ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2015 року Справа № 910/11134/15

За позовом: ОСОБА_1 (03148, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

до відповідача: Споживчого товариства Діамед (54015, м.Миколаїв, Бульвар Бузький, буд. 18, офіс 203)

про: виділ в натурі частки майна.

Суддя Ржепецький В.О.,

ПРЕДСТАВНИКИ:

від позивача: ОСОБА_2 за довіреністю від 08.10.2014,

від відповідача: ОСОБА_3 за довіреністю від 05.01.2015.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач 30.04.2015 звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про виділ в натурі частки майна.

Позовні вимоги обгрунтовано нормами ч. ч.1,3,4,6 ст. 9 Закону України «Про споживчу кооперацію», ст. 21 Закону України «Про кооперацію», п.п.6.2, 6.6, 7.5, 7.18, 7.19 Статуту СТ Діамед та мотивовано таким, що позивача виключено зі складу СТ Діамед рішенням позачергових загальних зборів членів СТ Діамед 12.01.2014, частка позивача в пайовому фонді СТ Діамед становить 80%, станом на 12.01.2014 оціночна вартість усього рухомого та нерухомого майна СТ Діамед становить 11141743,17 грн., позивач бажає отримати свою частку в розмірі 80% шляхом виділу в натурі частки майна, загальна вартість якого складає 8483323,00 грн.

Заявою від 22.06.2015 позивач змінив предмет позову та просить суд:

1. Виділити ОСОБА_1 в натурі частку майнового паю, що становить 80% від усього майна СТ Діамед, а саме:

- нежитлове приміщення, загальною площею 167,4 кв.м., що знаходиться за адресою: вул. Симиренка, 17а, м. Київ;

- нежитлове приміщення, що складає 4/100 частини нежитлового будинку, загальною площею 84,5 кв.м., що знаходиться за адресою: вул. Симиренка, 17а, м. Київ;

- нежитлові приміщення з №1 по №9 (групи приміщень №5) (в літ. «А»), загальною площею 291,4 кв.м., що знаходиться за адресою: вул. Симиренка, 17а, м. Київ;

- нежитлове приміщення, площею 612,1 кв.м., що знаходиться за адресою: вул. Григоровича-Барського, 5 в м. Києві, придбане на підставі договору купівлі-продажу від 24.03.2006;

- нежитлове приміщення, площею 28 кв.м., що знаходиться за адресою: вул.. Армійська,4, смт. Володарка, київська область, придбане на підставі договору купівлі-продажу від 14.12.2010;

- нежиле приміщення №1 (групи приміщень №10), площею 13,3 кв.м., нежиле приміщення №1 (групи приміщень №11), площею 13,3 кв.м., нежиле приміщення №1 (групи приміщень №12), площею 8,2 кв.м., нежиле приміщення №1 (групи приміщень №13), площею 5,5 кв.м., загальною площею 40,30 кв.м., що складає 15/100 частини від нежилого будинку площею 2647,0 кв.м., які знаходяться за адресою: проспект Маяковського Володимира, 26А в м. Києві;

- квартира №39, площею 88,7 кв.м., що знаходиться за адресою: вул. Григоровича-Барського,3 в м. Києві;

- нежитлове приміщення площею 469,1 кв.м., що знаходиться за адресою: вул. Жмеринська, 30 (літера-А), м. Київ;

- транспортний засіб марки TОYOTA HIGHLANDER легковий універсал-В, номер шасі JTEES42Ф502208663, реєстраційний номер НОМЕР_2;

- транспортний засіб марки SKODA модель OKTAVIA, рік випуску 2004, колір зелений, номер шасі (рами, кузова) ABTMBBL41U14BO11558, державний номер НОМЕР_3;

- транспортний засіб марки ЗАЗ 110307 тип легковий комбі, номер шасі Y6D3699, реєстраційний номер НОМЕР_4.

2. Визнати за ОСОБА_1 право власності на нежиле приміщення №1 (групи приміщень №10), площею 13,3 кв.м., нежиле приміщення №1 (групи приміщень №11), площею 13,3 кв.м., нежиле приміщення №1 (групи приміщень №12), площею 8,2 кв.м., нежиле приміщення №1 (групи приміщень №13), площею 5,5 кв.м., загальною площею 40,30 кв.м., що складає 15/100 частини від нежилого будинку площею 2647,0 кв.м., які знаходяться за адресою: проспект Маяковського Володимира, 26А в м. Києві.

Як витікає з ухвали господарського суду міста Києва в цій справі від 02.07.2015, суд повернув заяву про зміну предмету позову.

Відповідач у відзиві від 18.06.2015 в задоволенні позову просить відмовити з наступних підстав:

- поділ (виділ) майна між корпоративними членами товариства може бути здійснений відносно того майна, яке перебуває у власності товариства. Знаходження майна на балансі товариства не є доказом права власності товариства, а відображає лише вартість майна, яке перебуває на балансі товариства;

- у відповідності до рішення загальних зборів СТ Діамед, оформленого протоколом від 12.01.2014 №2, вирішено виключити зі складу СТ Діамед ОСОБА_1 Виплатити ОСОБА_1 його пайовий внесок в порядку та термін, передбачені законодавством України;

- у разі виходу або виключення з кооперативу фізична чи юридична особа має право на одержання своєї загальної частки натурою, грішми або цінними паперами відповідно до їх вартості на момент виходу;

- строк виплати пайового внеску розпочався 01 січня 2015 року та триває до 01січня 2017 року, що свідчить про те, що станом на момент звернення позивачем з даним позовом, строк для здійснення СТ Діамед виплат пайового внеску на користь колишнього члена товариства ОСОБА_1 не минув;

- вимога позивача про виділ в натурі частки майнового паю у конкретно визначеному переліку нерухомого майна є необґрунтованою, оскільки між СТ Діамед та колишнім членом товариства ОСОБА_1 не було погоджено отримання частки шляхом виділу майна;

- позивачем не підтверджено, що перелічене нерухоме майно дійсно перебуває у власності товариства.

В обґрунтування своїх заперечень відповідач посилається на норми п.п. 7.1, 7.2, 7.3, 7.20 Статуту СТ Діамед, ч. 1 ст. 15, ч. 3 ст. 21 Закону України «Про кооперацію», ч. 1 ст. 7 Закону України «Про споживчу кооперацію».

02.07.2015 позивачем подано суду заперечення на відзив на позовну заяву. Заперечення позивача мотивовано тим, що станом на 12.01.2014 майно знаходилось у власності СТ Діамед, що підтверджується копіями договорів купівлі-продажу нерухомості від 18.12.2003, від 06.12.2005, від 19.04.2000, від 24.03.2006, від 14.12.2010, від 24.09.2009, від 30.08.2006 та від 15.03.2013, копії яких додано до заперечень (а.с. 163-196, т. 1).

02.07.2015 господарським судом міста Києва ухвалено передати справу №910/11134/15 за виключною підсудністю до господарського суду Миколаївської області.

За результатами автоматичного розподілу головуючим у справі визначено суддю Ржепецького В.О.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 05.08.2015 справу прийнято в провадження та призначено до розгляду на 31.08.2015.

Представник позивача в судовому засіданні підтримує позовні вимоги, просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача заперечує позовні вимоги, обґрунтовуючи свої заперечення обставинами, викладеними у відзиві.

Дослідивши надані суду докази, оцінивши їх відповідно до вимог ст. 43 ГПК України, проаналізувавши фактичні обставини справи та норми чинного законодавства, які регулюють спірні відносини, суд дійшов таких висновків.

10.01.2014 позачерговими загальними зборами членів СТ Діамед прийнято рішення про звільнення ОСОБА_1 з посади голови правління СТ Діамед (рішення оформлене протоколом №1 від 10.01.2014).

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 22.10.2014 у справі №915/1296/14, яке залишено в силі постановою Вищого господарського суду України від 07.04.2015, визнано недійсними рішення позачергових загальних зборів членів Споживчого товариства Діамед, оформлені протоколом №1 від 10.01.2014.

12.01.2014 позачерговими загальними зборами членів СТ Діамед прийнято рішення про виключення зі складу членів товариства ОСОБА_1 (рішення оформлене протоколом №2 від 12.01.2014).

Постановою Вищого господарського суду України від 15.07.2015 у справі №915/1586/14 залишено в силі рішення господарського суду Миколаївської області від 20.11.2014, яким визнано недійсними рішення загальних зборів Споживчого товариства Діамед, які проведені 12.01.2014 та оформлені протоколом №2.

Статтею пятою Закону України «Про споживчу кооперацію» встановлено, що первинною ланкою споживчої кооперації є споживче товариство - самостійна, демократична організація громадян, які на основі добровільності членства і взаємодопомоги за місцем проживання або роботи об'єднуються для спільного господарювання з метою поліпшення свого економічного і соціального стану. Основним документом, що регулює діяльність споживчого товариства, є статут. У ньому визначається порядок вступу до товариства і виходу з нього, права та обов'язки членів товариства, його органи управління, контролю та їх компетенція, порядок утворення майна товариства і розподілу прибутку, умови реорганізації і ліквідації товариства та інші положення, що не суперечать законодавчим актам України.

Відповідно до ст. 9 зазначеного Закону, власність споживчої кооперації є однією з форм колективної власності. Вона складається з власності споживчих товариств, спілок, підпорядкованих їм підприємств і організацій та їх спільної власності. Кожний член споживчого товариства має свою частку в його майні, яка визначається розмірами обов'язкового пайового та інших внесків, а також нарахованих на них дивідендів.

Володіння, користування та розпорядження власністю споживчої кооперації здійснюють її органи відповідно до компетенції, визначеної статутами споживчих товариств та їх спілок.

Власністю споживчих товариств є засоби виробництва, вироблена продукція та інше майно, що належать їм і необхідні для здійснення статутних завдань. Споживчим товариствам та їх спілкам можуть належати будинки, споруди, устаткування, транспортні засоби, машини, товари, кошти та інше майно відповідно до цілей їх діяльності.

Власність споживчих товариств утворюється з внесків їх членів, прибутків, одержуваних від реалізації товарів, продукції, послуг, цінних паперів та іншої діяльності, не забороненої чинним законодавством.

Згідно з положеннями ст. 2 Закону України «Про кооперацію», споживчий кооператив (споживче товариство) - кооператив, який утворюється шляхом об'єднання фізичних та/або юридичних осіб для організації торговельного обслуговування, заготівель сільськогосподарської продукції, сировини, виробництва продукції та надання інших послуг з метою задоволення споживчих потреб його членів.

Стаття 8 Закону України «Про кооперацію» визначає, що статут кооперативу є правовим документом, що регулює його діяльність. Статут кооперативу повинен містити, зокрема, такі відомості: умови і порядок вступу до кооперативу та виходу чи виключення з нього; умови і порядок повернення паю.

Статтею 12 зазначеного Закону члена кооперативу наділено, зокрема, правом одержання паю у разі виходу з кооперативу в порядку і в строки, визначені його статутом.

Відповідно до ст. 21 зазначеного Закону, пай кожного члена кооперативу формується за рахунок разового внеску або часток протягом певного періоду. Майнові внески оцінюються у грошовій формі. Розмір паю члена кооперативу залежить від фактичного його внеску до пайового фонду. Паї, в тому числі резервного і спеціального фондів, є персоніфікованими і у сумі визначають загальну частку кожного члена кооперативу у майні кооперативу.

У разі виходу або виключення з кооперативу фізична чи юридична особа має право на одержання своєї загальної частки натурою, грішми або (за бажанням) цінними паперами відповідно до їх вартості на момент виходу, а земельної ділянки - у натурі. Строк та інші умови одержання членом кооперативу своєї загальної частки встановлюються статутом кооперативу, при цьому строк одержання зазначеної частки не може перевищувати двох років, а відлік його розпочинається з 1 січня року, що настає з моменту виходу або виключення з кооперативу.

Таким чином, з правового аналізу наведених вище норм витікає, що саме на Статут споживчого кооперативу законодавцем покладено повноваження регулювання, зокрема, порядку одержання паю у разі виходу члена з кооперативу.

Статутом Споживчого товариства «Діамед» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) такий порядок визначено.

Так, відповідно до п.п. 7.18, 7.20 Статуту, при виході члена товариства йому виплачується вартість частини майна товариства, пропорційна його пайовому внеску у статутному фонді. Пайовий внесок повертається члену товариства в грошовій формі, якщо інше не передбачено угодою між товариством і членом товариства.

Враховуючи, що в матеріалах справи відсутні будь-які угоди між позивачем та відповідачем про інший ніж грошовий порядок повернення пайового внеску, господарський суд не може визнати такими, що відповідають Закону та Статуту, тверджень позивача про виділення йому його частки майна в натурі.

Крім того, як зазначено вище, постановою Вищого господарського суду України від 15.07.2015 у справі №915/1586/14 залишено в силі рішення господарського суду Миколаївської області від 20.11.2014, яким визнано недійсними рішення загальних зборів Споживчого товариства Діамед, які проведені 12.01.2014 та оформлені протоколом №2 про виключення зі складу членів товариства ОСОБА_1

Статтею 13 Закону України «Про кооперацію» встановлено, що членство в кооперативі припиняється у разі, зокрема, добровільного виходу з нього.

Відповідно до ст. 15 цього ж Закону, до компетенції загальних зборів членів кооперативу віднесено серед іншого, повноваження затвердження рішення правління або голови правління про прийняття нових членів та припинення членства.

Таким чином, вихід зі споживчого кооперативу повязується законодавцем із прийняттям його членом добровільного рішення або винесенням відповідного рішення загальними зборами членів.

Одночасно, враховуючи, що визнання такого рішення недійсним має наслідком відновлення особи членом кооперативу, це передбачає і втрату права його члена на застосування наслідків положень Закону та Статуту, які регулюють порядок виходу з кооперативу, в тому числі, в частині повернення частки майна.

При цьому, у разі фактичного виконання рішення зборів, визнаного недійсним, захист права члена кооперативу здійснюється шляхом примусового виконання відповідного рішення суду та фактичним поновленням у складі членів кооперативу.

Таким чином, враховуючи, що станом на момент вирішення цього спору рішення загальних зборів Споживчого товариства Діамед про виключення позивача зі складу членів Споживчого товариства Діамед є недійсним, в позивача відсутнє право на отримання частки майна товариства.

Враховуючи викладене, в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 43, 49, 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Суддя В.О.Ржепецький

Повне рішення складено 04 вересня 2015 року.