ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

07.09.2015 р. Справа№ 5015/3077/12

Суддя господарського суду Львівської області Кидисюк Р.А., розглянувши матеріали

за заявою: Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго», м. Львів

про: відстрочку виконання рішення суду від 19.09.2012 року у справі № 5015/3077/12

у справі за позовом: Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м. Київ

до відповідача: Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго», м. Львів

про: стягнення 1 173 160,47 грн. штрафних санкцій за неналежне виконання зобовязання з оплати спожитого природного газу за договором № 14/2504/11 від 30.11.2011 року

За участю представників сторін:

від заявника: ОСОБА_1 (довіреність від 30.09.2013 р.)

від стягувача: ОСОБА_2 (довіреність №14-10 від 14.01.2015 р.)

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Львівської області від 19.09.2012 року у справі №5015/3077/12 позов Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» до Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача 386 561,39 грн. пені, 608 498,13 грн. штрафу, 74 732,48 грн. 3 % річних, 102 541,53 грн. інфляційних втрат та судовий збір у розмірі 23446,67 грн. з розстрочкою виконання рішення суду рівними частинами щомісячно строком на 3 місяці, а саме по 398 593,4 грн.

15.10.2012 року на виконання вказаного рішення господарським судом Львівської області видано наказ № 0032068.

25.08.2015 року представником Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» подано заяву за вх. № 3730/15 про відстрочку виконання рішення суду від 19.09.2012 року у справі № 5015/3077/12, відповідно до якої просить суд відстрочити виконання рішення господарського суду Львівської області від 19.09.2012 року у справі № 5015/3077/12 до остаточного списання пені, фінансових та штрафних санкцій по договору № 14/2504/11 від 30.09.2011 року.

Ухвалою суду від 26.08.2015 року розгляд заяви призначено на 07.09.2015 року.

04.09.2015 року представником заявника через канцелярію суду подано заяву вх.№37213/15 про уточнення заяви про відстрочку виконання рішення у справі №5015/3077/12 до 30.04.2016 року. Суд приймає уточнену заяву про відстрочку виконання рішення суду.

Представник заявника в судове засідання зявився, просив задоволити заяву про відстрочку виконання рішення суду з урахуванням прийнятого судом уточнення, наголосив, що проведення виконавчих дій, накладення стягнення на майно підприємства унеможливить його господарську діяльність, що створить реальну загрозу банкрутства останнього, що в свою чергу призведе до аварійної ситуації в опалювальний період.

Представник стягувача в судове засідання зявився, проти задоволення заяви про відстрочку виконання рішення суду заперечив повністю з підстав, наведених у поданому 07.09.2015 року через канцелярію суду запереченні вх.№37337/15. Зокрема, зазначив, що жодних повідомлень від відповідача про наявність обєктивних підстав, що унеможливлюють вчасне і належне виконання своїх договірних зобовязань позивачу не надходило; заборгованість за вказаним рішенням суду виникла з вини саме відповідача, оскільки останній був зобовязаний вжити всіх можливих заходів для належного та вчасного виконання своїх договірних зобовязань. На переконання стягувача, суд, надаючи боржникові розстрочку виконання рішення протягом такого довгого періоду дозволяє йому уникнути відповідальності за рішенням суду, а небажання боржника виконувати рішення судів, про що свідчить неодноразове його звернення до суду по аналогічних справах з такими ж заявами, говорить про зловживання правом з його сторони, що є неприпустимим по відношенню до кредитора. Таким чином, позивач не вбачає жодних виняткових обставин, які є підставами для надання судом розстрочки виконання рішення. Крім того, стягувач просить врахувати також його матеріальні інтереси та фінансовий стан. Так, наслідком невчасних та неповних розрахунків контрагентів позивача за надані ним послуги стало залучення позивачем довгострокових кредитів, обтяження за якими станом на 01.10.2014 р. становлять 129 536 234,00 тис. грн., що підтверджується Консолідованим балансом підприємства станом на 01.10.2014 р.

Заява Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» про відстрочку виконання рішення суду від 19.09.2012 року у справі № 5015/3077/12 обґрунтовується тим, що 06.06.2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», відповідно до якого було внесено зміни до ст. 18 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу» щодо порядку проведення розрахунків за природний газ всіма категоріями споживачів з гарантованим постачальником природного газу. Зокрема, ст. 18 доповнено пунктом 13, відповідно до якого заборгованість за природний газ, спожитий з 1 січня 2014 р. до 31 грудня 2014 р. (без урахування пені, штрафних та фінансових санкцій, що підлягають стягненню на підставі рішення суду), не погашена на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» підлягає реструктуризації шляхом розстрочення на 24 місяці на підставі типового договору про реструктуризацію заборгованості. Як зазначив заявник, ця реструктуризація здійснюється за умови погашення в трьохмісячний строк з дня набрання чинності Законом заборгованості за природний газ, спожитий до 01.01.2014 р. (без урахування пені, штрафних та фінансових санкцій, що підлягають стягненню на підставі рішення суду); зазначені пені, штрафні та фінансові санкції підлягають списанню за умови виконання цих вимог. У звязку з тим, що основна сума боргу оплачена в повному обсязі, відповідно до умов Закону пеня, штрафні та фінансові санкції підлягають списанню. Враховуючи той факт, що підприємство повністю оплатило борг по договору, заявник вважає, що позбавлення права ЛМКП «Лвівтеплоенерго» на списання пені, штрафних та фінансових санкцій буде суперечити принципу рівності підприємства перед законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити виконання рішення.

У розумінні наведеної норми відстрочка це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом.

Відповідно до п. 7.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 17.10.2012 № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Вирішуючи питання про розстрочку виконання рішення, на підставі ст. 121 ГПК України, господарським судом враховано матеріальні інтереси обох сторін, оскільки невиконання протягом тривалого часу рішення суду порушує також матеріальні інтереси сторони та може призвести до негативних наслідків для нього.

Проаналізувавши матеріали справи, враховуючи докази, які подав заявник на підтвердження заяви про відстрочку виконання рішення, суд дійшов висновку про задоволення заяви Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» про відстрочку виконання рішення суду від 19.09.2012 року у справі № 5015/3077/12 до 30.04.2016 року.

Виходячи з наведеного та керуючись нормами ст.ст. 32-34, 36, 43, 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, - суд

У Х В А Л И В :

1. Заяву відстрочку виконання рішення, суд дійшов висновку про задоволення заяви Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» про відстрочку виконання рішення суду від 19.09.2012 року у справі № 5015/3077/12 задоволити повністю.

2. Відстрочити виконання рішення Господарського суду Львівської області від 19.09.2012 року у справі № 5015/3077/12 до 30.04.2016 року.

Ухвала набирає законної сили у день її винесення та є виконавчим документом в розумінні

ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Суддя Кидисюк Р.А