Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
УХВАЛА

ПРО ВІДМОВУ У ПРИЙНЯТТІ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ

від "07" вересня 2015 р. № 906/1397/15

Суддя господарського суду Житомирської області Ляхевич А.А.,

розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали за позовом:

адвоката ОСОБА_1 (м.Київ)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Астрал" (м.Коростень Житомирської області)

про визнання протиправною бездіяльності ТОВ "Астрал" та зобов'язати надати адвокату інформацію згідно адвокатського запиту

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_1 (м.Київ) звернувся до господарського суду Житомирської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Астрал" про оскарження неправомірної бездіяльності щодо надання інформації за адвокатським запитом, згідно з якою позивач просить визнати протиправною бездіяльність Товариства з обмеженою відповідальністю "Астрал", яка полягає у ненаданні запитуваної інформації на адвокатський запит адвоката ОСОБА_2 від 14.08.2015р. №14-08-15-АСТ та зобов'язати ТОВ "Астрал" надати адвокату ОСОБА_1 інформацію, зазначену в адвокатському запиті від 14.08.2015р. №14-08-15-АСТ.

Розглянувши зазначену позовну заяву суд дійшов до висновку про відмову в її прийнятті з огляду на наступне.

Згідно ст.1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Відповідно до ст.12 Господарського процесуального кодексу України, господарським судам підвідомчі:

1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім: спорів про приватизацію державного житлового фонду; спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов; спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін; спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів; інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів;

2) справи про банкрутство;

3) справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції;

4) справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, повязаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів;

5) справи у спорах щодо обліку прав на цінні папери;

6) справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб'єкти господарської діяльності, за винятком тих, що віднесено до компетенції адміністративних судів;

7) справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України;

8) справи за заявами про затвердження планів санації боржника до порушення справи про банкрутство.

З огляду на приписи частини третьої статті 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якими місцеві господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені процесуальним законом до їх підсудності, та на вимоги статей 1, 4-1, 12 ГПК України господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, коли склад учасників спору відповідає приписам статті 1 ГПК, а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер.

Відповідно до п.3.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011р. №10 "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам", господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов:

- участь у спорі суб'єкта господарювання;

- наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин;

- наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом;

- відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

При цьому, відповідно до п.3 вказаної вище Постанови Пленуму ВГС України, у вирішенні питання про те, чи є правовідносини господарськими, а спір - господарським, слід виходити з визначень, наведених у статті 3 Господарського кодексу України.

Слід зазначити, що позов у даній справі заявлений адвокатом ОСОБА_2, який має право на заняття адвокатською діяльністю.

Разом з тим, згідно з наданим Вищою кваліфікаційною комісією адвокатури при Кабінеті Міністрів України роз'ясненням "Про суміщення адвокатської та підприємницької діяльності" (затверджено рішенням від 21.03.2008р. №V/3-71), адвокатська діяльність не є господарською і, зокрема, підприємницькою у сенсі ст.3 Господарського кодексу України, а адвокат не є суб'єктом господарювання, який здійснює підприємницьку діяльність.

Виходячи з вищенаведеного, позивач не є суб'єктом підприємницької діяльності, при цьому, між сторонами відсутні господарські відносини і корпоративні відносини, а отже, склад учасників даного спору не відповідає приписам статті 1 ГПК, а правовідносини, з яких виник спір, не мають господарського характеру.

На підставі пункту 1 частини першої статті 62 ГПК України суддя відмовляє у прийнятті позовної заяви, якщо спір непідвідомчий господарському суду, зокрема, коли його вирішення законодавством України віднесено до компетенції іншого органу або заява взагалі не підлягає розглядові в судовому порядку (п.3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. №18).

З урахуванням наведеного, спір у даній справі за позовом адвоката ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Астрал" про оскарження неправомірної бездіяльності щодо надання інформації за адвокатським запитом, а саме, про визнання протиправною бездіяльності ТОВ "Астрал" та зобов'язати надати адвокату інформацію згідно адвокатського запиту, не підлягає розгляду в господарських судах України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.62 ГПК України суддя відмовляє у прийнятті позовної заяви, якщо заява не підлягає розгляду в господарських судах України.

За вказаних обставин у прийнятті позовної заяви слід відмовити на підставі п.1 ч.1 ст.62 ГПК України.

З огляду на викладене, враховуючи, що у прийнятті позовної заяви слід відмовити, позовна заява і додані до неї документи підлягають поверненню позивачу.

При цьому, суд зауважує, що оскільки на день винесення ухвали в суду відсутні відомості щодо підтвердження надходження сплаченої позивачем при зверненні з позовом суми судового збору до Державного бюджету України, питання щодо повернення судового збору може бути вирішене за заявою позивача, з наданням до суду відповідних доказів, що підтверджують зарахування судового збору до Державного бюджету України.

Керуючись п. 1 ч.1 ст.62 Господарського процесуального Кодексу України, господарський суд,

УХВАЛИВ:

У прийнятті позовної заяви відмовити.

Додаток на 17 аркушах, в тому числі платіжна квитанція № 0.0.429289406.2 від 01.09.2015 р. про сплату 1218,00 грн. судового збору і протокол автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.09.2015 р.

Суддя Ляхевич А.А.

віддрук.прим.:

1 - позивачу (реком.з повід.)

2 - відповідачу (реком.з повід.)

3 - в наряд (з копією позовної заяви і квитанції про сплату судового збору)