номер провадження справи 19/154/14-19/74/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.09.2015 Справа № 908/5409/14

За позовом Публічного акціонерного товариства «ФІНРОСТБАНК» (65104, м. Одеса, пр. Академіка Глушка, 13)

до: 1) Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничого підприємства «ЕНЕРГОТРАНСІНЖИНІРИНГ» (83114, м. Донецьк, вул. Університетська, 108-А; 03179, м. Київ, а/с 81)

2) Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРУПА КОМПАНІЙ «ЮМЕКС ІНВЕСТ» (83087, м. Донецьк, проспект Б. Хмельницького, 44)

про стягнення 1400981,18 дол. США та звернення стягнення на предмет застави

Суддя Давиденко І.В.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1 представник за довіреністю № 42 від 01.07.15.

Від відповідача-1: ОСОБА_2, Договір про надання адвокатський послуг № 03-2014/юо від 05.07.14.

Від відповідача-2: не зявився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Запорізької області 01.12.14. звернулось Публічне акціонерне товариство «ФІНРОСТБАНК» з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничого підприємства «ЕНЕРГОТРАНСІНЖИНІРИНГ» та Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРУПА КОМПАНІЙ «ЮМЕКС ІНВЕСТ» про:

- стягнення 1400981,18 дол. США заборгованості за Кредитним договором № 151 з юридичною особою (про відкриття відкличної відновлювальної кредитної лінії під заставу рухомого майна) від 18.03.13., з яких:1274000,00 дол. США простроченої заборгованості за кредитом, 126981,18 дол. США простроченої заборгованості за процентами;

- звернення стягнення на користь Публічного акціонерного товариства «ФІНРОСТБАНК» предмету застави за Договором застави товарів в обороті/біологічних активів від 18.03.13., а саме на товари в обороті припій ПОС-61, в кількості 252,530 тон, які належать на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «ГРУПА КОМПАНІЙ «ЮМЕКС ІНВЕСТ», шляхом проведення прилюдних (публічних) торгів (аукціону) у межах процедури виконавчого провадження, з початковою ціною реалізації, визначеною державним виконавцем за ринковими цінами, що діятимуть на день визначення вартості майна, за рахунок чого задовольнити вимоги Публічного акціонерного товариства «ФІНРОСТБАНК» за Кредитним договором № 151 з юридичною особою (про відкриття відкличної відновлювальної кредитної лінії під заставу рухомого майна) від 18.03.13.

Позовні вимоги мотивовані тим, що в звязку з невиконанням відповідачем-1 умов Кредитного договору, у позивача виникло право на стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет застави.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 04.12.14. порушено провадження у справі № 908/5409/14, присвоєно справі номер провадження 19/154/14, розгляд справи призначено на 17.12.14. о 12-00.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 13.02.15. у справі № 908/5409/14 на підставі п. 5 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України позов Публічного акціонерного товариства «ФІНРОСТБАНК» залишено без розгляду.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 23.03.15. у справі № 908/5409/14 ухвалу Господарського суду Запорізької області від 13.02.15. скасовано справу передано на розгляд до Господарського суду Запорізької області.

Відповідно до ч. 3 ст. 2-1 Господарського процесуального кодексу України, Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України № 30 від 26.11.10., справу № 908/5409/14 передано на розгляд судді Давиденко І.В.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 16.04.15. прийнято справу № 908/5409/14 до свого провадження, справі присвоєно номер провадження 19/154/14-19/74/15, судове засідання призначено на 28.04.15. о 12-00.

На адресу Господарського суду Запорізької області 23.04.15. надійшла касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничого підприємства «ЕНЕРГОТРАНСІНЖИНІРИНГ» на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 23.03.15. у справі № 908/5409/14.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 28.04.15. зупинено провадження у справі № 908/5409/14.

30.04.15. Господарським судом Запорізької області направлено матеріали справи № 908/5409/14 до Вищого господарського суду України.

Постановою Вищого господарського суду України від 17.06.15. постанову Харківського апеляційного господарського суду від 23.03.15. у справі № 908/5409/14 залишено без змін.

01.07.15. до Господарського суду Запорізької області повернулись матеріали справи № 908/5409/14.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 09.07.15. поновлено провадження у справі № 908/5409/14, розгляд справи № 908/5409/14 призначений на 21.07.15. о 10-30.

Представник відповідача-1 в судовому засіданні 21.07.15. заперечив проти задоволення позовних вимог.

Представники позивача та відповідача-2 в судове засідання 21.07.15. не зявились, вимоги ухвали суду від 09.07.15. не виконали, про час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 21.07.15. розгляд справи № 908/5409/14 на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України відкладено на 05.08.15. о 15-00.

Представник відповідача-1 в судовому засіданні 05.08.15. заперечив проти задоволення позовних вимог.

Представник відповідача-1 подав клопотання про призначення у справі судової економічної експертизи.

Представник відповідача-2 в судове засідання 05.08.15. не зявився, вимоги ухвали суду від не виконав.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 05.08.15. судом відмовлено у задоволенні клопотання відповідача-1 про призначення судової економічної експертизи, розгляд справи № 908/5409/14 на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України відкладено на 03.09.15. о 10-30.

Судове засідання 03.09.15. проводилось в режимі відеоконференції.

Представник відповідача-1 заявив усне клопотання про зявлення в судове засідання представника позивача.

Представник позивача заперечив проти задоволення вказаного вище клопотання, зазначивши, що відсутні кошти на відрядження, оскільки Банк знаходиться в процедурі ліквідації.

Суд усне клопотання відповідача-1 залишив без задоволення, оскільки зявлення представника позивача в судове засідання не є необхідним, проведення судового засідання в режимі відеоконференції є таким, що відповідає вимогам чинного Господарського процесуального кодексу України.

Представник позивача в судовому засіданні 03.09.15. підтримав позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «ФІНРОСТБАНК», просив суд позов задовольнити повністю.

Представник відповідача-1 в судовому засіданні 03.09.15. заперечив проти задоволення позовних вимог Публічного акціонерного товариства «ФІНРОСТБАНК».

Представник відповідача-2 в судове засідання 03.09.15. не зявився, про поважні причини неявки суд не повідомив, вимоги ухвал суду не виконував.

Відповідно до п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» № 18 від 26.12.11. передбачено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Таким чином, представник відповідача-2 є належним чином повідомленим про дату та час проведення судового засідання і його неявка не перешкоджала вирішенню даного спору.

За результатами дослідження доказів, наявних в матеріалах справи, суд у нарадчій кімнаті, у відповідності до ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, ухвалив рішення у справі № 908/5409/14.

Розглянувши подані матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Правління Національного банку України від 16.10.14. № 660 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ФІНРОСТБАНК» відкликано банківську ліцензію та розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «ФІНРОСТБАНК з 16.10.14.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 16.10.14. № 113 «Про початок процедури ліквідації АТ «ФІНРОСТБАНК» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку» розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «ФІНРОСТБАНК» з відшкодуванням з боку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами фізичних осіб відповідно до плану врегулювання з 16.10.14.

Призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію АТ «ФІНРОСТБАНК» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банку відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_3 строком на 1 рік з 16.10.14. по 16.10.15. включно.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

18.03.13. між Публічним акціонерним товариством «ФІНРОСТБАНК» (далі - Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство «Енерготрансінжинірінг» (далі - Боржник) було укладено Кредитний договір № 151 з юридичною особою (про відкриття відкличної відновлювальної кредитної лінії під заставу рухомого майна) (далі Кредитний договір), відповідно до п. 1.1 якого на умовах, визначених цим Договором, Банк надає Боржнику грошові кошти, шляхом відкриття відкличної відновлювальної кредитної лінії (далі - кредит) з лімітом заборгованості 1274000,00 доларів США строком користування з 18.03.13. по 18.02.13. зі сплатою 17 % річних. Тип процентної ставки за кредитом фіксована.

Пунктами 1.2, 1.3, 1.5 Кредитного договору передбачено, що кредит надається Боржнику на наступні цілі: поповнення обігових коштів.

Видача кредиту, передбаченого п. 1.1 цього договору здійснюється частинами, шляхом надання Боржнику траншів, після розгляду Банком заявок Боржника на видачу кредитних коштів (далі - заявка) та їх акцепту, не перевищуючи при цьому максимальної суми (ліміту кредитної лінії). Заявка оформляється Боржником за формою Банку.

Зобовязання Банка по кредитуванню в рамках даного договору визначаються сумою акцептованої заявки і виникають у момент акцепту заявки Банком. При повному наданні Боржникові кредитних коштів за акцептованою заявкою, заявка вважається виконаною, а зобовязання Банку виконаними.

Повернення кредиту здійснюється на умовах, визначених цим Договором в термін до 18.02.14.

Відповідно до п.п. 2.1 2.3 Кредитного договору встановлено, що Боржник відповідає перед Банком за зобовязаннями, що передбачені цим договором і повязані з ним, всім майном та коштами, що належать йому на праві власності, на які відповідно до діючого законодавства може бути звернене стягнення.

Кредит наданий за цим договором, забезпечується заставою рухомого майна (товарів обігу) згідно окремо складеного договору, який є невідємною частиною цього договору.

Відшкодування витрат Банку за внесення Інформації до Державного реєстру обтяжень рухомого майна, передбаченого п. 2.2 цього Договору здійснює Боржник шляхом оплати суми витрат Банку.

Згідно п.п. 3.1 3.6 Кредитного договору надання траншів по кредиту за цим Договором проводиться після розгляду Банком заявок Боржника на видачу кредитних коштів та їх акцепту, шляхом перерахування грошових коштів з позичкового рахунку на поточний рахунок Боржника № 0256.840 в філії «ДРУ» АТ «ФІНРОСТБАНК», код банку 3777131, або оплати з позичкового рахунку Боржника № 0151.840 в філії «ДРУ» в АТ «ФІНРОСТБАНК», код банку 377131, , розрахункових документів Боржника в межах максимального ліміту заборгованості, що діє на дату сплати.

Боржник повертає кредит в термін до 18.02.14. безготівковим шляхом на рахунок № 0151.840 філії «ДРУ» АТ «ФІНРОСТБАНК», код банку 377131, .

При непогашенні кредиту в строки, встановлені цим Договором заборгованість по кредиту переноситься на рахунок простроченої заборгованості за кредитом.

Проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно в останній робочий день місяця за фактичні дні користування кредитними коштами по методу «факт/факт» згідно з затвердженими Національним банком України «Правилами бухгалтерського обліку доходів і витрат банків України»:

- в останній робочий день першого місяця надання кредиту за період з дня виникнення заборгованості по останній календарний день першого місяця користування кредитом;

- починаючи з другого місяця користування кредитом, щомісячно в останній робочий день поточного місяця за фактичну календарну кількість днів користування кредитом (з першого по останній календарний день кожного місяця) від фактичної суми заборгованості за кредитом;

- в день повернення заборгованості за кредитною лінією в повній сумі проценти нараховуються за період з першого календарного дня місяця по день, що передує дню повернення заборгованості за кредитом в повній сумі.

Позичальник сплачує проценти за користування кредитом у валюті кредиту щомісячно не пізніше останнього числа (включно) кожного місяця, наступного за тим, за яким були нараховані проценти за користування кредитом, та в день, встановлений для повернення основної суми боргу, а в випадку повного дострокового погашення кредиту т в день фактичного погашення кредиту від фактичної суми заборгованості за кредитом, безготівковим шляхом на рахунок № 0151.840 в філії «ДРУ» АТ «ФІНРОСТБАНК», код банку 377131, .

За період, у якому наступає строк погашення кредиту проценти сплачуються не пізніше строку повернення кредиту, вказаного в п. 1.1 цього Договору.

День надходження коштів для остаточного погашення кредиту в розрахунок процентів не враховується.

При несплаті процентів за користування кредитом в строки встановлені цим договором заборгованість по процентам переноситься на рахунок прострочених процентів.

Відповідно до п. 6.7 Кредитного договору банк має право вимагати від Боржника дострокового повернення суми кредиту, сплати процентів, інших платежів за цим договором, та/або звернути стягнення на предмет забезпечення та/або звернутися в суд у випадках: погіршення платоспроможності Боржника (невиконання або прострочення виконання Боржником грошових зобовязань перед банком, зниження класу Боржника за результатами оцінки його фінансового стану); затримання сплати чергового платежу по кредиту та/або процентам більше 30 календарних днів від встановленого цим договором терміну їх сплати; порушення Боржником термінів повернення кредиту, сплати процентів, інших платежів за цим договором; порушення Боржником будь-яких умов цього договору чи умов договору, що складений відповідно до п.п. 2.2 цього Договору; документально зафіксованої Банком відсутності предмета застави; незгоди Боржника із новим розміром процентної ставки у відповідно до п. 9.2 цього договору; несвоєчасної та/або неповної оплати Боржником (страхувальником) страхових сум за договорами страхування, які укладені на виконання п. 5.16 цього Договору, а також не укладання таких договорів на новий строк протягом чинності цього договору.

У разі, якщо забезпеченням за цим договором є предмет застави, який є забезпеченням за іншим кредитним договором в разі невиконання боржником умов одного з кредитних договорів Банк має право на дострокове стягнення боргу за всіма іншими кредитами та/або його дострокового погашення за рахунок реалізації предмета застави.

Відповідно до п. 6.8 Кредитного договору вбачається, що при настанні випадків, вказаних в п. 6.7 цього договору Банк має право направити Боржнику письмове повідомлення про порушення з попередженням про застосування санкцій, вказаних в п. 8.9 договору.

Як зазначає позивач, Банк виконав свої зобовязання за Кредитним договором, відкривши Боржнику (відповідач - 1) позичковий рахунок з лімітом використання 1274000,00 доларів США, що підтверджується виписками банку по особовому рахунку, які містяться в матеріалах справи.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання п. 2.2 Кредитного договору, 18.03.13. між Публічним акціонерним товариством «ФІНРОСТБАНК» (далі Заставодержатель) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Група Компаній «ЮМЕКС ІНВЕСТ» (далі - Заставодавець) було укладено Договір застави товарів в обороті / біологічних активів (далі Договір застави), відповідно до п. 1.1 якого вбачається, що цим Договором забезпечується виконання зобовязання Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство «Енерготрансініжинірінг» (код за ЄДРПОК 32805030), місцезнаходження якого: м. Донецьк, вул. Університетська, 108 а, надалі боржник, що виникають з Кредитного договору № 151 з юридичною особою (про відкриття відкличної відновлювальної кредитної лінії під заставу рухомого майна) від 18.03.13. та всіх змін або доповнень до нього (Кредитний договір), а також тих, які будуть укладені у майбутньому щодо: повернення Заставодержателю кредиту в сумі 1274000,00 доларів США у строк по 18.02.14.; сплати Заставодержателю процентів за весь період користування кредитом у розмірі 17 % річних, що нараховані по методу «факт/360»/«факт/факт» згідно із затвердженими Національним банком України Правилами бухгалтерського обліку доходів і витрат банків України; сплати Заставодержателю комісійної винагороди передбаченої Кредитним договором; сплати Заставодержателю штрафів та пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, які діяла в період за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день, у випадках передбачених Кредитним договором, за весь період прострочення; відшкодування Заставодержателю збитків, заподіяних порушенням Боржником своїх зобовязань за Кредитним договором.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач вказує на те, що відповідач-1 не погасив суми отриманого кредиту та відсотків, в звязку з чим, у позивача виникло право на стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет застави.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 32 Господарського кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Як визначено абзацом 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається (ст. 525 Цивільного кодексу України), якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 2 ст. 345 Господарського кодексу України встановлено, що кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов'язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов'язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Також, статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач виконав свої зобовязання за Кредитним договором, відкривши Боржнику (відповідач - 1) позичковий рахунок з лімітом використання 1274000,00 доларів США, що підтверджується банківськими виписками по особовому рахунку з рахунку позивача, які містяться в матеріалах справи.

Пунктом 1.1 Кредитного договору передбачено, що за користування кредитом відповідач 1 сплачує банку проценти за користування у розмірі 17 % річних.

Відповідно до п. 3.4 Кредитного договору встановлено, що проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно в останній робочий день місяця за фактичні дні користування кредитними коштами по методу «факт/факт» згідно з затвердженими Національним банком України «Правилами бухгалтерського обліку доходів і витрат банків України»:

- в останній робочий день першого місяця надання кредиту за період з дня виникнення заборгованості по останній календарний день першого місяця користування кредитом;

- починаючи з другого місяця користування кредитом, щомісячно в останній робочий день поточного місяця за фактичну календарну кількість днів користування кредитом (з першого по останній календарний день кожного місяця) від фактичної суми заборгованості за кредитом;

- в день повернення заборгованості за кредитною лінією в повній сумі проценти нараховуються за період з першого календарного дня місяця по день, що передує дню повернення заборгованості за кредитом в повній сумі.

Згідно з п. 3.5 Кредитного договору передбачено, що Позичальник сплачує проценти за користування кредитом у валюті кредиту щомісячно не пізніше останнього числа (включно) кожного місяця, наступного за тим, за яким були нараховані проценти за користування кредитом, та в день, встановлений для повернення основної суми боргу, а в випадку повного дострокового погашення кредиту в день фактичного погашення кредиту від фактичної суми заборгованості за кредитом, безготівковим шляхом на рахунок № 0151.840 в філії «ДРУ» АТ «ФІНРОСТБАНК», код банку 377131, .

За період, у якому наступає строк погашення кредиту проценти сплачуються не пізніше строку повернення кредиту, вказаного в п. 1.1. цього Договору.

День надходження коштів для остаточного погашення кредиту в розрахунок процентів не враховується.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем не надано суду належних доказів погашення суми основного боргу в розмірі 1274000 дол. США 00 центів.

При несплаті процентів за користування кредитом в строки встановлені цим договором заборгованість по процентам переноситься на рахунок прострочених процентів (п. 3.6 Кредитного договору).

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено, що у відповідача існує прострочена заборгованість перед позивачем за процентами у розмірі 126981 доларів США 18 центів, належний розрахунок якої міститься в матеріалах справи.

Доказів виконання взятих на себе зобовязань за Кредитним договором № 151 з юридичною особою (про відкриття відкличної відновлювальної кредитної лінії під заставу рухомого майна) у повному обсязі або частково відповідачем-1 суду не надано.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що вимога позивача про стягнення з відповідача-1 1400981,18 дол. США заборгованості за Кредитним договором № 151 з юридичною особою (про відкриття відкличної відновлювальної кредитної лінії під заставу рухомого майна) від 18.03.13., з яких:1274000,00 дол. США простроченої заборгованості за кредитом, 126981,18 дол. США простроченої заборгованості за процентами є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

В забезпечення виконання зобовязань за Кредитним договором, як було встановлено вище, 18.03.13. між Публічним акціонерним товариством «ФІНРОСТБАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Група Компаній «ЮМЕКС ІНВЕСТ» було укладено Договір застави товарів в обороті / біологічних активів (далі Договір застави), відповідно до п. 1.1. якого встановлено, що цим Договором забезпечується виконання зобовязання товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство «Енерготрансініжинірінг» (код за ЄДРПОК 32805030), місцезнаходження якого: м. Донецьк, вул. Університетська, 108 а, надалі боржник, що виникають з Кредитного договору № 151 з юридичною особою (про відкриття відкличної відновлювальної кредитної лінії під заставу рухомого майна) від 18.03.13. та всіх змін або доповнень до нього (далі Кредитний договір), а також тих, які будуть укладені у майбутньому щодо: повернення Заставодержателю кредиту в сумі 1274000,00 доларів США у строк по 18.02.14.; сплати Заставодержателю процентів за весь період користування кредитом у розмірі 17 % річних, що нараховані по методу «факт/360»/«факт/факт» згідно із затвердженими Національним банком України Правилами бухгалтерського обліку доходів і витрат банків України; сплати Заставодержателю комісійної винагороди передбаченої Кредитним договором; сплати Заставодержателю штрафів та пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, які діяла в період за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день, у випадках передбачених Кредитним договором, за весь період прострочення; відшкодування Заставодержателю збитків, заподіяних порушенням Боржником своїх зобовязань за Кредитним договором.

Відповідно до п. 1.2. Договору застави в забезпечення виконання зобовязань за Кредитним договором Заставодавець передає в заставу за цим договором рухоме майно, яке є його власністю, а саме товари в обороті: Припій ПОС 61 у кількості 252,530 тон (далі - предмет застави).

Пунктом 1.4 Договору застави передбачено, що за рахунок предмета застави Заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення, включаючи (але не обмежуючись ними) суму кредиту, суму процентів, пені, інші платежі, що встановлені умовами Кредитного договору, відшкодування збитків, а також витрат на утримання, на звернення стягнення на предмет застави та витрати, повязані з його реалізацію.

За узгодженням сторін вартість предмета застави на момент укладання Договору складає 2403840,00 грн.

При цьому сторони дійшли згоди, що при зверненні стягнення на предмет застави Заставодавець не буде будь-яким чином обмежений вказаною вище вартістю предмета застави (п. 1.5 Договору застави).

Предмет застави залишається у володінні, користуванні і розпорядженні Заставодавця та знаходиться за адресою: м. Донецьк, вул. Молодогвардійців, 3 в (п. 1.6 Договору застави).

Згідно з п. 1.7 Договору застави вказано, що по даному договору Заставодержатель має право у разі порушення Боржником своїх зобовязань за Кредитним договором та/або Заставодавцем своїх зобовязань за договором одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета застави переважно перед іншими кредиторами Заставодавця.

Відповідно до п.п. 2.2.7, 2.2.9 Договору застави встановлено, що Заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави (здійснити реалізацію предмета застави та/або набути право власності на нього або застосувати інші способи звернення стягнення на предмет застави на власний розсуд) у разі невиконання/порушення Боржником / Заставодавцем будь-яких зобовязань / умов за Кредитним договором та/або в разі порушення справи про банкрутство Боржника /Заставодавця.

Звернути стягнення на предмет застави незалежно від термінів виконання зобовязань Боржника за Кредитним договором у випадках: порушення Боржником будь-яких зобовязань, передбачених умовами Кредитного договору; порушення Заставодавцем правил про зміну предмета застави; предявлення до Заставодавця третіми особами вимог про визнання за ними права власності або інших прав на предмет застави; якщо інша ніж Заставодержатель особа набула права стягнення на предмет застави; вчинення Заставодавцем або будь-якою іншою особою дій направлених на пошкодження предмета застави; встановлення відповідності дійсності відомостей, що містяться в Кредитному договорі або в цьому договорі.

Відповідно до п. 4.1 Договору застави встановлено що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави, якщо в момент настання строку виконання будь-якого зобовязання за Кредитним договором воно не буде виконано та у інших випадках передбачених цим договором.

Пунктом 4.3 Договору застави передбачено, що звернення стягнення на предмет застави провадиться на підставі рішення суду або в позасудовому порядку або в інший спосіб, встановлений чинним законодавством України, за вибором Заставодержателя.

У випадку звернення стягнення на предмет застави, отримані кошти насамперед направляються на виплату витрат, понесених у звязку з вжиттям Заставодержателя заходів щодо збереження предмета застави, витрат, понесених у звязку із предявленням вимоги, відшкодування збитків, заподіяних простроченням платежу, зверненням стягнення на предмет застави, потім сплати пені, потім прострочених процентів за користування кредитом, простроченої заборгованості за кредитом, поточних процентів за користування кредитом, сума, що залишається направляється на погашення суми кредиту (п. 4.5 Договору застави).

Згідно з Витягами про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (зі змінами) № 40256639 від 28.03.13., № 4568355 від 24.11.14. внесено запис про обтяження товарів в обороті: Припій ПОС 61 у кількості 252,530 тон., термін дії 28.03.18.

Відповідно до ст. 572 Цивільного кодексу України вказано, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Відповідно до ст. 19, ч. 1 ст. 20 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.

Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Згідно з ч. 2 ст. 1 Закону України «Про заставу», в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобовязання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказів виконання зобовязання за Кредитним договором та Договором застави відповідачем до матеріалів справи не надано.

Крім того, відповідно до п. 9 постанови Вищого спеціалізованого суду України № 5 від 30.03.12. «Про практику застосування судами спорів, що виникають із кредитних правовідносин» вбачається, що право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК).

Задоволення позову кредитора про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави не є перешкодою для пред'явлення позову про стягнення заборгованості з поручителя за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду справи заборгованість за кредитом не погашена. Задоволення позову кредитора про стягнення заборгованості з поручителя не є перешкодою для пред'явлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави з метою погашення заборгованості за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду спору заборгованість за кредитом не погашена.

Слід зазначити, що за змістом ст. 20 Закону України «Про заставу» звернення стягнення на предмет застави повинно привести сторони до задоволення вимог кредитора за основним зобовязанням і тільки ця обставина може бути підставою для припинення зобовязання як такого, що вважається виконаним, згідно зі ст. 599 Цивільного кодексу України.

Забезпечувальне зобовязання має похідний характер, а не альтернативний основному.

Звернення стягнення на предмет застави не призводить до заміни основного зобовязання на забезпечувальне. Тому задоволення вимог за дійсним основним зобовязанням одночасно чи за наявності рішення про звернення стягнення на предмет застави не може мати наслідком подвійного стягнення за основним зобовязанням, оскільки домовленість сторін про його заміну забезпечувальним зобовязанням відсутня.

Слід зазначити, що прийняття судом рішення про звернення стягнення на предмет застави за відсутності доказів його реального виконання не припиняє зобовязальних правовідносин між сторонами Кредитного договору й не звільняє боржника від виконання зобовязань за цим Договором не позбавляє кредитора права на отримання суми заборгованості безпосередньо від основного боржника.

Аналогічна правова позиції міститься в постановах Верховного Суду України від 09.09.13. у справі 922/3658/13 та від 09.09.14.

Слід також зазначити, що рішення господарського суду не вбачає автоматичного виконання одразу двох вимог щодо стягнення заборгованості за Кредитним договором та звернення стягнення на предмет застави, а тому позивач не позбавлений права звернутись до суду для забезпечення свого порушеного права одночасно предявивши такі вимоги.

Таким чином, враховуючи вищевикладене та факт невиконання з боку відповідача свого зобовязання за Кредитним договором в частині повернення кредитних коштів та процентів позивачу, суд дійшов висновку, що вимоги Публічного акціонерного товариства «ФІНРОСТБАНК» щодо стягнення 1400981,18 дол. США заборгованості за Кредитним договором № 151 з юридичною особою (про відкриття відкличної відновлювальної кредитної лінії під заставу рухомого майна) від 18.03.13., з яких:1274000,00 дол. США простроченої заборгованості за кредитом, 126981,18 дол. США простроченої заборгованості за процентами та звернення стягнення на користь Публічного акціонерного товариства «ФІНРОСТБАНК» предмету застави за Договором застави є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов Публічного акціонерного товариство «ФІНРОСТБАНК» є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача та стягуються в дохід Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Публічного акціонерного товариства «ФІНРОСТБАНК» задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство «Енерготрансінжинірінг» (83114, Донецька область, м. Донецьк, вул. Університетська, 108 а, ) на користь Публічного акціонерного товариства «ФІНРОСТБАНК» (65104, Одеська область, м. Одеса, пр. Академіка Глушка, 13, код ЄДРПОУ 14366 (один мільйон двісті сімдесят чотири тисячі) доларів США 00 центів прострочену заборгованість за Кредитним договором № 151 з юридичною особою (про відкриття відкличної відновлювальної кредитної лінії під заставу рухомого майна) від 18.03.13., 126981 (сто двадцять шість тисяч девятсот вісімдесят одна) доларів США 18 центів - прострочену заборгованість за процентами.

3. Звернути стягнення на користь Публічного Публічного акціонерного товариства «ФІНРОСТБАНК» (65104, Одеська область, м. Одеса, пр. Академіка Глушка, 13, ) на предмет застави за договором застави товарів в обороті / біологічних активів від 18.03.13., а саме на товари в обороті припій ПОС 61 в кількості 252,530 тон, які належать на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Група Компаній «ЮМЕКС ІНВЕСТ» (83087, Донецька область, м. Донецьк, пр. Б. Хмельницького, 44, ) шляхом проведення прилюдних (публічних) торгів (аукціону) у межах процедури виконавчого провадження, передбаченого Законом України «Про виконавче провадження», з початковою ціною реалізації, визначеною державним виконавцем за ринковими цінами.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство «Енерготрансінжинірінг» (83114, Донецька область, м. Донецьк, вул. Університетська, 108 а, ) в дохід Державного бюджету України (одержувач: УДКСУ у м. Запоріжжі (Орджонікідзевський район), банк одержувача: ГУДКСУ у Запорізькій області, МФО 813015, , код бюджетної класифікації 22030001, рахунок № 3007) 146160 (сто сорок шість тисяч сто шістдесят) грн. 00 коп. судового збору.

5. Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

6. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 04.09.15.

Суддя І.В. Давиденко