номер провадження справи 11/150/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.08.2015 Справа № 908/4145/15

м. Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі:

головуючий суддя Гончаренко С.А.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Концерн «Міські теплові мережі» (бул. Гвардійський, буд. 137, м.Запоріжжя, Запорізька область 69091, код. ) в особі Філії Концерну «Міські теплові мережі» Хортицького району (вул. Задніпровська, буд. 7, м. Запоріжжя, Запорізька область, 69076),

до відповідача: Субєкт підприємницької діяльності фізична особа ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 69097, код ІПН НОМЕР_1),

відомості про представників сторін та учасників судового процесу:

від позивача: ОСОБА_2 дов. №41/2019 від 05.01.2015;

від відповідача: не зявився;

про: стягнення 4099,39грн.,-

В С Т А Н О В И В :

До господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява концерну «Міські теплові мережі» в особі Філії Концерну «Міські теплові мережі» Хортицького району про стягнення з субєкта підприємницької діяльностіфізичної особи ОСОБА_1 4099,39грн., як вказано в позові, 3038,21грн. основного боргу за поставлену теплову енергію, 458,36грн. пені, 24,32грн. річних і 578,50грн. інфляційних втрат.

15.07.2015 порушено провадження по справі, призначені дата і час судового засідання, в порядку підготовки справи до слухання сторони зобовязані вчинити дії та надати документи, необхідні для всебічного та обєктивного вирішення спору.

У звязку із неявкою відповідача та ненадання ним відзиву на позовну заяву, розгляд справи відкладався.

У відповідності до п. 3.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи - підприємця визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (стаття 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців»).

Згідно до даних, які містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (minjust.gov.ua), юридичною адресою субєкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1 є АДРЕСА_1, 69097.

Поштове відправлення, ухвала господарського суду від 15.07.2015, повернулось з вказаної адреси з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання».

Позивач наполягає на задоволенні позовних вимог з підстав, викладених в позовній заяві, при цьому повідомив, що спір виник внаслідок неналежного виконання відповідачем взятих зобовязань за договором №403400 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді від 01.01.2008 в части повної та своєчасної оплати наданих послуг, в наслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 3038,21рн. Затримка оплати вартості поставленої теплової енергії обумовила нарахування сум пені, 3% річних та втрат від інфляції. Разом з цим, позивач просить судові витрати, повязані із розглядом справи віднести на відповідача.

Відповідач вимоги суду не виконав, відзив на позовну заяву та витребувані докази не надав, акт звіряння взаємних розрахунків, направлений на його адресу позивачем, не підписав. В судове засідання повноважного представника не направив. Заяв про розгляд справи без повноважного представника відповідача на адресу суду не надходило. За таких обставин, справа розглядається в порядку передбаченому ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, за наявними в матеріалах справи документами та за відсутністю повноважного представника відповідача.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, а також ретельно дослідивши додатково надані сторонами докази, встановив наступні обставини:

Статтею 11 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) закріплено, що цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки.

Відповідно до п. 2 цієї статті підставою виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Зобовязанням, відповідно до п. п. 1, 2 ст. 509 ЦК України, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

01.01.2008 між Концерном «Міські теплові мережі» (надалі - Теплопостачальна організація) та субєктом підприємницької діяльності фізичною особою ОСОБА_1 (надалі Споживач) укладено договір №403400 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді (надаліДоговір).

Згідно п. 1.1 вказаного Договору, Теплопостачальна організація бере на себе зобовязання відпустити теплову енергію в гарячій воді Споживачу, а останній, в свою чергу прийняти та оплатити її вартість за діючими тарифами (цінами) в терміни та порядку, встановленими умовами цього договору та додатками до договору.

У розділі 10 Договору зазначено, що договір набуває чинності з 01.01.2008 і діє до 31.12.2008. Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо жодна з сторін за місяць до закінчення терміну дії даного договору не заявляє про розірвання цього договору.

Докази розірвання договору в справі відсутні.

Статтею 655 ЦК України передбачено, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Позивач, виконуючи договірні зобовязання, за період з грудня 2014 року по квітень 2015 року, відпустив відповідачу теплову енергію на суму 3148,60грн., що підтверджується рахунками та актами приймання-передачі за поставлену теплову енергію за вказаний період.

Стаття 692 ЦК України визначає обовязок покупця оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Покупець зобовязаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно з п. 6.2 Договору розрахунковим періодом - є календарний місяць. Підставою для розрахунків відповідача з позивачем, згідно п. 6.3 договору, є рахунок та акт приймання-передачі.

Згідно з п. 6.7 Договору споживач з 10 по 12 число місяця, наступного за розрахунковим, повинен отримати від Теплопостачальної організації документи за розрахунковий період: рахунок фактуру, акт приймання-передачі теплової енергії, податкову накладну (платникам ПДВ).

Як вказано на актах приймання-передачі теплової енергії, споживач відмовлявся від підпису, тому позивач був змушений направляти їх поштою, про що свідчать реєстри на відправку рахунків та актів, з відмітками поштових відділень.

Споживач, згідно п. 6.6.1 Договору, отриманий акт приймання-передачі теплової енергії повинен підписати, оформити належним чином та повернути на адресу Теплопостачальної організації на протязі пяти днів з дати отримання. Датою отримання акту вважається: при отриманні нарочним дата вручення представнику Споживача; при направленні рекомендованим листом дата, зазначена у відбитку поштового штемпеля на документі, що зроблений поштовим відділенням та підтверджує відправлення, з урахуванням поштового пробігу документа (по місту 3 дні, по області 5 днів, по Україні 7 днів).

Відповідно до п. 6.6.2 Договору у разі неотримання Теплопостачальною організацією підписаного Акту приймання-передачі, або обґрунтованих заперечень в його підписанні у термін, встановлений п. 6.6.1 договору, акт підписується Теплопостачальною організацію з позначенням про відмову у підписанні його Споживачем, та оформлений таким чином акт вважається погодженим і є підставою для проведення остаточних розрахунків за зазначений в ньому розрахунковий період.

Відповідно до п. 40 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 №1198, споживач зобовязаний дотримуватись вимог норматипно-технічних документів та договору, вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил.

Відповідно до п. 3.2.6 договору Споживач теплової енергії зобовязується виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені договором.

Відповідно до п. 6.4 Договору, споживач зобовязаний до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, перерахувати на розрахунковий рахунок Теплопостачальної організації суму заборгованості за спожиту теплову енергію. Споживач має право робити передплату.

Стаття 193 Господарського кодексу України (надалі ГК України) передбачає, субєкти господарювання та учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Аналогічне положення закріплено в ст. 526 ЦК України. Так, зобовязання повинно виконуватися належним чином відповідно умовам договору та вимогам цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а у разі відсутності таких умов і вимог згідно звичаїв ділового обігу або іншим вимогам, які звичайно ставляться.

Відповідач взяті на себе зобовязання за договором в частині повної та своєчасної оплати вартості отриманої теплової енергії, виконав частково, сплативши платіжним дорученням від 05.03.2015 суму боргу у розмірі 110,39грн.

Таким чином на момент вирішення спору залишається неоплаченою поставлена теплова енергія на суму 3038,21грн.

Відповідно до ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ст. 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про теплопостачання» у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. У разі несвоєчасної сплати платежів за споживання теплової енергії споживач сплачує пеню за встановленими законодавством або договором розмірами.

Відповідальність споживача за несвоєчасну оплату вартості отриманої теплової енергії в терміни, встановлені п. 6.3 договору закріплено в п. 7.2.8 договору у вигляді нарахування з наступного дня після закінчення терміну сплати Споживачу нараховується пені у розмірі 0,5% від суми простроченого платежу (але не більше суми, обумовленої чинним законодавством) за кожен день прострочення по день фактичної оплати.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» розмір пені за несвоєчасне виконання грошових зобовязань обчислюється від простроченої суми та не повинен перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Позивач нарахував та заявив до стягнення з відповідача пеню в сумі 458,36грн. за період з 20.01.2015 по 15.06.2015.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України божник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

За порушення строків оплати позивач нарахував та заявив до стягнення з відповідача 24,32грн. 3% річних за період з 20.01.2015 по 15.06.2015 та 578,50грн. втрат від інфляції за період з лютого 2015 по червень 2015.

Суми пені, 3% річних та втрат від інфляції ретельно перевірені в судовому засіданні, розрахунок здійснено вірно.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення з субєкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1 3038,21грн. заборгованості за поставлену теплову енергію, 458,36грн. пені, 24,32грн. 3% річних та 578,50грн. втрат від інфляції позивачем заявлені правомірно та обґрунтовано, а тому підлягають задоволенню.

Судові витрати у справі слід віднести на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 75, 82-85 Господарського процесуального Кодексу України, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з субєкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 69097, код ІПН НОМЕР_1) на користь концерну «Міські теплові мережі» (бул. Гвардійський, буд. 137, м.Запоріжжя, Запорізька область 69091, код. ) в особі Філії Концерну «Міські теплові мережі» Хортицького району (вул. Задніпровська, буд. 7, м. Запоріжжя, Запорізька область, 69076) 3038 (три тисячі тридцять вісім) грн. 21коп. заборгованості за поставлену теплову енергію, 458 (чотириста пятдесят вісім) грн. 36коп. пені, 24 (двадцять чотири) грн. 32коп. 3% річних та 578 (пятсот сімдесят вісім) грн. 50коп. втрат від інфляції та 1827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В засіданні 27.08.2015 оголошена вступна і резолютивна частини рішення. Рішення в повному обсязі складено і підписане 31.08.2015.

Суддя С.А. Гончаренко