УХВАЛА

01.09.2015Справа № 910/2530/15-г
За заявою Державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця"

про визнання наказу господарського суду міста Києва № 910/2530/15-г від 12.06.2015 таким, що не підлягає виконанню частково

у справі за позовом Державної установи "Лабораторний центр на залізничному транспорті Держсанепідслужби України"

до Державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця"

про стягнення 107 069,84 грн.

суддя Ярмак О.М.

Представники сторін:

від позивача (стягувача): Шостак П.І. - представник за довіреністю від 04.06.15 № 886-08/01;

від відповідача (боржника): Сіренко А.М. - представник за довіреністю від 10.06.15 № 1395;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Державна установа "Лабораторний центр на залізничному транспорті Держсанепідслужби України" звернулась до Господарського суду м. Києва з позовною заявою до Державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця про стягнення з заборгованості у розмірі 107 069,84 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва № 910/2530/15-г від 18.03.2015 (суддя Пукшин Л.Г.), яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 04.06.2015 позов задоволено повністю та стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість та судові витрати. 12.06.2015 на виконання рішення суду було видано наказ.

20.08.2015 боржник звернувся до господарського суду із заявою про визнання наказу Господарського суду міста Києва у справі № 910/2530/15-г від 12.06.2015 таким, що не підлягає виконанню на суму 98 750,00 грн.

За резолюцією-розпорядженням від 20.08.2015 у зв'язку з перебуванням судді Пукшин Л.Г. у відпустці, заяву Державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця" про визнання наказу господарського суду міста Києва № 910/2530/15-г від 12.06.2015 таким, що не підлягає виконанню частково, передано для розгляду судді Ярмак О.М.

Ухвалою суду від 25.08.2015 суддею Ярмак О.М. прийнято справу № 910/2530/15-г до свого провадження та призначено розгляд заяви на 01.09.2015.

Представники стягувача та боржника в судове засідання з'явились, надали письмові пояснення по суті заяви. Представник стягувача проти задоволення заяви заперечував, представник боржника заяву про визнання наказу Господарського суду міста Києва у справі № 910/2530/15-г від 12.06.2015 таким, що не підлягає виконанню частково, підтримав.

Розглянувши подану заяву про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для їх розгляду, господарський суд міста Києва вважає, що вона не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 117 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, який видав наказ, може за заявою стягувача або боржника визнати наказ таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за наказом.

Підставами для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню ст. 117 ГПК України визначає:

- якщо його було видано помилково;

- якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою;

- з інших підстав.

Відповідно до п. 3.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 17.10.2012 № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" ст. 117 ГПК України містить перелік підстав визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, зокрема, якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (наприклад, у разі скасування чи зміни в апеляційному або в касаційному порядку чи за результатами перегляду за нововиявленими обставинами рішення, на підставі якого наказ було видано, якщо на момент таких скасування чи зміни наказ ще не було виконано повністю або частково).

У якості підстави для визнання наказу такими, що не підлягає виконанню частково, заявник посилається на те, що в період з 21.04.15 по 02.07.15 ним було сплачено кошти загальною сумою 98750,00 грн., несплачена сума складає 10461,24 грн. У зв'язку з викладеним, боржник стверджує, що наказ № 910/2530/15-г від 12.06.2015 не підлягає частковому виконанню на суму 98750,00 грн.

З пояснень стягувача вбачається, що спірний наказ було надіслано для виконання до ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві та відкрито виконавче провадження. В той же час, стягувач не заперечує факту добровільної сплати боржником заборгованості в розмірі 98750,00 грн.

Згідно із ч. 4 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст. 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Частиною 1 статті 116 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (ст.1 Закону України «Про виконавче провадження»).

З матеріалів справи вбачається, що станом на момент ухвалення рішення Господарського суду міста Києва № 910/2530/15-г від 18.03.2015, що залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 04.06.2015, заборгованість відповідача перед позивачем існувала та погашена не була, отже підстави, наведені в статті 117 Господарського процесуального кодексу України, судом не встановлені.

В той же час, суд звертає увагу заявника, що з урахуванням норм ст.. 25 Закону України «Про виконавче провадження» боржник зобов'язаний повідомляти державного виконавця про самостійне виконання рішення. У разі повного погашення заборгованості виконавче провадження підлягає завершенню на підставі п. 8 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження».

Враховуючи викладене, суд не встановив підстав, передбачених ст. 117 ГПК України, для визнання наказу господарського суду міста Києва від 12.06.2014 року у справі № 910/2530/15-г таким, що не підлягає виконанню частково, а отже, відмовляє в задоволенні заяви.

З урахуванням викладеного та керуючись ст. ст. 86, 117 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» про визнання наказу від 12.06.2015 р. у справі № 910/2530/15-г таким, що не підлягає виконанню частково.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через господарський суд м. Києва протягом п'яти днів з дня оголошення ухвали.

Суддя О.М. Ярмак