РІШЕННЯ

"20" серпня 2015 р.Справа № 921/715/15-г/17

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Андрусик Н.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" м.Дніпропетровськ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Вік-Арт Груп" м.Бучач Тернопільської області

про cтягнення 34411,29грн, з яких: 12000,00грн борг по кредиту, 10657,59грн заборгованості по відсотках за користування кредитом, 9269,70грн пені за несвоєчасне виконання зобов'язань, 2484,00грн комісії за користування кредитом,

за участю представників:

позивача: ОСОБА_1, довіреність №2685-К-О від 24.06.2015р.;

відповідача: не з'явився.

В судовому засіданні представнику позивача розяснено його процесуальні права та обовязки, передбачені статтями 20, 22, 811 Господарського процесуального кодексу України.

Судом фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалася у звязку з відсутністю відповідних клопотань.

Позивач - Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк", м.Дніпропетровськ, звернувся 15.07.2015р. (згідно відтиску штампу вхідної кореспонденції суду за вх.№744 від 15.07.2015р.) до господарського суду Тернопільської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вік-Арт Груп", м.Бучач Тернопільської області, про стягнення 34411,29грн, з яких: 12000,00грн неповернутого кредиту, 10657,59грн заборгованості по відсотках за користування кредитом, 9269,70грн пені за несвоєчасне виконання зобов'язань, 2484,00грн комісії за користування кредитом.

Ухвалою господарського суду від 17.07.2015р. порушено провадження у справі, витребувано від сторін додаткові документи; судове засідання призначено на 06.08.2015р., з подальшим відкладенням розгляду справи на 20.08.2015р., на підставі статті 77 ГПК України, за клопотанням позивача, у звязку із неподанням останнім витребуваних судом документів.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Також, додатково до матеріалів справи долучив додаткові пояснення щодо предмету позову, розрахунок заборгованості за кредитом, виписки з рахунків, за якими обліковується кредит ТОВ "Вік-Арт Груп", повідомлення про встановлений розмір кредитного ліміту для позичальника, про розміри відсоткових ставок за користування кредитними коштами. Просив суд задовольнити позовні вимоги з підстав правомірності та відсутності заперечень з боку відповідача.

Відповідач витребуваних ухвалами суду від 17.07.2015р., 06.08.2015р. матеріалів не надав. Поштові відправлення, якими на адресу відповідача (м.Бучач Тернопільської області, вул.Генерала Шухевича 1, офіс 7), що вказана в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, направлялися ухвали суду про порушення провадження у справі та про відкладення розгляду справи відділенням поштового звязку повернуто із зазначенням причини "за закінченням терміну зберігання" (довідки відділення поштового звязку долучено до матеріалів справи). За даних обставин, суд вважає, що відповідач був повідомлений про дату, час, місце розгляду справи належним чином відповідно до приписів статті 64 ГПК України та з урахуванням п. 2 Інформаційного листа Вищого господарського суду України "Про деякі питання запобігання зловживанню процесуальними правами у господарському судочинстві" № 670-2010-р від 15.03.2010 року, п.п.3.9.1 п.3.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" № 18 від 26.12.2011 р., із змінами та доповненнями) та пункту 11 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2007р. №01-8/123 "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2006 році".

Оскільки явка сторін не визнавалася судом обовязковою, поданих доказів є достатньо для вирішення спору по суті, брати участь в судовому засіданні є правом сторони, передбаченим ст.22 ГПК України, відтак, застосовуючи принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, що закріплені в п.4 ч.3 ст. 129 Конституції України, ст. 43 та ст. 33 ГПК України та беручи до уваги забезпечення сторонам рівних та належних умов для надання доказів, необхідних для розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні, за правилами ст.75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи та додатково представлені документи, заслухавши доводи представника позивача, господарський суд встановив наступне.

13.12.2011р. товариством з обмеженою відповідальністю "Вік-Арт Груп", як Клієнтом, та публічним акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк", як Банком, підписано заяву про відкриття поточного рахунку та картку зі зразками підписів і відбитка печатки.

Відповідно до змісту заяви, Банк відкрив відповідачу в національній валюті поточний рахунок №0579 та картковий рахунок №3078.

В свою чергу, своїм підписом Клієнт приєднався та зобов'язався виконувати зобов"язання, викладені в Умовах та Правилах надання банківських послуг, тарифах Приватбанку договорі банківського обслуговування в цілому. Відносини між банком та клієнтом можуть вирішуватись як шляхом підписання окремих угод або додаткових угод до договору, так і шляхом обміну інформацією відносно банківського обслуговування з клієнтом через web-сайти банку www.privatbank.ua та http://client-bank.privatbank.ua чи інший Інтернет SMS-ресурс, зазначений банком.

Відповідно до даної заяви Банк, за наявності вільних грошових ресурсів, здійснює обслуговування кредитного ліміту Клієнта за рахунок кредитних коштів у межах ліміту, про розмір якого Банк повідомляє Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного звязку банку та клієнта. Порядок встановлення, зміни ліміту, погашення заборгованості та розмір відсоткової ставки за користування кредитним лімітом регламентується Умовами та Правилами надання банківських послуг (далі - Умови та Правила) і Тарифами банку (далі Тарифи), що розміщені в мережі Інтернет на сайті www.privatbank.ua, які разом із анкетою (заявою) складають Договір банківського обслуговування.

Розділом 1 Умов та Правил, розміщених на web-сайті банку www.privatbank.ua, передбачено, що ці правила є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам. Таким чином, клієнт отримує доступ до всіх без виключення послуг Приватбанку.

Відповідно до ст.6 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з врахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 181 ГК України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

У відповідності зі ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку.

Статтею 3 Закону України "Про електронний цифровий підпис" встановлено, що електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки). Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму.

Згідно з ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Так, укладений між ПАТ КБ "Приватбанк" та ТОВ "Вік-Арт Груп" договір банківського обслуговування, за своєю правовою природою, є змішаним договором банківського рахунку та кредитного договору. Відповідно, для його укладення сторони повинні обмінятися всіма документами, в яких зафіксований зміст правочину для того, щоб договору надати письмової форми.

Згідно п.3.18.1.1 Умов та Правил, кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення обігових коштів і здійснення поточних платежів клієнта, в межах кредитного ліміту.

Як зазначалось вище, про розмір ліміту банк повідомляє клієнта на свій вибір (або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банка та клієнта). Кредит надається в обмін на зобов'язання клієнта щодо його повернення, сплати процентів та винагороди (п.3.18.1.3 Умов та Правил).

Пунктом 3.18.1.6 Умов та Правил передбачено, що ліміт може бути змінений банком в односторонньому порядку, передбаченому Умовами і Правилами надання банківських послуг, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами банку. Підписавши угоду, клієнт висловлює свою згоду на те, що зміна ліміту проводиться банком в односторонньому порядку шляхом повідомлення клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банку і клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms - повідомлення або інших).

У відповідності до п.3.18.1.8 Умов та Правил, проведення платежів клієнта у порядку обслуговування кредитного ліміту, проводиться банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання Клієнта до "Умов і правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відтиском печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнтбанк / інтернет клієнтбанк, або у формі обміну паперовою або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі "Угода"). При порушенні клієнтом будь-якого із обовязків, передбачених "Умовами і правилами надання банківських послуг", банк на власний розсуд, має право змінити умови кредитування, встановити інший строк повернення кредиту. При належному використанні клієнтом обов'язків, передбачених "Умовами і правилами надання банківських послуг", проведення платежів клієнта в порядку обслуговування ліміту може бути продовжено банком на той же строк.

Пунктом 3.18.1.11. Умов та Правил в редакції, що діяла до 01.07.2014р. та п.3.2.1.1.11 Умов і правил, в редакції, чинній з 01.07.2014р., встановлено період безперервного користування кредитним лімітом - не більше 35 днів. Періодом безперервного користування кредитним лімітом є період часу, на протязі якого безперервно існувало дебетове сальдо на поточному рахунку.

В силу приписів п. 1 ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором.

Відповідно до п.п.3.18.2.2.2, 3.18.2.2.3, 3.18.2.2.5 Правил, клієнт зобов'язується проводити погашення кредитного ліміту не пізніше строку закінчення періоду безперервного користування кредитним лімітом, сплатити відсотки за весь час фактичного користування кредитом та повністю повернути кредит в строки, передбачені Правилами.

Розділом 3.18.4. Умов та Правил, яким затверджений порядок розрахунків, встановлено, що:

- за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку Клієнта при закритті банківського дня Клієнт виплачує відсотки, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від терміну користування кредитом (диференційована процентна ставка) (п.3.18.4.1Умов та Правил);

- за період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнулення дебетового сальдо в одну із дат з наступного 20-го до 25-го числа місяця (період, в який дебетове сальдо підлягає обнуленню), розрахунок відсотків здійснюється за процентною ставкою в розмірі 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. При необнуленні дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнуленню, протягом 90 днів з останньої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, клієнт сплачує банку за користування кредитом відсотки в розмірі 24% річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнуленню. У разі непогашення кредиту протягом 90 днів з дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні клієнтом будь-якого з грошового зобов'язання клієнт сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 48% річних від суми залишку непогашеної заборгованості (п.п.3.18.4.1.1- 3.18.4.1.3 Умов та Правил).

Також, відповідно до п.3.2.1.4.1.2 Умов і правил, які набрали чинності з 1 липня 2014 року, у випадку необнулення дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнулюванню, на протязі 90 днів з кінцевої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулюванню, Клієнт сплачує Банку за користування кредитом відсотки в розмірі 36% річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальто підлягало обнулюванню, та згідно п.3.2.1.4.1.3, у разі непогашення кредиту впродовж 90 днів з дати закінчення періоду, в який дебетове сальто підлягало обнуленню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, кредит вважається простроченим, а грошові зобовязання клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні клієнтом будь-якого з грошового зобов'язання клієнт сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 56% річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

Позивач стверджує і це вбачається з матеріалів спрвави, на підставі повідомлення від 05.06.2014р. (виписка з "Приват24" по Клієнту) товариство з обмеженою відповідальністю "Вік-Арт Груп" було попереджено про зміну відсоткових ставок за користування коштами в межах кредитного ліміту (36% та 56%, відповідно).

Згідно п.3.18.4.4 Умов та Правил в редакції, чинній до 01.07.2014р., клієнт сплачує банку винагороду за використання лімітом (щомісячна комісія) відповідно до п.п.3.18.1.6., 3.18.2.3.2. Умов та Правил, 1-го числа кожного місяця в розмірі 0,9% від суми максимального сальдо кредиту, що існував на кінець банківського дня за попередній місяць, у порядку, передбаченому Умовами та правилами надання банківських послуг. Клієнт доручає банку здійснювати списання винагороди зі своїх рахунків. Сплата винагороди здійснюється в гривні. Аналогічні положення містять Правила в редакції від 01.07.2014р.

Порушення Клієнтом будь-якого з грошових зобовязань (повернення кредиту, сплата відсотків, винагороди) забезпечено пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення, яку клієнт сплачує банку з дня, наступного за датою порушення зобовязань (п.п.3.18.5.1, 3.18.1.13 Умов та Правил до 01.07.2014р. та п.п.3.2.1.4.1-3.2.1.4.1.4, 3.2.1.5.1 Умов та Правил з 01.07.2014р.).

Строк нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобовязань, з дня, коли відповідне зобовязання мало бути виконано клієнтом, збільшено до 3 років. Термін позовної давності щодо вимоги про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки пені, штрафів встановлено сторонами тривалістю 5 років (п.п.3.18.5.4, 3.18.5.7 Умов і правил в редакції до 01.07.2014р. п.п.3.2.1.5.4, 3.2.1.5.7 Умов та Правил з 01.07.2014р.).

Обслуговування кредитного ліміту на поточному рахунку Клієнта здійснюється з моменту подачі клієнтом до Банку заяви про приєднання до "Умов та правил надання банківських послуг" (Заява про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки) та/або з моменту надання Клієнтом розрахункових документів на використання коштів у рамках кредитного ліміту в межах зазначених у них сум, і діє в обсязі перерахованих засобів до повного виконання зобовязань сторонами (п.3.18.6.1 Умов та правил).

Матеріали справи свідчать, що позивачем взяті на себе зобовязання виконано належним чином та у спосіб, визначений Умовами. Зокрема, Банком на виконання умов договору відкрито Клієнту гривневі рахунки №0579 (поточний рахунок) та №3078 (картковий рахунок); встановлено кредитний ліміт з 21.06.2013р. в сумі 10000,00грн та з 26.07.2013р. 12000,00грн (довідка №08.7.0.0.0/39 про розмір встановленого кредитного по клієнту ТОВ "Вік-Арт Груп" (поточний рахунок №0579, МФО 338783), повідомлення від 21.06.2013р. та 26.07.2013р., виписки по рахунках боржника, за якими обліковується кредит); надано Клієнту грошові кошти (кредит) в межах встановленого ліміту в період з 01.07.2013р. по 24.07.2013р. на загальну суму 9996,00грн (погашено 25.07.2013р.) та починаючи з 30.07.2013р. на загальну суму 12000,00грн (винесено на прострочку 02.12.2013р.).

Таким чином, враховуючи положення п.п.3.18.6.1, 3.18.1.11 Умов та Правил, датою початку періоду користування кредитним лімітом ТОВ "Вік-Арт Груп" є 01.07.2013р., відповідно, до спірних правовідносин застосовуються Умови і правила в редакції, що діяли станом на липень 2013 року та в подальшому - в редакції змін 01.07.2014р. ("Об изменении ставок по кредитным лимитам на расчетный счет и гарантированным платежам").

Використані кредитні кошти в межах кредитного ліміту в загальній сумі 12000,00грн, за умовами договору, відповідач зобовязаний був повернути не пізніше 02.12.2013р.

Проте, свої грошові зобовязання ТОВ "Вік-Арт Груп" виконало частково, на суму 99,44грн, сплативши комісію (01.08.2013р. 90,37грн) та відсотки за користування кредитом (28.08.2013р. - 7,99грн, 29.08.2013р. - 1,08грн).

Таким чином, відповідач свої зобов'язання перед позивачем за договором від 13.12.2011р. в повному обсязі не виконав, допустивши прострочення платежів, що підтверджується розрахунками позовних вимог, виписками з рахунків за період з 13.12.2011р. по 31.05.2015р., облік яких Банк здійснював згідно умов договору та в порядку, передбаченому вимогами Інструкції з бухгалтерського обліку кредитних, вкладних (депозитних) операцій та формування і використання резервів під кредитні ризики в банках України, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 27.12.2007р. №481, а саме:

- згідно виписки по рахунку №5117 (тіло кредиту) сума 12000,00грн винесена 02.12.2013р. на прострочку кредиту та є неповернутою;

- згідно виписки по рахунку №0565 (нараховані відсотки) за період з 28.08.2013р. до 02.12.2013р. нараховано 766,92грн строкових відсотків за користування кредитними коштами із застосуванням 24% річних;

згідно виписки по рахунку №1853 (прострочені відсотки) за період з 02.12.2013р. по 31.05.2015р. на прострочку винесено 02.12.2013р. нараховані відсотки по рахунку №0565 в сумі 766,92грн та з дати прострочки застосовано 48% річних, а з 01.07.2014р. (дата внесення змін до Умов і правил) 56% річних. Станом на 31.05.2015р. неповернутими числилися відсотки за користування кредитними коштами в сумі 10358,92грн;

- згідно виписки по рахунках №№2958, 0823 (комісія строкова та прострочена) за період з 01.08.2013р. по 01.05.2015р.: комісію в сумі 72,00грн винесено 03.09.2013р. на прострочку та за період з 04.09.2013р. по 01.05.2015р. нараховано 2304,00грн комісії. Тобто, станом на 01.05.2015р. рахувалося 2376,00грн несплаченої відповідачем винагороди (комісії).

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань згідно договору банківського обслуговування від 31.12.2011р. позивачем, з метою досудового врегулювання спору, на адресу відповідача 26.11.2014р. направлено претензію №11213ТЕQ0S04Q від 21.11.2014р. про сплату заборгованості, яка залишена Товариством без належного реагування, що стало підставою для стягнення зазначеної суми в примусовому порядку.

Оцінюючи зібрані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, господарський суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог,виходячи з наступних підстав.

Відповідно до пункту 4 частини 3 статті 129 Конституції України, ст.ст.4-3, 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести належними і допустимими доказами ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Поданими позивачем доказами, не запереченими належним чином відповідачем, доведено обґрунтованість заявлених вимог.

Так, статтею 509 ЦК України визначено, що зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України).

В силу ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

У ч. 1 ст. 1067 Цивільного кодексу України закріплено, що договір банківського рахунку укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами.

Зважаючи на наведені норми закону у системному аналізі з встановленими правовідносинами, що склалися між сторонами у розрізі умов укладеного правочину, та, як зазначено вище, договір, укладений між сторонами у справі, за своєю правовою природою є змішаним договором банківського рахунку та кредитного договору, оскільки Умовами передбачено порядок надання коштів, строки користування кредитною лінією, відповідальність за непогашення кредиту, порядок нарахування відсотків за користування кредитом та їх розмір, тощо.

Дана правова позиція суду узгоджується з висновками Вищого господарського суду України, наведених у постановах від 20.08.2013р. (справа №15/5007/1293/12), 04.02.2014р. (справа №922/2798/13).

Крім того, суд вважає, що факт укладення договору сторонами додатково підтверджується вчиненням ними (сторонами) конклюдентних дій. Так, банк приймав і зараховував на рахунок, відкритий клієнтові, грошові кошти, що йому надходять, виконував розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка, проводив інші операції за рахунком, надавав грошові кошти (кредит) відповідачу в межах встановленого ліміту на та умовах, розміщених на сайті Банку, а Клієнт в свою чергу, користувався наданими йому коштами на цілі, передбачені договором та частково сплачував відсотки за користування кредитними коштами.

Умови кредитування рахунку встановлені у п.3.18 Умов та Правил надання банківських послуг (редакція до 01.07.2014р.) та п.3.2.1 Умов та Правил надання банківських послуг (редакція з 01.07.2014р.), що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua, яким, зокрема, встановлено вид та мету надання кредиту, порядок його видачі та порядок погашення, умови щодо визначення кредитного ліміту, строк користування кредитом, строк повернення кредиту, розмір, порядок розрахунку та сплати процентів за користування кредитом, винагороди (комісії), права та обов'язки сторін, відповідальність сторін. Таким чином даний договір містить всі істотні умови, погоджені сторонами, котрі необхідні для даного виду правочину, що, в силу статті 638 ЦК України, є необхідною умовою його укладення.

Судом встановлено, що відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг відповідачу було встановлено кредитний ліміт в розмірі 10000,00грн з 21.06.2013р. та 12000,00грн з 26.07.2013р. на поточний рахунок №0579, МФО 338783, в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку банку і клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт-банк, sms - повідомлення або інших), що визначено і врегульовано "Умовами та правилами надання банківських послуг".

Факт надання відповідачу кредитних коштів, їх використання останнім та виникнення боргу по кредиту в сумі 12000,00грн підтверджується банківськими виписками з поточного рахунку №0579 та рахунку №5117 по простроченому кредиту товариства з обмеженою відповідальністю "Вік-Арт Груп". Дані обставини не спростовані позичальником належними та допустимими доказами в розмінні ст.34 ГПК України.

Відповідачем не надано, а матеріали справи не містять доказів погашення товариством з обмеженою відповідальністю "Вік-Арт Груп" заборгованості перед позивачем в сумі 12000,00грн по тілу кредиту. Заперечень з приводу неотримання кредитних коштів відповідач суду не надав.

Оскільки обставини справи свідчать, що відповідачем не повернуто позивачу надані кредитні кошти згідно умов договору і не надано документів, які б свідчили про відсутність його вини у невиконанні своїх зобов'язань, тому згідно ст.15 ЦК України, порушене право публічного акціонерного товариства "ПриватБанк" підлягає судовому захисту шляхом примусового стягнення з відповідача 12000,00грн суми неповернутого кредиту.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За умовами ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання свого зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 599 Цивільного кодексу України, ст.202 ГК України зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України - учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Погодившись та приєднавшись до Умов та правил надання банківських послуг, відповідач таким чином, зобов'язався сплачувати відсотки за користування кредитом та винагороду за використання ліміту (щомісячну комісію), порядок та розмір нарахування яких встановлено Умовами (в редакції чинній до 01.07.2014р. п.п.3.18.4.1.1- 3.18.4.1.3, 3.18.4.4, та в редакції, чинній після 01.07.2014р. - п.3.2.1.4 ).

Згідно зі ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов'язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника.

Також згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Частиною 3 ст. 549 ЦК України визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Право на неустойку, відповідно до ч.1 ст. 550 ЦК України, виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно (ч.1 ст. 551 ЦК України).

У відповідності до ч.2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Як встановлено судом, Умовами та правилами надання банківських послуг визначено період пільгового користування кредитними коштами, період простроченого грошового зобовязання за договором, розмір та періоди застосування диференційованих відсоткових ставок за користування кредитом, розмір винагороди (комісії).

Крім того, невиконання відповідачем будь-якого грошового зобовязання по кредиту забезпечено пенею в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення, яка сплачується з дня, наступного за датою порушення зобовязань. Умовами та Правилами збільшено строк нарахування неустойки (протягом трьох років від дати, коли зобовязання мало бути виконане Клієнтом).

Проаналізувавши Умови та Правила надання банківських послуг, дослідивши наявні в справі матеріали, розрахунки позовних вимог позивача, здійснивши власний розрахунок заборгованості, з урахуванням виписок по рахунках позичальника, за якими здійснюється облік кредиту (інформація про суми чергових платежів по тілу кредиту, відсотках, комісії та суми, що винесені на прострочку (порушене грошове зобов'язання), періоди та суми нарахованої неустойки за порушення строків використанання грошових зобовязань), суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача: 10657,59грн відсотків за користування кредитом (766,92грн - сума відсотків на поточну заборгованість, нарахованих з 29.08.2013р. по 02.12.2013р., 9890,67грн відсотків, нарахованих на прострочену заборгованість за період з 03.12.2013р. по 15.06.2015р.), 2484,00грн - комісії (винагороди), нарахованої за період з вересня по червень 2015 року, 5348,62грн пені, нарахованої на суму неповернутого кредиту за період з 02.12.2013р. по 15.06.2015р., 3124,93грн пені, нарахованої на несплачені відсотки за період з 04.09.2013р. по 15.06.2015р., 796,13грн пені, нарахованої на суму винагороди (комісію) за період з 04.09.2013р. по 15.06.2015р. є обґрунтованими, документально підтвердженими, відтак, підлягають до задоволення.

При цьому суд звертає увагу, що при здійсненні перевірки правильності проведення позивачем розрахунку позовних вимог, за основу було взято дані, зокрема, щодо дати виникнення дебетового сальдо та періоду його існування, суми, наведені у виписках рахунків товариства з обмеженою відповідальністю "Вік-Арт Груп" за період з 13.12.2011р. по 31.05.2015р., облік яких Банком здійснено згідно вимог Інструкції з бухгалтерського обліку кредитних, вкладних (депозитних) операцій та формування і використання резервів під кредитні ризики в банках України, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 27.12.2007р. №481 та які, в силу положень ст.1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", п.п.2.1.1, 5.1 Положення про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України, затвердженого Постановою правління Національного банку України №566 від 30.12.1998р., Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003р. №254, є регістрами аналітичного обліку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання Клієнту.

Судові витрати, в силу ст.49 ГПК України, покладаються на відповідача у справі.

В судовому засіданні 20.08.2015р., відповідно до ст.85 ГПК України, оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду.

З огляду на наведене, керуючись ст.ст.6, 11, 15, 16, 207, 259, 525, 526, 530, 549-552, 599, 610, 612, 626-628, 633, 634, 638, 639, 1048, 1049, 1054, 1056-1, 1067 Цивільного кодексу України, , ст.ст.173, 179, 181, 193, 216, 230, 231, 232 ГК України, ст.ст. 1, 2, 42-47, 22, 33, 34, 43, 44, 49, 811, 82-85, 116, 117 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Вік-Арт Груп" (м.Бучач Тернопільської області, вул.Генерала Шухевича, 1, офіс 7, ідентифікаційний код 37289292) 12000 (дванадцять тисяч) грн 00коп. заборгованості за кредитом, 10657 (десять тисяч шістсот пятдесят сім) грн 59коп. заборгованості по відсотках за користування кредитом, 2484 (дві тисячі чотириста вісімдесят чотири) грн 00коп. заборгованості по комісії за користування кредитом, 9269 (дев'ять тисяч двісті шістдесят дев'ять) грн 70коп. пені та 1827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн 00коп. в повернення сплаченого судового збору на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" (м.Дніпропетровськ, вул.Набережна Перемоги, 50, ідентифікаційний код 14360570).

Наказ видати після набрання рішенням суду законної сили.

На рішення суду, яке не набрало законної сили, сторони, прокурор, треті особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обовязки, мають право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення через місцевий господарський суд.

Повний текст рішення складено "31" серпня 2015 року.

Суддя Н.О. Андрусик