповідача зазначив, що 07.07.2015 р. направив на адресу суду письмові заперечення у справі та клопотання про залучення до участі у справі третіх осіб. Як доказ надсилання заперечення представник відповідача надав для огляду у судовому засіданні поштову квитанцію про поштове відправлення до господарського суду Львівської області з штрихкодовим ідентифікатором № 127. Відстеживши пересилання за штрихкодовим ідентифікатором № 127 на сайті Українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта» в мережі Інтернет встановлено, що лист з вказаним штрихкодовим ідентифікатором особисто вручено відповідальному працівнику суду 08.07.2015 р. У системі «Діловодство спеціалізованого суду» 08.07.2015 р. у справі № 914/2051/15 не зареєстровано заперечення ЛКП «Львівелектротранс». Згідно з даними системи «Діловодство спеціалізованого суду» 08.07.2015 р. зареєстрована касаційна скарга ЛКП «Львівелектротранс» у справі № 914/596/15 за вх. № 722/15. Відповідно до даних, наданих за усним зверненням до поштового відділення № 14, ЛКП «Львівелектротранс» відправлений рекомендований лист, а відтак, встановити, які документи вкладено у конверт неможливо. Такі дані можна встановити при відправленні цінного листа з описом вкладення.

01.09.2015 р. відповідач подав на адресу суду клопотання від 26.08.2015 р. за вих. № 30/1211 ( за вх. № 3882/15 від 01.09.2015 р.) про залучення Головного управління державної казначейської служби України у Львівській області, Управління фінансів Львівської міської ради, Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, з підстав зазначених у клопотанні. У клопотанні відповідач посилається, зокрема на те, що відповідно до п. 1.1 статуту ЛКП «Львівелектротранс», засновником якого є Львівська міська рада, створене ухвалою та підпорядковане Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради, який є представником власника територіальної громади м. Львова і є органом до сфери управління якого комунальне підприємство. Відповідно до п. 1.2 Наказу Міністерства палива та енергетики України НАК «Нафтогаз України» Державне казначейство України від 03.02.2009 р. № 55/57/43 «Про затвердження Порядку проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію» розрахунки, передбачені в пункті 1.1 цього Порядку, проводяться за згодою сторін на підставі актів звіряння за нарахованими пільгами, субсидіями та компенсаціями населенню (далі - акти звіряння) або договорів, що визначають величину щомісячного споживання ресурсів (товарів, послуг) (далі - договори) та спільного протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання, форма якого наведена у додатку 1, спільного протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків за електроенергію, форма якого наведена у додатку 2. Згідно з п. 2.4 вказаного Порядку Спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків підписуються усіма учасниками розрахунків: відповідним головним фінансовим управлінням, відповідним головним управлінням Державної казначейської служби України, постачальниками та транспортувальниками ресурсів (надавачами товарів, послуг), Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України", ДП "Енергоринок". Спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків за електроенергію додатково погоджуються з Міністерством енергетики та вугільної промисловості України. 17.02.2015 р. та 18.03.2015 р. між Головним управлінням державної казначейської служби України у Львівській області, Управлінням фінансів Львівської міської ради, Департаментом житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради, ЛКП «Львівелектротранс», ПАТ «Львівобленерго» та ДП «Енергоринок» складено спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків за електроенергію за рахунок коштів загального фонду державного бюджету № 20/625 та № 20/1014. ЛКП «Львівелектротранс» здійснює оплату за поставлену активну енергію з загального фонду державного бюджету за погодженням вказаних установ.

Крім того, відповідач у клопотанні просить витребувати у Головного управління державної казначейської служби України у Львівській області, Управління фінансів Львівської міської ради, Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради докази надходження коштів відповідно до протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків за електроенергію за рахунок коштів загального фонду державного бюджету № 20/625 від 17.02.2015 р. 2 000 000,00 грн. та протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків за електроенергію за рахунок коштів загального фонду державного бюджету № 20/1014 від 18.03.2015 р. 960 000,00 грн. на розрахункові рахунки організацій для сплати поставленої активної електричної енергії за січень-лютий 2015 р. та перерахування зазначених коштів на рахунки інших організацій.

Клопотання відповідача про залучення Головного управління державної казначейської служби України у Львівській області, Управління фінансів Львівської міської ради, Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін; їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора; якщо господарський суд при прийнятті позовної заяви, вчиненні дій по підготовці справи до розгляду або під час розгляду справи встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права і обов'язки осіб, що не є стороною у справі, господарський суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору.

Зважаючи на те, що сума основного боргу за договором про постачання електричної енергії № 90231/179/1 від 16.07.2009 р. сплачена повністю, хоча і з порушенням строків, і тому встановлення причин несвоєчасного виділення коштів Головним управлінням державної казначейської служби України у Львівській області, Управлінням фінансів Львівської міської ради, Департаментом житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради не впливає на договірні відносини позивача та відповідача, а відтак взаємовідносини відповідача з Головним управлінням державної казначейської служби України у Львівській області, Управлінням фінансів Львівської міської ради, Департаментом житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради можуть бути предметом розгляду лише в іншому позовному провадженні. Предметом спору у даному позовному провадженні, що виникли між позивачем та відповідачем при виконанні договору про постачання електричної енергії № 90231/179-1 від 16.07.2009 р., укладеного між ВАТ «Львівобленерго» та Львівським комунальним підприємством «Львівелектротранс».

Оскільки відповідачем не доведено можливості впливу рішення господарського суду у даній справі на права або обов'язки зазначених третіх осіб, суд вважає, що підстав для залучення до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головного управління державної казначейської служби України у Львівській області, Управління фінансів Львівської міської ради, Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради, не вбачається, а відтак у задоволенні вказаного клопотання необхідно відмовити.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши подані докази, заслухавши представників сторін, суд встановив.

16.07.2009 р. між ВАТ «Львівобленерго» (перейменоване у ПАТ «Львівобленерго» відповідно до вимог Закону України «Про акціонерні товариства») та ЛКП «Львівелектротранс» укладено договір про постачання електричної енергії № 9023/179/1. Відповідно до умов договору постачальник продає електричну енергію споживачу для потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю зазначеною в додатку № 9 Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору. Згідно з п. 2.3.3 договору споживач зобовязується оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатків № 2 «Порядок розрахунків» та № 9 «Графік зняття показників засобів обліку електричної енергії».

Відповідно до п. 1 та п. 2 додатку № 2 Порядок розрахунків до договору № 90231/179-1 від 16.07.2009 р. розрахунок споживача з постачальником електричної енергії за регульованим тарифом здійснюється за чинними тарифами, які встановлюються відповідно до положень нормативно-правових документів НКРЕ, згідно з договором про постачання електричної енергії. Розрахунковим періодом вважається період з 27 числа попереднього місяця до 26 числа поточного місяця (включно) та прирівнюється до календарного. Розрахунки за електричну енергію проводяться споживачем виключно грошовими коштами на зазначений у договорі поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника електричної енергії.

За умовами п. 4 додатку № 2 Порядок розрахунків до договору № 90231/179-1 від 16.07.2009 р. остаточний розрахунок споживача за електричну енергію спожиту упродовж розрахункового періоду здійснюється на підставі виставленого постачальником електричної енергії рахунка відповідно до даних про фактичне споживання електричної енергії визначеного за показами розрахункових засобів обліку, які фіксуються у терміни, передбачені договором та/або розрахунковим шляхом у випадках, передбачених Правилами користування електроенергії. Пунктом 6 додатку № 2 передбачено, що рахунки на оплату платежів, передбачених договором виписуються постачальником електричної енергії та надаються споживачу. Тривалість періоду для оплати отриманих рахунків має не перевищувати 5 операційних днів з дня отримання рахунку. Дата оплати рахунка (здійснення розрахунку) визначається датою, на яку були зараховані кошти на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника електричної енергії за регульованим тарифом.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем у період з березня 2014 року до квітня 2015 року надані відповідачу послуги з електропостачання, про що відповідачу були виставлено кожного місяця рахунки на оплату за спожиту активну електричну енергію. В порушення зобовязань відповідно до укладеного між сторонами договору відповідач неналежним чином здійснював оплату за спожиту електричну енергію, оплачуючи надані послуги з порушенням термінів.

Пунктом 4.2.1. договору № 90231/179-1 від 16.07.2009 р. сторони встановили, що за внесення платежів, передбачених цим договором, з порушенням термінів, визначених відповідним додатком, споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати.

Відповідно до п. 7 додатку № 2 Порядок розрахунків до договору № 90231/179-1 від 16.07.2009 р. у разі несвоєчасної оплати платежів, обумовлених даним договором, постачальник електричної енергії проводить споживачу нарахування пені, суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 3 % річних від простроченої суми.

Позивачем нараховано пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ згідно з розрахунком на загальну суму 108 858,80 грн. Крім того, позивач нарахував 226 836,42 грн. втрат від інфляції та 6 121,92 грн. 3 % річних від простроченої суми.

Приймаючи рішення суд виходив з наступного.

Згідно із статтею 525 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно із статтею 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі наведеної норми позивач просить стягнути з відповідача 226 836,42 грн. втрат від інфляції та 6 121,92 грн. 3 % річних. Вимога позивача про стягнення з відповідача втрат від інфляції та 3 % річних є обґрунтованою, підтверджується матеріалами справи та підлягає до задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Статтею 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Згідно з ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до ст.ст. 546, 549 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватись, зокрема, неустойкою. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 4.2.1. договору № 90231/179-1 від 16.07.2009 р. сторони встановили, що за внесення платежів, передбачених цим договором, з порушенням термінів, визначених відповідним додатком, споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати.

Відповідно до п. 7 додатку № 2 Порядок розрахунків до договору № 90231/179-1 від 16.07.2009 р. у разі несвоєчасної оплати платежів, обумовлених даним договором, постачальник електричної енергії проводить споживачу нарахування пені, суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 3 % річних від простроченої суми.

Законом України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» від 22.11.1996 р. передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем нараховано пеню в розмірі 108 858,80 грн. за період з 09.02.2015 р. до 31.03.2015 р.

Відповідно до статті 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Статтею 43 ГПК України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Оцінивши зібрані у справі докази, дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, cуд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають до задоволення в частині стягнення пені на суму 108 858,80 грн., 226 836,42 грн. втрат від інфляції, 6 121,92 грн. 3 % річних.

Оскільки спір виник через неправомірні дії відповідача суд відповідно до ст. 49 ГПК України покладає судові витрати на відповідача у розмірі 6 836,34 грн.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 1, 12, 33, 34, 43, 44, 49, 82, 82-1, 84, 85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні клопотання Львівського комунального підприємства Львівелектротранс про залучення Головного управління державної казначейської служби України у Львівській області, Управління фінансів Львівської міської ради, Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача відмовити.

2. Позов задоволити повністю.

3. Стягнути з відповідача: Львівського міського комунального підприємства «Львівелектротранс» (79012, м. Львів, вул. Сахарова, 2, код ЄДОПОУ 03328406) на користь позивача: Публічного акціонерного товариства Львівобленерго (79026, м. Львів, вул. Козельницька, 3, ) 108 858,80 грн. пені, 226 836,42 грн. втрат від інфляції, 6 121,92 грн. 3 % річних від простроченої суми та 6 836,34 грн. судового збору.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення може бути оскаржено до Львівського апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені ст. 91-93 ГПК України.

У судовому засіданні 02.08.2015 р. судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення, повний текст рішення складений та підписаний 04.09.2015 р.

Суддя Гутьєва В.В.