УХВАЛА

31.08.2015Справа № 910/6025/14

За заявоюПублічного акціонерного товариства «Турбоатом»
про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню
у справі №910/6025/14
За позовомВідкритого акціонерного товариства "Турбоатом"
доУкраїнської державної корпорації по виконанню монтажних і спеціальних будівельних робіт "Укрбудмонтаж"
простягнення 13 711 428,67 грн.
за зустрічним позовомУкраїнської державної корпорації по виконанню монтажних і спеціальних будівельних робіт "Укрбудмонтаж"
доВідкритого акціонерного товариства "Турбоатом"
простягнення 15 185 630,88 грн.
Суддя Яковенко А.В.

Представники сторін:
Від позивачаГарагуля В.А. дов. №27-93 від 27.04.2015 р.
Від відповідачаШеховцова Є.С. дов. №07-37 від 11.03.2015 р.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 15.10.2014 року первісний позов задоволено частково: присуджено до стягнення з УДК "Укрмонтажспецбуд" на користь ВАТ "Турбоатом" заборгованість у розмірі 646 577, 11 грн., штраф у розмірі 4 527 936, 00 грн., пеню у розмірі 2 717 177, 82 грн., 3 % річних у розмірі 923 857, 40 грн., інфляційні втрати у розмірі 3 376 401, 14 грн. та судовий збір; зустрічний позов задоволено частково: присуджено до стягнення з ВАТ "Турбоатом" на користь УДК "Укрмонтажспецбуд" штраф у розмірі 7 546 560, 00 грн., пеню у розмірі 7 423 454, 88 грн. та судовий збір; в іншій частині зустрічних позовних вимог - відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 04.03.2015 року рішення господарського суду міста Києва від 15.10.2014 року було скасовано та прийнято нове рішення, яким позов ВАТ "Турбоатом" до УДК "Укрмонтажспецбуд" про стягнення 13 711 428, 67 грн. заборгованості, неустойки, 3 % річних та інфляційних задоволено частково та зустрічний позов УДК "Укрмонтажспецбуд" про стягнення 15 185 630, 88 грн. неустойки задоволено частково; резолютивну частину рішення господарського суду міста Києва від 15.10.2014 року викладено в іншій редакції; позовні вимоги ВАТ "Турбоатом" до УДК "Укрмонтажспецбуд" про стягнення 13 711 428, 67 грн. заборгованості, неустойки, 3 % річних та інфляційних задоволено частково: присуджено до стягнення з УДК "Укрмонтажспецбуд" на користь ВАТ "Турбоатом" заборгованість у розмірі 646 577, 11 грн., штраф у розмірі 4 527 936, 00 грн., пеню у розмірі 3 806 786, 02 грн., 3 % річних у розмірі 864 748, 44 грн., інфляційні у розмірі 3 709 916, 56 грн. та судовий збір; в решті позовних вимог щодо стягнення пені, 3 % річних - відмовлено; зустрічний позов УДК "Укрмонтажспецбуд" про стягнення 15 185 630, 88 грн. неустойки задоволено частково: присуджено до стягнення з ВАТ "Турбоатом" на користь УДК "Укрмонтажспецбуд" штраф у розмірі 147 176, 40 грн., пеню у розмірі 347 828, 40 грн. та судовий збір; в решті позовних вимог зустрічного позову щодо стягнення пені та штрафу - відмовлено.

11.03.2015 на виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 04.03.2015 видано відповідні накази.

Постановою Вищого господарського суду України від 20.05.2015 року у справі №910/6025/14 Постанову Київського апеляційного господарського суду від 04.03.2015 року та рішення господарського суду міста Києва від 15.10.2014 року у справі № 910/6025/14 в частині задоволення первісного позову - скасувати, направивши справу в цій частині на новий розгляд до господарського суду міста Києва. В частині задоволення зустрічного позову, постанову Київського апеляційного господарського суду від 04.03.2015 року у справі № 910/6025/14 - скасувати, рішення господарського суду міста Києва від 15.10.2014 року у справі № 910/6025/14 - залишити без змін. П.п. 3, 4 ухвали Вищого господарського суду України від 20.04.2015 року визнати такими, що втратили чинність.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суд м. Києва № 04-23/731 від 15.06.2015 року, у зв'язку з поверненням Вищим господарським судом України справи №910/602514 до господарського суду міста Києва, призначено повторний автоматичний розподіл справи, за наслідками якого справу було призначено на суддю Якименко М.М.

Ухвалою Господарського суду міст Києва від 18.06.2015 справу прийнято до провадження суддею Якименко та призначено до розгляду.

07.07.2015 на виконання рішення Господарського суду м. Києва від 15.10.2014 року по справі № 910/6025/14, яке залишене без змін Постановою Вищого Господарського Суду України від 20.05.2015, видано відповідний наказ.

Розгляд справи неодноразово відкладався.

03.08.2015 р. до канцелярії суду надійшла заява Публічного акціонерного товариства «Турбоатом» про визнання наказу Господарського суду міста Києва від 07.07.2015 р. таким, що не підлягає виконанню.

Згідно Резолюції - Розпорядження керівництва Господарського суду міста Києва від 03.08.2015 р. у зв'язку із перебуванням судді Якименко М.М. у відпустці вказану заяву передано для розгляду судді Яковенко А.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.08.2015 заяву призначено до розгляду на 31.08.2015.

На адресу Господарського суду міста Києва надійшла апеляційна скарга на рішення Господарського суду міста Києва від 15.10.2014 у справі №910/6025/14, у зв'язку з чим заявник в судовому засіданні усно просив на підставі ст. 79 ГПК України зупинити розгляд заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

Розглянувши, усне клопотання заявника про зупинення розгляду поданої ним заяви, суд відмовляє з огляду на те, що заявником необґрунтовано неможливість розгляду вказаної заяви.

Заявник (боржник, позивач), в судове засідання 31.08.2015 з'явився, надав пояснення по суті заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, відповідно до яких просив задовольнити подану заяву.

В судове засідання 31.08.2015 представник стягувача (відповідача) з'явився, заперечив проти задоволення заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч. 2 ст. 117 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, який видав наказ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати наказ таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за наказом.

За змістом ч. 4 статті 117 Господарського процесуального кодексу України господарський суд ухвалою вносить виправлення до наказу, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

Тобто, положення чинного законодавства України пов'язують можливість визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, із встановленим судом фактом відсутності повністю чи частково обов'язку боржника у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Розглянувши подану заяву, заслухавши пояснення представника стягувача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для її розгляду, Господарський суд міста Києва приходить до висновку, що вона не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Подана заява мотивована тим, що вказаний наказ Господарського суду міста Києва від 07.07.2015 у справі № 910/6025/14 не відповідає вимогам, визначених ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», крім того заявник посилається на те, що він зробив залік однорідних зустрічних вимог на загальну суму 15 042 057,24 грн.

Розглянувши заяву про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для її розгляду, Господарський суд міста Києва вважає, що заява не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Боржник зазначає, що внаслідок неналежного виконання зобов'язань за Договором №151363 ПАТ «Турбоатом» нарахував УДК «Укрмонтажспецбуд» штрафні санкції у розмірі 15 117 750,47 грн, в тому числі 646 577,11 грн. прострочена оплата за поставлене обладнання та надані послуги з його шефмонтажу; 5 085 039,76 грн. штрафи за прострочення оплати вартості поставленого обладнання та наданих послуг з його шефмонтажу; 4 454 353,71 грн. пеня за прострочення оплати вартості поставленого обладнання та наданих послуг з його шефмонтажу; 938 745,54 грн. 3% річних за прострочення оплати; 3 993 034,35 грн. збільшення боргу внаслідок інфляційних процесів, за таких обставин заявник вказує на існування підстав для зарахування зустрічних однорідних вимог, у зв'язку з чим існують підстави для визнання наказу таким що не підлягає виконанню.

Частиною 3 статті 203 та частиною 1 статті 220 Господарського кодексу України передбачено припинення господарського зобов'язання, зокрема, зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав, або строк якої невизначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони.

Аналогічні положення щодо зарахування однорідних вимог містяться у статті 601 Цивільного кодексу України, за приписами якої зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватись за заявою однієї із сторін.

Таким чином суд зазначає, що зарахування здійснюється за наявності наступних умов:

1) вимоги сторін мають бути зустрічні, тобто такі, які випливають з двох різних зобов'язань, між двома особами, де кредитор одного зобов'язання є боржником іншого, те саме повинно бути і з боржником;

2) вимоги мають бути однорідними, тобто в обох зобов'язаннях повинні бути речі одного роду;

3) необхідно, щоб за обома вимогами настав строк виконання, оскільки не можна пред'явити до зарахування вимоги за таким зобов'язанням, яке не підлягає виконанню.

Як вже зазначалось судом, боржник, керуючись статтею 601 Цивільного кодексу України, 29.07.2015 направив на адресу стягувача заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог.

Відповідно до п. 22 Інформаційного листа Вищого господарського суду України №01-08/163 від 12.03.2009 «Про деякі питання, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів України у другому півріччі 2008 року щодо застосування норм Господарського процесуального кодексу України» відповідно до статті 601 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється зарахуванням, зокрема, зустрічних однорідних вимог; таке зарахування може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

За змістом наведеної норми згоди іншої сторони у зобов'язанні із зарахуванням вимог не вимагається.

Закон не виключає можливості здійснення відповідачем зарахування зустрічних однорідних вимог і в процесі судового розгляду. У такому випадку відповідна заява обов'язково повинна мати письмову форму й адресуватися позивачеві, а її копія і докази надсилання позивачеві (чи одержання ним) подаватися господарському суду.

Відповідач може також звернутися із зустрічним позовом до позивача в порядку статті 60 ГПК.

Припинення зобов'язання зарахуванням означає відсутність предмета спору за умови, якщо між сторонами не залишилися спірних (неврегульованих) питань; наприклад, якщо позивач заперечує існування своєї заборгованості перед відповідачем, у господарського суду немає підстав для висновку про відсутність предмета спору.

Стягувач в судовому засідання заперечив проти зарахування зустрічних однорідних вимог, крім того ним на адресу боржника 14.08.2015 була направлена відповідь на заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог №07/148 від 07.08.2015, відповідно до якої останній не визнав своєї заборгованості перед боржником.

Також суд відзначає, що у Господарському суді міста Києва знаходиться на новому розгляді в частині первісного позову справа №910/6025/14 за позовом ВАТ «Турбоатом» до Української корпорації по виконанню монтажних і спеціальних будівельних робіт «Укрбудмонтаж» про стягнення 13 711 428,67 грн.

Таким чином, у суду відсутні підстави вважати, що на момент розгляду даної заяви у сторін відсутній предмет спору.

В свою чергу, суд відзначає, що у статті 602 Цивільного кодексу України вказано вичерпний перелік підстав, при наявності яких зарахування зустрічних вимог не допускається, зокрема:

1) про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю;

2) про стягнення аліментів;

3) щодо довічного утримання (догляду);

4) у разі спливу позовної давності;

5) в інших випадках встановлених договором або законом.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для зарахування зустрічних однорідних вимог згідно поданої заяви в розумінні статті 602 Цивільного кодексу України, оскільки заявником не наведено, а судом не встановлено настання строку виконання зобов'язання, оскільки в провадженні Господарського суду існує спір про наявність заборгованості стугвача перед боржником.

Стосовно доводів боржника щодо невідповідності наказу Господарського суду міста Києва від 07.07.2015 у справі №910/6025/14 вимогам Закону України «Про виконавче провадження» суд відзначає.

Пункт 3 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» містить вичерпний перелік обов'язкових даних, які повинні бути зазначені в виконавчому документів, щодо рахунків стягувача та боржника є іншими даними, які сприятимуть виконанню рішенню, проте вони не є обов'язковими.

За таких обставин, оскільки Публічним акціонерним товариством «Турбоатом» не доведено, а судом не встановлено підстав для визнання наказу Господарського суду міста Києва від 07.07.2015 у справі №910/6025/14 таким, що не підлягає виконанню, то в задоволенні такої заяви необхідно відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 86, 117 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Турбоатом» про визнання наказу Господарського суду міста Києва від 07.07.2015 у справі №910/6025/14 таким, що не підлягає виконанню, відмовити.

Суддя А.В. Яковенко