ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" вересня 2015 р.Справа № 922/3647/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жельне С.Ч.

при секретарі судового засідання

розглянувши справу

за позовом Глухівське дочірне агролісогосподарське підприємство "Глухівський агролісгосп", м. Глухів
до ТОВ "Мікротехсервіс", м. Харків
про стягнення коштів
за участю представників :

позивача: Кандюков Г.Г. за дов. б/н від 01.07.2015 року;

відповідача: Пронін С.М. за дов. б/н від 10.08.2015 року;

ВСТАНОВИВ:

Позовні вимоги Глухівського дочірнього агро лісогосподарського підприємства «Глухівський агролісгосп» (м. Глухів Сумської обл.) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мікротехсервіс» (м. Харків), що містились в позовній заяві вх. № 3647/15 від 23.06.2015 р.) полягали у стягненні 27967 грн. 94 коп. заборгованості за проданий за договором купівлі-продажу необробленої деревини № 42/б від 31.08.1212 р. товар.

У відповідності до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, заявою вх. № 34872 від 02.09.2015 р., позивач зменшив позовні вимоги і просить суд стягнути на його користь з відповідача 6858 грн. 80 коп. заборгованості.

Представник позивача в судовому засіданні вказані позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача проти позову заперечує. Вказує, що заборгованість відповідачем погашена повністю.

Дослідивши докази у справі та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне:

р. між сторонами було укладено договір купівлі-продажу необробленої деревини № 42/б (далі - договір), за яким позивач продав відповідачу, а останній прийняв та зобов'язався сплатити за обумовлений у договорі товар (необроблена деревина).

Відповідно до пункту 7.1. договору платіж (передоплата 100 % вартості) здійснюється покупцем (відповідач) шляхом банківського переказу коштів на розрахунковий рахунок продавця (позивач) за кожну партію товару згідно виставленого рахунку-фактури протягом п'яти календарних днів з дати виставлення рахунку.

Сторони від вказаної умови договору обопільно відступили і позивач продав відповідачу товар в кількості 60,210 м. куб. на загальну суму 16858 грн. 80 коп., що підтверджується накладною № 56 від 31.12.2013 р. та специфікацією-накладною на відправлення лісопродукції залізницею від 31.12.2012 р., не дочекавшись повної попередньої оплати товару.

У відповідності до п. 5.3. договору покупець зобов'язався сплатити вартість витрат на реквізит (вагонні стійки, дошки для оббивки, цвяхи).

Вартість послуг пов'язаних з транспортуванням товару залізничним транспортом становить 11109 грн. 14 коп., що підтверджується рахунком № 57 від 30.12.2013 р.

Згідно ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати покупцю у зумовлені строки товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. Ч. 6 ст. 265 Господарського кодексу України визначено, що до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний сплатити товар після його прийняття або прийняття і товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Вищевказаними товарно-транспортними накладними підтверджується факт прийняття відповідачем від позивача товару.

Оскільки за договором обидві сторони мають взаємні права та обов'язки, а у відповідності до ч. 1 ст. 538 Цивільного кодексу України виконання свого обов'язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов'язку, є зустрічним виконанням зобов'язання, зобов'язання за договором є зустрічними. А згідно ч. 2 ст. 538 Цивільного кодексу України, при зустрічному виконанні зобов'язання сторони повинні виконувати свої обов'язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту.

З огляду на те, що за умовами договору та у відповідності до вищевказаних норм, обов'язок відповідача сплатити за придбаний за договором товар виник у відповідача з дати відвантаження товару йому позивачем товару, що мало місце 31.12.2013 р.

Згідно з ч.1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. За ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином. Відповідно до ч. 2 ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України, майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Наведеними вище доказами позивач повністю підтвердив обґрунтованість позовних вимог.

Відповідачем заборгованість за придбаний за договором товар сплачено частково, що підтверджується сторонами, натомість, доказів погашення решти заборгованості в сумі 6858 грн. 80 коп. відповідачем суду не надано.

Суд не вважає, що наданий відповідачем розрахунок гарантійного внеску аукціонних догрів з продажу необробленої деревини підприємствами державного лісового господарства у IV кварталі 2012 р. свідчить про сплату заборгованості за товар, оскільки його повну вартість було визначено сторонами у договорові, що був укладений після вказаних торгів і жодний посилань ні їх умови не містить.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню як підтверджені належними доказами та такі, що ґрунтуються на нормах чинного законодавства.

Судові витрати по справі належить покласти на відповідача.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 12, 15, 22, 33, 43, 44, 49, 82-85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мікротехсервіс» (61038, м. Харків, вул. Хартурина, 13. кв. 7. код в ) на користь Глухівського дочірнього агро лісогосподарського підприємства «Глухівський агролісгосп» (41400, Сумська область, м. Глухів, код в ) - 6858 грн. 80 коп. заборгованості та 1827 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ.

Повне рішення складено 03.09.2015 р.

Суддя С.Ч. Жельне