РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.08.2015Справа №910/14459/15

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Агро-Союз"
доПублічного акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк"
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні
позивачаТовариство з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Агро-Союз"
про визнання поруки припиненою
Cуддя Яковенко А.В.

Представники сторін:

від позивача -Селепей Ю.І. дов. б/н від 03.06.2015 р.
від відповідача -Медведь А.В. А.В. дов. Класу «ю» від 27.10.2014р.
від третьої особине з'явився
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Агро-Союз» (надалі - Товариство») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «перший Український Міжнародний Банк» (надалі - «Банк») про визнання поруки припиненою.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на думку позивача до кредитного договору №7.6-78 від 29.04.2009 року були внесені зміни, що збільшили обсяг відповідальності позичальника (ТОВ "Виробниче підприємство "АГРО-СОЮЗ"), а саме зменшено заставну вартість майна переданого Позичальником в заставу, вказані зміни відбулись без згоди Поручителя (Товариства), що на думку позивача є достатньою підставою вважати поруку припиненою.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.06.2015 порушено провадження у справі №910/14459/15 та призначено розгляд вказаної справи на 20.07.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.07.2015 залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача _ Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Агро-союз», розгляд справи №910/14459/15 відкладено на 03.08.2015 відповідно до вимог ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

Представник позивача в судове засідання 03.08.2015 з'явився, надав пояснення по суті спору та просив задовольнити позовні вимог в повному обсязі.

В судове засідання 03.08.2015 представник відповідача з'явився, надав пояснення по справі та просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі з підстав наведених у відзиві на позовну заяву.

Третя особа, яка повідомлена належним чином про час та місце розгляд справи в судове засідання 03.08.2015 не з'явилася, про поважні причини неявки суд не повідомила.

Відповідно до абзацу 3 п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що третя особа повідомлена про час та місце судового розгляду належним чином.

Оскільки про час та місце судового засідання третя особа була належним чином повідомлена, на підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

За результатами дослідження доказів, наявних в матеріалах справи, суд в нарадчій кімнаті, у відповідності до ст. ст. 82-85 ГПК України, ухвалив рішення у справі №910/14459/15.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 03.08.2015 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно засухавши представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

28.04.2009 р. між Банком та Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Агро-Союз» (позичальник) укладено кредитний договір №7.6-78 (надалі - «Кредитний договір), відповідно до якого Банк зобов'язується надати позичальнику кредит у розмірі 54 365 000,00 грн., а позичальник зобов'язується прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити плату за кредит та повернути банку кредит в повному обсязі в порядку та у строки, обумовлені цим Договором (п. 1.1 Кредитного договору).

Статтею 3 Кредитного договору передбачено умови надання кредиту, зокрема:

п. 3.1.4. Укладання між Банком та Позичальником, в забезпечення виконання Боргових зобов'язань за цим Договором, угоди про забезпечення - договору застави товарів в обороті, відповідно до якого в заставу Банку передаються нові трактори колісні New Holland T9060 в загальній кількості 47 (сорок сім) штук, балансовою вартістю 60 369 152,00 грн.

п. 3.1.7 Укладання між Банком та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «Агро-Союз» (Україна, 52005, Дніпропетровська обл., Дніпропетровський р-н, смт. Ювілейне, вул. Нижньодніпровська, 1, ідентифікаційний код 250082145), Угоди про забезпечення - договору поруки, в забезпечення виконання Боргових зобов'язань за цим Договором.

У подальшому до Кредитного договору вносились зміни, шляхом укладання додаткових угод до даного договору.

Так, 22.03.2013, відповідно до змісту Додаткової угоди № 15 до Кредитного договору сторонами погоджено укладання між Банком та Позичальником Угоди про забезпечення - Договору застави товарів в обороті (трактори колісні марок New Holland T9040, New Holland T9060 та Buhler Versatile) на суму не менше 40 501 909,86 грн. в забезпечення виконання зобов'язань позичальника перед Банком за цим Договором.

На виконання вимог Кредитного договору в забезпечення виконання кредитних зобов'язань Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Агро-Союз» 28.04.2009 між Банком та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «Агро-Союз» (надалі - «Поручитель») укладено Договір поруки №7.6-78/П/1 (надалі - Договір поруки).

Відповідно до п. 1.2 Договору поруки Поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником (ТОВ «Виробниче підприємство «Агро-Союз») зобов'язань вказаних в ст. 2 цього Договору.

Статтею 2 Договору поруки передбачено зобов'язання, забезпечені порукою.

Пунктом 2.1 Договору поруки встановлено, що порукою за цим Договором забезпечується виконання наступних зобов'язань Боржника перед кредитором, за саме,

П. 2.1.1.1 Повернення кредиту у розмірі 54 365 000,00 грн. не пізніше 30.07.2010.

П. 2.1.1.2 Щомісячно, не пізніше 1 (одного) банківського дня наступного за 24 числом кожного місяця, сплачувати проценти за користування кредитом за ставкою у розмірі 22,0% річних (із розрахунку 365 днів на рік, а у випадках, передбачених кредитним договором, сплачувати проценти за користування кредитом за іншою, підвищеною ставкою, розрахованою відповідно до умов кредитного договору.

П. 2.1.1.3 За несвоєчасне виконання обов'язків з повернення кредиту, здійснити плати за кредит, інших платежів, передбачених кредитним договором, сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня за кожен день прострочення.

П. 2.1.1.4 За використання кредиту не за цільовим призначенням, передбаченим в кредитному договорі, сплатити штраф у розмірі 25 % від розміру використаних не за призначенням кредитних коштів.

П. 2.1.1. 5 У випадках, передбачених кредитним договором, повернути кредит та здійснити плату за кредит достроково або в інші строки, передбачені кредитним договором, а також здійснити інші платежі, передбачені кредитним договором.

П. 2.1.1.6 відповідно до умов Кредитного договору сплатити/компенсувати Кредитору у повному обсязі всі та будь-які підтверджені витрати кредитора (незалежно від їх розміру), які кредитор понесе під час та/або у зв'язку з реалізацією своїх прав кредитора Кредитним договором, зокрема, але не виключно: права на захист, права на звернення стягнення на майно, заставне/передане в іпотеку в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, права на задоволення вимог кредитора за рахунок будь-якого майна боржника за кредитним договором та/або його поручителів (у випадку наявності).

Згідно п. 2.2 Договору поруки у разі внесення змін до договору, з якого випливає зобов'язання, що мають наслідком збільшення обсягу відповідальності поручителя, поручитель відповідає перед кредитором за виконання Боржником зобов'язання і розрізі таких змін за умови, якщо поручитель письмово погодився із такими змінами у зобов'язанні.

Відповідно до п. 2.3 Договору поруки будь-які зміни у зобов'язанні, які не пов'язані із збільшенням обсягу відповідальності поручителя за цим Договором, жодним чином не впливають на обов'язки поручителя за цим договором і не потребують його згоди.

Пунктом 2.4 Договору поруки встановлено, що положення п. 2.2 цього Договору не стосуються змін, які можуть відбутись у зобов'язанні у випадках, які були прямо передбачені в тексті договору, з якого випливає зобов'язання (в тому числі тих, що тягнуть за собою збільшення обсягу відповідальності поручителя) Зважаючи на те, що поручитель до підписання цього Договору ознайомився з усіма умовами договору, з якого випливає зобов'язання, такі зміни вважаються заздалегідь погодженими поручителем.

Спір у справі виник внаслідок внесення змін Додатковою угодою №15 до Кредитного договору, у зв'язку з чим позивач, посилаючись на положення частини 1 статті 559 Цивільного кодексу України, стверджує, що Договір поруки є припиненим з огляду на те, що обсяг його відповідальності збільшився.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

Частинами 1, 2 статті 554 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Положеннями частини 1 статті 559 Цивільного кодексу України визначено, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Відповідно до абз. п. 4.1.6 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №1 від 24.11.2014 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів» збільшення обсягу відповідальності поручителя внаслідок зміни забезпеченого порукою зобов'язання суди повинні розуміти як: підвищення розміру процентів або встановлення нових умов щодо порядку зміни розміру процентної ставки, що призведе до її збільшення; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти.

Судом встановлено, що внаслідок укладання Додаткової угоди № 15 до Кредитного договору сторони погодили зменшення суми забезпечення виконання зобов'язання Позичальника перед Банком.

Таким чином, вказані зміни не стосувались змісту зобов'язань, передбачених ст. 2 Договору поруки, які збільшують відповідальність поручителя (сума кредиту, порядок повернення кредиту, строк виконання зобов'язання, процента ставка, графік повернення частини кредиту, розмір штрафних санкцій), а тому обсяг відповідальності Поручителя не змінювався, а доводи позивача щодо таких змін є необґрунтованим.

Посилання позивача на необізнаність про існування Додаткової угоди №15 судом не приймається до уваги, оскільки, за змістом п. 2.3 Договору поруки передбачено, що зміни, які не пов'язані із збільшенням обсягу відповідальності не потребує письмової згоди поручителя, а так як судом встановлено що вказані зміни не впливають на обсяг відповідальності позивача, то його згоди не потрібно було.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що внесені зміни до договору забезпеченого порукою зобов'язання не збільшили обсяг відповідальності поручителя, а згода поручителя, як то передбачено умовами Договору поруки №7.6-78/П-1, необхідна лише у разі збільшення обсягу відповідальності, а тому у суду відсутні підстави застосування положення частини 1 статті 559 Цивільного кодексу України до Договору поруки №7.6-78/П-1 від 28.04.2009 р.

Згідно статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Підсумовуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про відсутність підстав визнання Договору поруки №7.6-78/П-1 від 28.04.2009 р. припиненим, відповідно до положень ч. 1 ст. 559 ЦК України, з огляду на що позов "Компанія "Агро-Союз" задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

3. Дата складання повного тексту рішення 31.08.2015.

Суддя А.В.Яковенко