РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.08.2015Справа №910/16295/15

За позовом Міністерства охорони здоров'я України

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Укроптпостач»

про стягнення 56 044,60 грн.

Суддя Якименко М.М.

Представники сторін:

від позивача: Чудак Т.П. - довіреність №08-10/212/1 від 05.01.2015;

від відповідача - не з'явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Міністерство охорони здоров'я України звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Укроптпостач» про стягнення 56 044,60 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач порушив взяті на себе зобов'язання щодо своєчасної поставки товару згідно умов Договору про закупівлю товарів за державні кошти №54Т/194/21-24 від 01.12.2014 року.

З цих підстав, позивач просив суд задовольнити позов, стягнувши з відповідача на свою користь 56 044,60 грн. - пені, 1 827,00 грн. - судового збору.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 30.06.2015 року порушено провадження по справі №910/16295/15 та призначено до розгляду на 21.07.2015 року.

Представник відповідача в судове засідання 21.07.2015 року не з'явився, хоча про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, вимоги ухвали суду про порушення провадження у справі не виконав.

Враховуючи те, що нез'явлення представника відповідача у судове засідання перешкоджає вирішенню спору по суті, суд вважав за доцільне відкласти розгляд справи на 18.08.2015 року.

В судове засідання 18.08.2015 року представник відповідача не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до абзацу 3 п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» за змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 18.08.2015 року представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Відповідно до статті 85 ГПК України в судовому засіданні 18.08.2015 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані матеріали справи в їх сукупності, та заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.12.2014 року між Міністерством охорони здоров'я України (далі по тексту - замовник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «Укроптпостач» (далі по тексту - постачальник, відповідач) укладено Договір про закупівлю товарів за державні кошти №54Т/194/21-24и (далі по тексту - Договір), за умовами якого (п. 1.1. Договору) Постачальник зобов'язується поставити Лікарський засіб, зазначені в Специфікації (Додаток 1), (далі - Товар), а Замовник оплатити такий Товар на умовах Договору. Закупівля Товару здійснюється за рахунок коштів державного бюджету за бюджетною програмою КПКВК 2301400 «Забезпечення медичних заходів окремих державних програм та комплексних заходів програмного характеру» за напрямом «Централізовані заходи з лікування онкохворих дітей» у частині «Централізована закупівля лікарських засобів та виробів медичного призначення для лікування дітей, хворих на онкологічні та онкогематологічні захворювання». Товар постачається уповноваженому підприємству Замовника Державне українське об'єднання «Політехмед» (далі - Уповноважене підприємство), з метою подальшої його поставки до закладів охорони здоров'я.

Відповідно до п. 1.2. Договору, найменування Товару: 21.20.1 Ліки (лікарські засоби для лікування дітей, хворих на онкологічні та онкогематологічні захворювання - 4 лоти), відповідно Додатку 1: - Лот 1 - Еритропоетин (епоетин альфа), амп., флак., шпр., 40 000 МО, .Кількість Товару: 1399 од.

Згідно з п. 3.1. Договору (з врахуванням змін внесених Додатковою угодою №2 від 26.12.2014 року) валютою договору є гривня України. Сума цього Договору становить 6218290,02 грн. (Шість мільйонів двісті вісімнадцять тисяч двісті дев'яносто грн. 02 коп.), у т.ч., ПДВ 406804,02грн.

Пунктом 4.1. Договору передбачено, що розрахунки за Товар здійснюються шляхом перерахування грошових коштів на рахунок постачальника, наведений в реквізитах Постачальника, на підставі видаткової накладної.

Згідно з п. 4.2. Договору, оплата здійснюється Замовником протягом семи робочих днів після поставки Товару наклад Уповноваженого підприємства, за повідомленням Уповноваженого підприємства про таку поставку, у разі відсутності фінансування - після поставки Товару, по мірі надходження фінансування з Державного бюджету України.

Замовник має право здійснити попередню оплату, яка здійснюється відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2014 р. № 117, у строк не більше трьох місяців з моменту оплати у розмірі до 100 (сто) % від суми Договору на підставі рахунку, виставленого Постачальником. Постачальник протягом трьох місяців з дня надходження коштів, як попередньої оплати, підтверджує їх використання за призначенням згідно з видатковою накладною про поставку передачу) Товару (п. 4.3. Договору).

Відповідно до п. 4.4. Договору, грошові зобов'язання Замовника перед Постачальником вважаються виконаними з моменту списання грошових коштів з рахунку Замовника в Державній казначейській службі в рахунок оплати Товару по Договору.

Згідно з графіком поставки до Договору, строк поставки товару визначено на грудень 2014 року.

Пунктом 6.3.1. Договору передбачено, що постачальник зобов'язується забезпечити поставку товару у строки, встановлені цим Договором.

На виконання умов договору (п. 4.3. Договору) позивачем перераховано грошові кошти на рахунок відповідача в розмірі 2 830 545,90 грн., що підтверджується платіжним дорученням №7680 від 10.12.2014 року на суму 2 830 545,90 грн.

20.01.2015 року відповідачем поставлений, а позивачем прийнятий товар на загальну суму 2 802 233,70 грн., що підтверджується Видатковою накладною №УОП18 від 20.01.2015 року.

Однак, як слідує з матеріалів справи, внаслідок порушення відповідачем зобов'язання щодо вчасної поставки товару (на рудень 2014 року), відповідно до умов Договору, позивачем нарахована відповідачу пеня в розмірі 56 044,60 грн. (за період з 31.12.2014 року по 20.01.2015 року).

Позивач звернувся до відповідача з претензією від 29.01.2015 року про нарахування штрафних санкцій на суму 56 044,60 грн., однак претензія залишена без відповіді.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За змістом статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно вимог ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

З наданих позивачем доказів вбачається, що позивач взяті на себе зобов'язання виконав належним чином перерахував грошові кошти за товар на рахунок відповідача, а відповідач в порушення умов Договору не своєчасно (лише 20.01.2015 року) поставив відповідачу товар, в зв'язку з чим позивач правомірно просить стягнути пеню за несвоєчасне виконання зобов'язань з поставки товару.

Згідно п.7.2 Договору, у випадку затримки поставки Товару понад термін, встановлений пунктом 5.1. Договору, Постачальник сплачує Замовнику пеню у розмірі 0,1 (нуль цілих одна десята) % від вартості непоставленого Товару за кожний день прострочення поставки Товару, а за прострочення понад 30 (тридцять) календарних днів з Постачальника додатково стягується штраф у розмірі 7 (сім) % (семи відсотків) від вартості непоставленого (неприйнятого) Товару, а у разі здійснення попередньо оплати Постачальник, крім сплати

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Згідно з ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Як слідує з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч. 1 статті 546, статті 549 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (згідно ч. 6 ст. 231 ГК України).

Згідно п. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 2.1. Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 17 грудня 2013 року №14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» пеня, за визначенням частини третьої статті 549 ЦК України, - це вид неустойки, що забезпечує виконання грошового зобов'язання і обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання. Застосування іншого виду неустойки - штрафу до грошового зобов'язання законом не передбачено, що, втім, не виключає можливості його встановлення в укладеному сторонами договорі (наприклад, за необґрунтовану відмову від переказу коштів за розрахунковими документами отримувача коштів), притому і як самостійний захід відповідальності, і як такий, що застосовується поряд з пенею. В останньому випадку не йдеться про притягнення до відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення двічі, тому що відповідальність настає лише один раз - у вигляді сплати неустойки, яка включає у себе і пеню, і штраф як лише форми її сплати.

Згідно з п. 2.5. Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 17 грудня 2013 року №14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» щодо пені за порушення грошових зобов'язань застосовується припис частини шостої статті 232 ГК України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов'язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов'язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Зважаючи на встановлені обставини справи та вимоги правових норм викладених вище, а також на те, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, розміру позовних вимог не оспорив, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 56 044,60 грн. - пені, за несвоєчасне виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань в розмірі є обґрунтованими, нормативно та документально доведені, нараховані відповідно до законодавства, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 ГПК України судові витрати покладаються судом на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 32, 33, 49, 75, 82 - 85 ГПК України, господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Укроптпостач» (03049, м. Київ, ВУЛИЦЯ ФУРМАНОВА, будинок 1/7, ) на користь Міністерства охорони здоров'я України (01021, м. Київ, ВУЛИЦЯ ГРУШЕВСЬКОГО, будинок 7, , розрахунковий рахунок: р/р 0199 в ДКСУ код за , МФО 820172, , КПКВ 2301400) 56 044 (п'ятдесят шість тисяч сорок чотири) грн. 60 коп. - штрафних санкцій.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Укроптпостач» (03049, м. Київ, ВУЛИЦЯ ФУРМАНОВА, будинок 1/7, ) на користь Державного українського об'єднання «Політехмед» (01010, м. Київ, ВУЛИЦЯ ІВАНА МАЗЕПИ, будинок 10, ) 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. - судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Якименко М.М.

Дата складання (підписання) повного тексту рішення: 21.08.2015 року.