донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

01.09.2015 справа №908/3648/15

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя: судді:ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3

При секретарі Воронько В.В.

За участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_4, довіреність №814 від 07.07.2015 р.

від відповідача - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ВІДРАДНЕНСЬКЕ", сел. Відрадне Запорізької області
на рішення господарського суду Запорізької області
від09.07.15 р. (повний текст підписано 20.07.15 р.)
у справі№ 908/3648/15 (суддя Попова І.А.)
за позовомФізичної особи - підприємця ОСОБА_5, м. Харків
до Публічного акціонерного товариства "ВІДРАДНЕНСЬКЕ", сел. Відрадне Запорізької області
простягнення 160 000,00 грн. основного боргу за договором № 080115 від 08.01.15 р., 1 292,00 грн. річних процентів, 26 502,40 грн. пені, 51 088,00 грн. втрат від інфляції грошових коштів

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_5 м. Харків звернувся до господарського суду Запорізької області з позовом до Приватного акціонерного товариства «Відрадненське» , с. Відрадне Запорізького району Запорізької області про стягнення боргу за договором купівлі-продажу № 080115 від 08.01.2015р. в сумі 160 000,00 грн., інфляційних збитків в розмірі 51 088,00 грн., трьох відсотків річних від простроченої суми в розмірі 1 292,00 грн., пені в сумі 26 502,40 грн.

Заявою, що отримана судом 08.07.2015 р. позивач повідомив про опечатку, допущену в позовній заяві, та уточнивши організаційно-правову форму відповідача просив читати Публічне акціонерне товариство «Відрадненське», на підтвердження чого надав Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на ст.ст. 257, 526, 610, 612, 614, 629, 692 ЦК України, ст. ст. 193,223 ГК України, невиконання відповідачем прийнятих на себе зобовязань за договором купівлі-продажу № 080115 від 08.01.2015 р. по оплаті за товар, в результаті чого утворився борг в розмірі 160 000,00 грн., який є несплаченим; нарахування за несвоєчасне виконання грошових зобовязань пені в сумі 26 50,40 грн., річних процентів в сумі 1 292,00 грн. та 51 088,00 грн. втрат від інфляції грошових коштів.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 09.07.2015р. у справі №908/3648/15 позов задоволений. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Відрадненське", , с. Відрадне Запорізької області на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 м. Харків 160 000,00 грн. основного боргу, 26 502,40 грн. пені, 1 292,00 грн. річних процентів, 51 088,00 грн. втрат від інфляції грошових коштів, 4 777,64 грн. судових витрат.

Рішення господарського суду мотивоване неналежним виконанням відповідачем зобовязань за договором купівлі-продажу; обґрунтованістю та доведеністю заявлених позовних вимог.

Не погодившись з рішенням суду, Публічне акціонерне товариство "Відрадненське" с. Відрадне Запорізької області звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Запорізької області від 09.07.2015р. у справі №908/3648/15, прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

Вважає, що рішення прийняте судом з недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими та з порушенням судом норм матеріального та процесуального права. Наполягає, що судом не перевірено факту, що строк виконання зобовязання в частині оплати послуг не настав через невиконання позивачем обовязку щодо передачі документів, відповідно до умов договору. Зазначив, що не приймав участі у розгляді судом справи з причин неповідомлення про дату, час та місце слухання справи, оскільки в ухвалі суду про порушення провадження у справі в якості відповідача зазначено ОСОБА_6 акціонерне товариство «Відрадненське». Втім, за юридичною адресою: Запорізька область, Запорізький район, с. Відрадне, вул. Перемоги,3 знаходиться Публічне акціонерне товариство «Відрадненське». Тому,

вважає, що рішення суду першої інстанції має бути скасовано.

Крім того наголошує, що судом не прийнято до уваги п.п. 2.3., 4.2. договору купівлі-продажу, за якими покупець зобовязаний оплатити поставлений товар по факту відвантаження, постачальник зобовязаний на кожну партію товару, що є предметом поставки, видати супровідні документи у відповідності до вимог чинного законодавства, які до цього часу відповідачем не отримані, тому вважає, що строк оплати за товар ще не настав.

Відзивом на апеляційну скаргу позивач заперечив проти апеляційних вимог. Просить відмовити відповідачу у задоволенні апеляційної скарги по справі № 908/3648/15, рішення господарського суду Запорізької області від 09.07.2015р. залишити без змін.

Наполягає, що всі первинні документи, які містять всі необхідні реквізити, передбачені ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п.п.2.4,2.7 Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затверджене наказом Мінфіну України від 24.05.95р. № 88, були передані позивачем разом із товаром відповідачеві при його передачі.

Наголошує на відсутності в договорі купівлі-продажу п.4.2., на невиконанні якого позивачем(продавцем) наполягає відповідач (покупець).

31.08.2015 р. до Донецького апеляційного господарського суду від ПАТ «Відрадненське» надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на розумний строк у звязку з неможливістю представника товариства зявитись у судове засідання через відрядження до м. Київ. Документів на підтвердження відрядження до клопотання не додано.

Представник позивача проти задоволення клопотання категорично заперечував.

Судом апеляційної інстанції не задоволено подане ПАТ «Відрадненське» клопотання виходячи з наступного.

Положеннями ст.77 Господарського процесуального кодексу України, суду надано право відкладення розгляду справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відповідно до ст.28 Господарського процесуального кодексу України, справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника. Керівники підприємств та організацій, інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами, подають господарському суду документи, що посвідчують їх посадове становище. Представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації; адвокати. Довіреність видається за підписом керівника або іншої уповноваженої ним особи та посвідчується печаткою підприємства, організації.

Звертаючись з апеляційною скаргою, заявник не був позбавлений вирішити питання щодо участі іншого представника, згідно ст. 28 ГПК України, в судовому засіданні апеляційної інстанції.

Ухвалою суду про прийняття апеляційної скарги до провадження сторони не зобовязувалися забезпечити участь представників в судовому засіданні, крім того сторін було попереджено, що у разі незявлення їх представників у судове засідання, апеляційну скаргу буде розглянуто за наявними у справі матеріалами.

Позиція ТОВ «Відрадненське» є викладеною в апеляційній скарзі, що в сукупності з матеріалами судової справи є достатнім для розгляду апеляційної скарги на рішення господарського суду Запорізької області від 09.07.2015р.

Отже, обставини, зазначені відповідачем у клопотанні не створюють будь-яких перешкод для розгляду апеляційної скарги в даному судовому засіданні.

Згідно з положеннями ст.101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішень місцевого господарського суду в повному обсязі.

У відповідності до п.п. 2, 3, 4 частини 3 ст.129 Конституції України, основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі ст.ст. 42, , 43 Господарського процесуального кодексу України - правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом та змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Вивчивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Донецьким апеляційним господарським судом встановлено наступне.

08.01.2015 р. між Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_5 (продавець, позивач по справі) та Публічним акціонерним товариством «Відрадненське» (покупець, відповідач по даній справі) укладено договір № 080115 купівлі-продажу, за умовами якого продавець передає у власність покупцю, а покупець приймає та сплачує корма для тварин ( у т.ч. макуха сої, олія соєва, кукурудза, та інше) в подальшому товар, який зазначено в специфікаціях, що є додатком до цього договору та є його невідємною частиною.

Згідно з п. 2.1 договору ціна однієї тонни товару, загальна вартість та об'єм (кількість) товару визначаються в Специфікаціях на кожну партію товару, а також видаткових накладних та рахунках фактурах. Остаточна кількість та загальна вартість кожної партії товару вказується у видатковій накладній та може відрізнятися від кількості та суми, вказаній в Специфікації.

Порядок розрахунків узгоджено сторонами в п. 2.3 договору, яким передбачено, що розрахунок покупцем за товар проводиться за кожну партію товару в безготівковій формі шляхом переказу грошей на поточний рахунок продавця по факту відвантаження товару на склад покупця.

Продавець передає товар по кількості у відповідності до видаткової накладної, підписаної уповноваженими представниками сторін (п. 3.1 договору).

Товар вважається переданим Покупцеві після підписання Сторонами видаткової накладної (п. 3.2.договору).

Право власності на відвантажений товар переходить з моменту підписання видаткової накладної (п. 3.3.договору).

Покупець за порушення обов'язку, визначеного у п. 2.3 договору, за вимогою постачальника зобов'язаний сплатити останньому пеню у розмірі 0,5% від простроченої суми за кожен день прострочення (п. 6.6.договору).

Строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п.7.1.договору (з моменту його підписання сторонами), та закінчується 31.12.2015р. (п. 7.2.договору).

Надані позивачем матеріали свідчать, що на виконання умов договору купівлі-продажу №080115 сторонами підписано Специфікації № 1 від 15.01.2015 р., № 3 від 01.03.2015 р., якими узгоджено найменування, одиницю виміру, загальну кількість та суму, а також якість товару та умови постачання.

За видатковими накладними № СФ-0000002 від 15.01.2015 р., № СФ-0000005 від 01.03.2015 р. позивачем поставлено відповідачу товар макуху сої на суму 250 266,00грн. та кукурудзу на суму 167 846,80 грн. відповідно, який отримано відповідачем, про що свідчить підпис представника відповідача на зазначених накладних та печатка товариства.

Згідно представленого позивачем розрахунку відповідач здійснив часткову оплату за отриманий товар в розмірі 258 112 грн. 80 коп., внаслідок чого утворився борг в сумі 160 000,00 грн., що не спростовано відповідачем.

За несвоєчасне виконання грошових зобовязань позивачем нарахована та вимагається до стягнення з відповідача пеня в сумі 26 502,40 грн. та три відсотки річних від простроченої суми в розмірі 1 292,00 грн., нараховані за період з 03.03.2015р. по 12.06.2015р., а також інфляційні збитки в розмірі 51 088,00 грн., нараховані за період березень червень 2015р.

Перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, Донецький апеляційний господарський суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість апеляційної скарги виходячи з наступного.

В силу ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

За умовами ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

За своєю правовою природою договір №080115 від 08.01.2015р. є договором купівлі-продажу, за яким, згідно приписів ст.655 Цивільного кодексу України одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини другої статті 692 ЦК України покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. При цьому підписання покупцем видаткової накладної, яка є первинним обліковим документом та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою для виникнення обов'язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

Відповідачем не надано доказів повного, належного та своєчасного виконання прийнятого на себе зобов'язання стосовно оплати за отриманий ним від позивача товар,отже вірним є висновок суду першої інстанції про задоволення вимог позивача в частині стягнення боргу в сумі 160 000,00 грн.

Наполягання заявника апеляційної скарги, що строк оплати за товар ще не настав, з посиланням на п.4.2. договору купівлі-продажу, спростовується відсутністю в договорі № 080115 купівлі-продажу від 08.01.2015р. пункту 4.2., в т.ч. зазначеного відповідачем змісту.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки ( ст.611 Цивільного кодексу України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання (ч. 1 ст.550 Цивільного кодексу України). Сплата неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов'язку в натурі (ч. 1 ст. 552 Цивільного кодексу України).

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано (ч.6 ст.232 Господарського кодексу України).

Обовязок покупця за порушення зобовязання, визначеного у п. 2.3 договору, сплатити продавцю пеню у розмірі 0,5% від простроченої суми за кожен день прострочення, обумовлений сторонами в п. 6.6 договору купівлі-продажу № 080115 від 08.01.2015 р.

Проте, за приписами ст. ст. 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений ст.1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

На підставі п. 6.6. договору № 080115 від 08.01.2015 р. позивачем вимагається до стягнення пеня в сумі 26 502,40 грн., нарахована за період з 03.03.2015 р. по 12.06.2015 р.

Розрахунок пені відповідає приписам ч.6 ст.232 Господарського кодексу України та Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань», тому стягнення судом з відповідача пені в сумі 26 502,40 грн. є правомірним.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За порушення виконання відповідачем грошового зобов'язання позивач просив стягнути з відповідача 3% річних в сумі 1 292,00 грн. за період з 03.03.2015р. по 12.06.2015р.; втрати від інфляції у розмірі 51 088,00 грн. за період з березня по червень 2015 р. (включно).

Як вказано у п.п.3.1.,3.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань» із змінами і доповненнями, внесеними постановою пленуму Вищого господарського суду України від 10 липня 2014 року № 6, інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій, а є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові (п. 4.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року № 14).

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність нарахування та обґрунтованість вимог позивача в частині стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 1 292,00 грн..

Висновок місцевого суду про задоволення вимог позивача про стягнення інфляційних у розмірі 51 088,00 грн. за період з березня по червень 2015 р. (включно) є помилковим, враховуючи неточність розрахування та включення до періоду нарахування червня 2015р., при тому, що звернення позивача до суду відбулося 12.06.2015р.

Виходячи з рекомендацій Верховного Суду України, викладених у листі "Рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ" від 03.04.1997р. № 62-97р. та Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань» розрахування позивачем індексу інфляції має здійснюватися помісячно.

Виходячи зі здійсненого перерахунку, правомірно заявленою є сума інфляційних втрат в розмірі 46 545,38 грн., отже вимоги позивача про стягнення інфляційних в сумі 4 542,62 грн. є необґрунтованими, оскаржуване рішення в частині стягнення з відповідача 4 542,62 грн. інфляційних втрат підлягає скасуванню.

Наполягання заявника апеляційної скарги про неповідомлення його судом першої інстанції про дату, час та місце слухання справи, з підстав зазначення в ухвалі суду в якості відповідача ОСОБА_6 акціонерне товариство «Відрадненське», а не Публічне акціонерне товариство «Відрадненське», не є доказом неповідомлення та підставою для скасування прийнятого судом рішення виходячи з наступного.

Описка в організаційно правовій формі відповідача по справі була допущена позивачем в позовній заяві, при цьому адреса, код ЄДРПОУ та назва відповідача були зазначені вірно. В договорі купівлі-продажу № 010115 від 08.01.2015р., що укладений сторонами та доданий до позовної заяви, у вводній частині та в п.9 «Місцезнаходження та реквізити сторін» «Покупцем» зазначено ПАТ «Відрадненське» (повної організаційно-правової форми не вказано).

Ухвала від 16.06.2015р. надіслана судом на адресу: Запорізька область, Запорізький район, с. Відрадне, вул. Перемоги,3, що відповідає місцезнаходженню відповідача, що не заперечується заявником апеляційної скарги.

Пізніше позивач заявою виправив описку в позовній заяві, надавши витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, з якого вбачається, що під ідентифікаційним кодом юридичної особи 00852186, за адресою: Запорізька область, Запорізький район,с. Відрадне, вул. Перемоги, 3 знаходиться Публічне акціонерне товариство «Відрадненське», стосовно якого і було прийняте судове рішення.

За результатами апеляційного провадження, Донецьким апеляційним господарським судом встановлено неправильне застосування норм матеріального права, що відповідно до ст. 104 Господарського процесуального кодексу України є підставою для скасування рішення господарського суду Запорізької області від 09.07.2015р. (підписане 20.07.2015р.) у справі № 908/3648/15 в частині стягнення з Публічного акціонерного товариства «Відрадненське» 4 542,62 грн. інфляційних втрат, з прийняттям нового рішення в цій частині про відмову у задоволенні цих вимог.

В іншій частині рішення господарського суду Запорізької області від 09.07.2015р. (підписане 20.07.2015р.) у справі № 908/3648/15 підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на сторін пропорційно задоволеним вимогам.

Результати апеляційного провадження у справі № 908/3648/15 оголошені в судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 102, 103, 104, 105, 116 Господарського процесуального кодексу України Донецький апеляційний господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Відрадненське» с. Відрадне Запорізької області на рішення господарського суду Запорізької області від 09.07.2015р. (підписане 20.07.2015р.) у справі № 908/3648/15 задовольнити частково.

Рішення господарського суду Запорізької області від 09.07.2015р. (підписане 20.07.2015р.) у справі № 908/3648/15 скасувати частково.

Відмовити Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_5 м. Харків у задоволенні позову до Публічного акціонерного товариства «Відрадненське» с. Відрадне Запорізької області про стягнення 4 542,62 грн. інфляційних втрат.

В іншій частині рішення господарського суду Запорізької області від 09.07.2015р. (підписане 20.07.2015р.) у справі № 908/3648/15 залишити без змін.

Викласти резолютивну частину рішення господарського суду Запорізької області від 09.07.2015р. (підписане 20.07.2015р.) у справі № 908/3648/15 в наступній редакції:

«Позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 м. Харків до Публічного акціонерного товариства «Відрадненське» с. Відрадне Запорізької області задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Відрадненське» с. Відрадне Запорізької області на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 м. Харків 160 000,00 грн. основного боргу, 26 502,40 грн. пені, 1 292,00 грн. 3% річних, 46 545,38 грн. втрат від інфляції, 4 686,80 грн. судових витрат. В решті позовних вимог Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 м. Харків відмовити.»

Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 м. Харків на користь Публічного акціонерного товариства "Відрадненське" с. Відрадне Запорізької області 45,43 грн. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Доручити господарському суду Запорізької області видати відповідні накази.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя Н.М.Дучал

Судді: О.В. Кододова

ОСОБА_3

Надруковано 5 екз.:

1-позивачу,

1-відповідачу,

1-у справу,

1-ДАГС,

1 - ГСЗО