ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2015 рокуСправа № 912/3866/14
Господарський суд Кіровоградської області у складі колегії суддів: Поліщук Г.Б. - головуючий суддя, судді - Макаренко Т.В. та Тимошевська В.В., розглянув матеріали справи №912/3866/14 від 31.10.2014

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Домініон-Кіровоград", м.Кіровоград

до відповідачів:

1. Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Кіровоград,

2. Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Кіровоград,

3. Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, м. Кіровоград,

4. Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, м. Кіровоград,

про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою

за участю представників сторін:

від позивача - Чернявська Ю.І. , довіреність № б/н від 10.10.14;

від відповідача 1 - участі не брали;

від відповідача 2 - участі не брали;

від відповідача 3 - участі не брали;

від відповідача 4 - ОСОБА_4 особисто.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Домініон-Кіровоград" звернулось до господарського суду Кіровоградської області з позовом до відповідачів: фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, фізичної особи-підприємця ОСОБА_6, фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 з вимогою зобов'язати відповідачів усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою загальною площею 317 кв.м. шляхом знесення самовільно збудованих архітектурних споруд за рахунок відповідачів з покладенням на відповідачів витрат по сплаті судового збору.

Позов мотивований тим, що позивач є орендарем земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_2, площею 18892,10 кв.м. на підставі договору оренди №122 від 25.05.2009, укладеного з Кіровоградською міською радою. На вказаній земельній ділянці відповідачі самовільно розташували архітектурні споруди загальною площею 317 кв.м., а саме: ФОП ОСОБА_1 на площі 26 кв.м., ФОП ОСОБА_2 на площі 74 кв.м., ФОП ОСОБА_3 на площі 137 кв.м., ФОП ОСОБА_7 на площі 38 кв.м., ФОП ОСОБА_6 на площі 42 кв.м.

Позивач, обґрунтовуючи позов, посилається на те, що відповідачі відмовляються від укладення з ним договорів суборенди земельних ділянок, розташованих під самовільними забудовами.

Ухвалою господарського суду від 31.10.2014 позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі.

Ухвалою господарського суду від 10.03.2015 припинено провадження у справі в частині позовних вимог до фізичної особи-підприємця ОСОБА_6.

Крім того, ухвалою господарського суду від 08.06.2015 здійснено заміну відповідача - фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 на належного відповідача - ОСОБА_4.

Відповідачі 1, 2 та 3 в судових засіданнях участі не брали, відзив на позов не подали.

В матеріалах справи наявні докази належного повідомлення відповідачів 1, 2, 3 про дату, час та місце судового засідання (Т.1 - а.с. 20, 24, 26, 42, 43-44, 71-72, 77-78, 79-81, 90, 91, 95-96, 130, 145-147, 148, 149-152, 153-156, 174, 178-179, 180-181, 220, 221; Т.2 - 4-6, 12, 13-14, 15-16, 27, 29-30, 31-32, 56, 58-59, 60-61).

Ухвали суду від 31.10.2014, 19.11.2014, 10.12.2014, 24.02.2015, 10.03.2015, 24.03.2015, 25.05.2015, 08.06.2015, 08.07.2015, 14.08.2015 направлені відповідачу 3 на зазначену позивачем у позові та підтверджену Спеціальним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, станом на 19.11.2014, адресу, а саме: АДРЕСА_1, повернулися до суду з відміткою поштового відділення "за закінченням терміну зберігання".

Відповідно до положень пунктів 3.9.1, 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", за змістом ст. 64 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи викладене, господарським судом дотримано вимог процесуального законодавства щодо належного повідомлення відповідача про дату, час та місце судового розгляду справи.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши присутніх в судових засіданнях представника позивача та відповідача 4, господарський суд встановив наступні обставини.

25.05.2009 між Кіровоградською міською радою (Орендодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю "Домініон-Кіровоград" (Орендар) укладено договір оренди земельної ділянки по АДРЕСА_2, для будівництва та обслуговування торгово-розважального комплексу.

У відповідності до розділу 2 договору, в оренду передається земельна ділянка загальною площею 18892,10 кв.м. земель, які використовуються в комерційних цілях.

Договір укладено на двадцять років. Договір оренди набирає чинності після його державної реєстрації (розділ 3 договору оренди).

Договір оренди зареєстрований у Кіровоградській регіональній філії державного підприємства Центру державного земельного кадастру при Держкомземі України по земельних ресурсах, про що у Державному кадастрі земель вчинено запис від 26.06.2009 за №25.

Відповідно до ст.25 Закону України "Про оренду землі" орендар має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі.

Згідно ст.27 Закону України "Про оренду землі" орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Орендар в установленому законом порядку має право витребувати орендовану земельну ділянку з будь-якого незаконного володіння та користування, та усунення перешкод у користуванні нею, відшкодування шкоди, заподіяної земельній ділянці громадянами юридичними особами України, іноземцями, особами без громадянства, іноземними юридичними особами, у тому числі міжнародними об'єднаннями та організаціями.

Згідно з ст. 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до ст.391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (звернутися з негаторним позовом).

При цьому, позивачем негаторного позову може бути власник або титульний володілець, у якого знаходиться річ і щодо якої відповідач ускладнює здійснення повноважень користування або розпорядження, а відповідачем - лише та особа, яка перешкоджає позивачеві у здійсненні його законного права користування чи розпорядження річчю.

Підставою негаторного позову слугують посилання позивача на належне йому право користування і розпорядження майном, а також факти, що підтверджують дії відповідача у створенні позивачеві перешкод щодо здійснення ним цих правомочностей.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Звертаючись до господарського суду з позовом про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, позивач не довів та не підтвердив, як того вимагають положення ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, належними доказами факту порушення його прав землекористувача земельною ділянкою саме відповідачами у даній справі.

Акти, складені комісією у складі посадових осіб позивача, не є належним доказом, в розумінні ст.34 Господарського процесуального кодексу України, на підтвердження обставин щодо створення позивачеві перешкод у користуванні земельною ділянкою саме відповідачами, оскільки, по-перше, позивач не є органом, уповноваженим здійснювати відповідні перевірки та встановлювати факти самовільного зайняття земельних ділянок та (або) самовільного будівництва об'єктів, а по-друге, як вбачається з даних актів, їх складено зі слів відповідачів та не підтверджено жодними доказами.

Як вбачається з матеріалів справи, жодних письмових вимог щодо звільнення орендованої позивачем земельної ділянки на адресу відповідачів у даній справі не направлялось.

Позивачем надано до матеріалів справи листи Виконавчого комітету Кіровоградської міської ради від 15.04.2015 та від 20.04.2015, якими повідомлено позивача про відсутність інформації щодо надання дозволів на розміщення торговельних павільйонів приватним підприємцям ОСОБА_6, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_2.

На запит господарського суду Обласним комунальним підприємством "Кіровоградське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації" надано копію довідки та копії витягів з Реєстру прав власності на нерухоме майно, сформованих станом на 11.07.2007 та на 30.08.2007, з яких вбачається, що за адресою просп.Правди, 1, самовільно побудовано 17 металевих павільйонів.

Управлінням містобудування та архітектури Кіровоградської міської ради повідомлено суд, що у виконавчих органах Кіровоградської міської ради інформація щодо надання будь-яких дозвільних документів на розміщення торговельних павільйонів ФОП ОСОБА_3, ФОП ОСОБА_2, ФОП ОСОБА_1, ФОП ОСОБА_4 за адресою просп.Правди, 1 відсутня.

Управлінням по сприянню розвитку торгівлі та побутового обслуговування населення Кіровоградської міської ради повідомлено, що в електронному журналі ведення обліку об'єктів торгівлі павільйони за адресою АДРЕСА_2 ФОП ОСОБА_3, ФОП ОСОБА_2, ФОП ОСОБА_1, ФОП ОСОБА_4 не зареєстровані.

Відповідач 4 - фізична особа-підприємець ОСОБА_4 в судовому засіданні 07.09.2015 повідомила господарський суд про відсутність на момент розгляду справи на земельній ділянці, орендованій позивачем, будь-яких споруд, належних їй на праві власності.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні докази факту наявності права власності відповідачів на архітектурні споруди, які позивач просить зобов'язати їх знести, та, відповідно, створення відповідачами перешкод у здійсненні товариством з обмеженою відповідальністю "Домініон-Кіровоград" права користування орендованою земельною ділянкою.

За викладених обставин у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

У відповідності до приписів ст.49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору у даній справі покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 75, 85-87 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його підписання до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Кіровоградської області.

Повне рішення складено 11.09.2015.

Головуючий суддя Г.Б. Поліщук

Суддя Т.В. Макаренко

Суддя В.В. Тимошевська