донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

31.08.2015 справа №905/67/15

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого:ОСОБА_1
суддівОСОБА_2, ОСОБА_3
При секретарв ОСОБА_4
від позивача:ОСОБА_5 представник за довіреністю б/н від 28.08.2015 р.
від відповідача: ОСОБА_6 представник за довіреністю б/н від 15.07.2015 р.

Розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргуПублічного акціонерного товариства «Тельманівській карєр», сел. Грінітне, Донецька область

на рішення господарського суду Донецької області
02.07.2015 року (повний текст складено та підписано 07.07.2015 р.)
у справі№905/67/15 (суддя Осадча А.М.)
за позовомКолективного підприємства «Маріупольське спеціалізоване будівельно-монтажне управління №4», м. Маріуполь, Донецької області
до відповідача Публічного акціонерного товариства «Тельманівській карєр», сел. Грінітне, Донецька область
простягнення боргу в розмірі 109286,96грн, інфляційних витрат в сумі 3 772,02 грн., 3% річних в сумі 4 578,94 грн.
ВСТАНОВИВ:

У 2014р. Колективне підприємство «Маріупольське спеціалізоване будівельно-монтажне управління №4», м. Маріуполь, Донецької області звернулось до господарського суду Донецької області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Тельманівській карєр», сел. Грінітне, Донецька область про стягнення боргу в розмірі 109286,96грн, інфляційних витрат в сумі 3 772,02 грн., 3% річних в сумі 4 578,94 грн.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 13.06.2014р. було порушено провадження у справі № 905/3839/14 та ухвалою від 26.06.2014р. розгляд справи відкладено. У звязку з проведенням антитерористичної операції на території м.Донецька зазначена справа було втрачена. Позивачем було надано клопотання щодо прийняття втраченої справи та надав позов. Суд розцінив вказаний документ як нову позовну заяву, якій за результатами автоматичного розподілу присвоєно № 905/67/15.

Рішенням господарського суду Донецької області від 02.07.2015р. позовні вимоги задоволені в повному обсязі.

Відповідач, Публічне акціонерне товариство «Тельманівській карєр», сел. Грінітне, Донецька область з прийнятим рішенням суду першої інстанції від 02.07.15р. не згоден, вважає його необґрунтованим та таким, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права України. Тому, він звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить Донецький апеляційний господарський суд рішення господарського суду Донецької області від 02.07.2015 р. у справі №905/67/15 скасувати.

За результатами автоматизованого розподілу справи сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий (суддя-доповідач) Чернота Л.Ф., Зубченко І.В., Попков Д.О.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 27.07.2015р. порушене апеляційне провадження із призначенням розгляду скарги на 31.08.2015р. о 11.30. год.

Розпорядженням Донецького апеляційного господарського суду від 31.08.2015 року у звязку з находженням у відпустці визначеного за результатами автоматичного розподілу справи №905/67/15 члена колегії суддів - судді Зубченко І.В. та наявністю у складі постійно діючої колегії №2 другої судової палати іншого судді, керуючись ч. 5 ст. 26 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", п. 10.1 Засад використання автоматичної системи документообігу Донецького апеляційного господарського суду, затверджених рішенням загальних зборів суддів від 23.06.2015 р. з метою забезпечення подальшого розгляду справи, замінено відсутнього суддю Зубченко І.В. з розгляду апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Тельманівській кар'єр", Тельманівський район, Донецька область на рішення господарського суду Донецької області від 02.07.2015 року у справі №905/67/15 на суддю другої судової палати - ОСОБА_2

Судове засідання апеляційної інстанції здійснювалось за допомогою звукозаписувального технічного засобу у порядку розгляду апеляційної скарги, встановленому ст.ст. 4-4, 81-1, 99, 101 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні відповідач, наполягав на вимогах, викладених в апеляційній скарзі.

Позивач, у судовому засіданні надав відзив, в якому просив рішення господарського суду Донецької області від 02.07.2015р. по справі №905/67/15 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду у відповідності до статті 101 Господарського процесуального кодексу України на підставі встановлених фактичних обставин переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді справи норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи.

Заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права України, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення господарського суду відповідає вимогам чинного законодавства України, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 07.07.2012р. між КП «МСБМУ №4» (Підрядник) та ПАТ «Тельманівський кар'єр» (Замовник) укладений договір підряду № ТК/Р/П/4-68, за умовами п.1.1. якого підрядник зобов'язується на свій ризик за конкретним завданням замовника з його або своїх матеріалів виконати роботу щодо ремонту покрівлі промислового об'єкту, який знаходиться за адресою: Донецька обл., Тельманівський р-н., с.Гранітне, вул.Южна, 21. Замовник зобов'язується прийняти й оплатити виконану роботу. (п.1.2. договору).

Договір підписано уповноваженими представниками сторін без складання протоколу розбіжностей. Підписи представників сторін скріплені печатками підприємств. Позивачем присвоєно договору внутрішню нумерацію, зокрема, індекс 21, який відсутній у номері договору на документах, які підписувались на його виконання та додатковій угоді до нього, тому, суд обґрунтовано вважає, що між сторонами укладений договір № ТК/Р/П/4-68. Інші договори між сторонами не укладались.

Строк дії договору встановлено сторонами у пункті 9.1, а саме: договір набирає чинності з моменту підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх обов'язків.

31.07.2012р. сторонами підписано додаткову угоду №1, яка є невід'ємною частиною договору і викладено пункт 2.1 в наступній редакції: вартість та витрати з виконання робіт по ремонту покрівлі корпусу складають суму 452660грн., у тому числі ПДВ 20% - 75443,33грн., визначаються згідно із кошторисом, який складає підрядник, виходячи із конкретного завдання замовника.

Пункт 4.4.2. вищевказаного договору викладено у наступній редакції: залишок коштів до договору у сумі 152 660грн. замовник перераховує підряднику в 3-денний строк після підписання акту здачі-прийомки виконаних робіт. Інші умови договору залишено без змін.

Кошторис та договірна ціна підписані сторонами договору, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи. Дані документи не містять посилання на вказаний договір, але внаслідок ідентичності об'єкту, на якому згідно договору слід провести роботи у договорі та означених документах, вартість робіт та відсутність, як стверджує позивач, інших договорів з тотожним об'єктом між сторонами, суд правомірно дійшов до висновку щодо віднесення останніх до договору. Відповідачем не надано доказів щодо спростування зазначеного факту.

Порядок приймання-здачі робіт сторони узгодили розділом 5 договору. Зокрема, здача - приймання виконаних робіт здійснюється сторонами за актом протягом 3 (трьох) днів з моменту повідомлення замовника про готовність предмета підряду до приймання (п.5.1. договору).

На виконання умов договору сторонами підписано акт приймання виконаних підрядних робіт №2001 за жовтень 2012р. на суму 450936,00грн. (з ПДВ).

У вищезазначеному акті наявне посилання на договір №ТК/Р/П/4-68 від 07.07.2012р. та додаткову угоду №1 від 31.07.2012р., що беззаперечно свідчить про виконання робіт, зазначених в акті, на підставі вказаного договору та підписаний уповноваженими представниками сторін за відсутності заперечень стосовно обсягу виконаних робіт або їх якості, скріплений печатками підприємств. Відповідач не надав суду доказів на підтвердження виявлення недоліків у виконанні робіт.

Сторонами також підписана довідка про вартість виконаних робіт № КБ-3 за жовтень 2012р.на суму 450936,00грн. Відповідач посилається на відсутність за вказаними документи конкретної дати їх підписання.

Згідно ч.3 ст.254 ЦК України строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку. Якщо закінчення строку, визначеного місяцем, припадає на такий місяць, у якому немає відповідного числа, строк спливає в останній день цього місяця.

Таким чином, оскільки акт та довідка підписані за жовтень 2012р., суд правомірно вважає, що вони підписані в останній день місяця- 31.10.2012р. Цей факт опосередковано випливає також з податкової накладної, що складалась за результатами господарської операції з прийняття робіт, оскільки дата її складання - 31.10.2012р.

Виходячи з викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно дійшов висновку, що підписані сторонами акт приймання виконаних підрядних робіт №2001 та довідка КБ-3 за жовтень 2012р. є належними та допустимими доказами факту виконання позивачем прийнятих на себе зобов'язань за договором №ТК/Р/П/4-68 від 07.07.2012р.

За приписами ч.1 ст.854 ЦК України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Як передбачено у п.4.4.1 договору Замовник перераховує за матеріали суму 300000,00грн., в тому числі ПДВ 20% -50000,00грн., в 3-х денний строк з моменту підписання договору. Платіжним дорученням №895 від 02.08.2012р. відповідач сплатив позивачу 300000,00грн. в якості попередньої оплати за ремонт крівлі.

Згідно п.4.4.2. договору в редакції додаткової угоди №1 від 31.07.2012р. залишок коштів по договору у сумі 152660,00грн., у тому числі ПДВ 20% - 25443,33грн. Замовник перераховує Підряднику в 3-х денний строк після підписання акту приймання виконаних підрядних робіт.

Зобов'язання по оплаті виконаних робіт згідно п.4.4.2 договору у редакції додаткової угоди відповідач повинен був виконати в строк до 03.11.2012р. включно.

Відповідачем до моменту підписання акту перехована оплата за договором підряду № ТК/Р/П/4-68, що підтверджується платіжним дорученням №1592 на суму 40000,00грн. Отже, залишок коштів, що підлягав сплаті після підписання акту-приймання виконаних робіт становив 110936,00грн.

У подальшому вартість виконаних робіт за договором № ТК/Р/П/4-68 відповідачем сплачена частково у сумі 10000,00грн., що підтверджується платіжним дорученням №1903 від 23.11.2012р.

Як підставу здійснення оплати платіжних дорученнях відповідач вказує договір № ТК/Р/П/4-68, однак вказує дату його підписання 08.07.2012р. Договору, з тотожним номером, який би був укладений 08.07.2012р., за ствердженням позивача, не існує, відповідач протилежного не навів, як наслідок, позивач прийняв здійснені оплати у рахунок погашення заборгованості за договором № ТК/Р/П/4-68, дані суми не відносяться до предмету спору.

Таким чином, на момент звернення до суду з позовом вартість виконаних робіт, яка залишилась не сплаченою, складала 100936,00грн. Доказів оплати заборгованості у вказаній сумі відповідач суду не надав.

Договір, як визначено в статті 629 ЦК України, є обов'язковим до виконання сторонами.

У статті 526 ЦК України зазначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Згідно зі ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Матеріалами справи доведено факт виконання позивачем своїх зобов'язань у відповідності до умов зазначеного вище договору, строк виконання зобов'язання відповідача на момент звернення з позовом настав, тому відповідач зобов'язаний здійснити оплату вартості виконаних робіт на суму 100936,00грн., тоді як, матеріали справи не містять доказів у підтвердження оплати відповідачем суми заборгованості 100936,00грн. Відповідно ПАТ "Тельманівський кар'єр", в односторонньому порядку порушив взяті на себе зобов'язання за договором в частині оплати вартості виконаних робіт.

Згідно до статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата суми боргу за грошовим зобов'язанням з урахуванням встановленого індексу інфляції, а так само 3% річних з простроченої суми, здійснюється незалежно від тієї обставини, чи був передбачений договором відповідний захід відповідальності та незалежно від вини відповідача, оскільки неможливість виконання грошового зобов'язання не звільняє від його виконання.

З наданого розрахунку позивачем заявлено до стягнення 3% річних в сумі 4578,94грн. за період з 04.11.2012р. по 07.05.2014 р. (з урахуванням часткової оплати) та інфляційних нарахувань у сумі 3772,02грн. за період з 24.11.2012р. по 07.05.2014р.

Розрахунок 3% річних є вірним, відповідає фактичним обставинам справи та діючому законодавству, як наслідок, позовні вимоги щодо стягнення 3% річних в сумі 4578,94грн. підлягають задоволенню.

Порядок нарахування інфляційних за законом передбачений у місяцях, оскільки індекс інфляції вираховується помісячно, тому суд з урахуванням дати виникнення заборгованості визначає вірний період нарахування - грудень 2012р.- квітень 2014р. Розмір інфляційних нарахувань, що розрахований судом за вказаний період, є більшим, ніж сума, яка заявлена до стягнення позивачем, а саме, 7227,38грн., тому, приймаючи до уваги відсутність клопотання зацікавленої сторони - КП «МСБМУ №4», суд у відповідності до вимог ст. 83 Господарського процесуального кодексу України, не вбачає законних підстав для виходу за межі позовних вимог, тому стягненню підлягає сума інфляційних нарахувань 3772,02грн.

З урахуванням вищевикладеного, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що відповідно до вимог статті 43 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду Донецької області від 02.07.2015 року у справі №905/67/15 ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права України. Крім того, суд надав правову оцінку належного повідомлення відповідача про розгляд справи.

Доводи апеляційної скарги не прийняті судовою колегією до уваги, оскільки не підтверджені матеріалами справи та не впливають на правомірність прийнятого господарським судом рішення.

Отже, відповідно до статті 47 Господарського процесуального кодексу України, судове рішення прийняте за результатами дослідження усіх обставин справи.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статями 33, 34, 43, 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Тельманівській карєр», сел.Гранітне. Донецької області на рішення господарського суду Донецької області від 02.07.2015 року у справі №905/67/15 залишити без задоволення, а рішення без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Головуючий Л.Ф. Чернота

Судді К.І. Бойченко

ОСОБА_3

Надр.6 прим:

1 у справу;

1 позивачу;

1 відповідачу;

1 ДАГС;

1 ГСДО