ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"31" серпня 2015 р.Справа № 916/889/15-г

Господарський суд Одеської області у складі:

Суддя Зайцев Ю.О.

При секретарі судового засідання Ошарін Д.С.

За участю представників сторін:

Від позивача: ОСОБА_1 (довіреність №32 від 15.08.2015р.);

Від відповідача: не зявився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства „ФІНРОСТБАНК до відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю „КРЄЗ про стягнення 46 036 009,87грн., -

ВСТАНОВИВ:

СУТЬ СПОРУ: 02.03.2015р. позивач, Публічне акціонерне товариство "ФІНРОСТБАНК", звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю „КРЄЗ про стягнення 46 036 009,87грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 05.03.2015р. було порушено провадження у справі №916/889/15-г з призначенням її до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Відповідач в судові засідання не зявлявся, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судових засідань (відповідно до Постанови Пленуму ВГСУ №18 від 26.12.11р., в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством звязку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час та місце розгляду справи судом), а саме, за його юридичною адресою, про поважність причин відсутності не повідомив, відзив на позов не надав, своє право на захист не використав, у звязку з чим справа розглядається по наявним в ній матеріалам у порядку ст.75 ГПК України.

31.08.2015р. у судовому засіданні після повернення з нарадчої кімнати було проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду в порядку статті 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив.

17.12.2012р. між Публічним акціонерним товариством ФІНРОСТБАНК (Банк) та ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю „КРЄЗ (Боржник) було укладено Кредитний договір з юридичною особою №583-КЛ, відповідно до умов якого згідно умов якого Банк надає боржнику грошові кошти шляхом відкриття відкличної відновлювальної кредитної лінії з лімітом заборгованості у розмірі 28 000 000,00 (двадцять вісім мільйонів) гривень 00 копійок строком користування з 17.12.2012р. по 17.06.2014р. включно зі сплатою 24% (двадцять чотири відсотки) річних. Тип процентної ставки за кредитом фіксована.

Відповідно до п. 1.3 договору, видача кредиту, передбаченого п.1.1. цього договору здійснюється частинами, шляхом надання боржнику траншів після розгляду банком заявок боржника на видачу кредитних коштів та їх акцепту, не перевищуючи при цьому максимальної суми (ліміту кредитної лінії). Заявка оформляється боржником за формою банку. Зобовязання банка по кредитуванню в рамках даного договору визначаються сумою акцептованої заявки і виникають у момент акцепту заявки банком. При повному наданні боржникові кредитних коштів за акцептованою заявкою, заявка вважається виконаною, а зобовязання банку виконаними.

Згідно з п.1.5 договору повернення кредиту здійснюється на умовах, визначених цим договором в термін до 26.06.2015р. включно.

Відповідно до п. 3.4 договору, проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно в останній робочий день місяця за фактичні дні користування кредитними коштами по методу факт/факт, згідно з затвердженим Національним банком України „Правилам бухгалтерського обліку доходів і витрат банків України: в останній робочий день першого місяця надання кредиту за період з дня виникнення заборгованості по останній календарний день першого місяця користування кредитом; починаючи з другого місяця користування кредитом, щомісячно в останній робочий день поточного місяця за фактичну календарну кількість днів користування кредитом (з першого по останній календарний день кожного місяця) від фактичної суми заборгованості за кредитом; в день повернення заборгованості за кредитною лінією в повній сумі проценти нараховуються за період з першого календарного місяця по день, що передує дню повернення заборгованості за кредитом в повній сумі.

Пунктом 3.5. договору передбачено, що Боржник сплачує проценти за користування кредитом у валюті кредиту щомісячно не пізніше дня, що передує останньому робочому дню місяця, наступного за тим, за яким були нараховані проценти за користування кредитом та в день, встановлений для повернення основної суми боргу, а в випадку дострокового погашення кредиту в день фактичного погашення кредиту від фактичної суми заборгованості за кредитом, безготівковим шляхом на рахунок №0583 в АТ Ф1НРОСТБАНК, код банку 328599 .

Відповідно п.п.3.12 договору кредиту, у разі невиконання або невчасного виконання грошових зобов'язань по сплаті кредиту, процентів, комісій, інших платежів по цьому договору при відсутності домовленості про відстрочку погашення кредиту або процентів, Боржник сплачує Банку пеню від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення за весь період прострочення в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня.

Пунктом 5.15. Договору закріплено, що боржник зобов'язаний достроково повернути кредит та нараховані проценти, сплатити інші платежі за цим договором у випадках передбачених цим договором.

Згідно п.п.6.7. договору кредиту Банк має право вимагати від Боржника дострокового повернення суми кредиту, сплати процентів, інших платежів за цим договором та/або звернути стягнення на предмет забезпечення та/або звернути стягнення на предмет забезпечення та/або звернутися в суд, а саме у випадках: затримання сплати чергового платежу по кредиту та/або процентам більше тридцяти календарних днів від встановленого цим договором терміну їх сплати.

Відповідно п.п.9.10. договору, Строк дії цього договору встановлюється від дня його підписання та до повного погашення Боржником суми кредиту, сплати процентів, інших платежів за цим договором.

07 березня 2014 р. між сторонами було укладено Додаткову угоду № 1 до кредитного договору від 18 грудня 2012р. відповідно до якої, пункт 1.1. Договору викладено у новій редакції: « 1.1. На умовах, визначених цим договором. Банк надає Боржнику грошові кошти шляхом відкриття відкличної відновлювальної кредитної лінії (далі по тексту - кредит) з лімітом заборгованості в сумі:

з 17.12.2012 по 06.03.2014 - 28 000 000.00 (двадцять вісім мільйонів) гривень 00 коп.;

з 07.03.2014 по 17.06.2014 - 45 000 000.00 (сорок п'ять мільйонів) гривень 00 коп. строком дії з грудня 2012 року по 17 червня 2014 року зі сплатою 24.00 (двадцять чотири) % річних. Тип процентної ставки за кредитом фіксована».

17 череня 2014 року між сторонами було укладено Додаткову угоду № 2 до кредитного договору від 18 грудня 2012 р. згідно якої:

- пункт 1.1. розділу 1 Договору викладено у новій редакції: « 1.1 На умовах, визначених це договором. Банк надає Боржнику грошові кошти шляхом відкриття відкличної відновлюєш кредитної лінії (далі по тексту - кредит) з лімітом заборгованості 45 000 000,00 (сорок п'ять мільйонів) гривень 00 копійок строком користування з 17 грудня 2012 року по 17 грудня 2015 року зі сплатою 24,00 (двадцять чотири) % річних. Тип процентної ставки за кредитом - фіксована»;

- пункт 1.5. розділу 1 Договору викладено у такій редакції: « 1.5. Повернення кредит здійснюється на умовах, визначених цим договором до « 17» грудня 2015 року (включно).»;

пункт 2.2. розділу II Договору викладено у такій редакції: « 2.2. Кредит, наданий за цим договором, забезпечується, заставою майнових прав за договорами банківського вкладу, згідно окремо складених договорів, які є невід'ємною частиною цього договору.»;

- пункт 3.2. розділу II Договору викладено у такій редакції: «Боржник повертає кредит в термін до 17 грудня 2015 року (включно) безготівковим шляхом на рахунок №0583 в АТ «ФІНРОСТБАНК», код банку 328599, .».

З урахуванням вищезазначених змін до Договору повернення кредиту здійснюється на умовах, визначених договором в термін до 17 грудня 2015 року (включно).

З 17.12.2012 р. по 07.03.2014р. на підставі Договору АТ «ФІНРОСТБАНК» надало ТОВ «КРЄЗ» кредит у сумі 44 128 800 гривень 00 коп.

Позичальник отримав кредитні кошти, що підтверджується особового рахунку №0583.980 UАН за період з 17.12.2012 року по 23.02.2015 року.

Як зазначає позивач, з отриманих грошових коштів позичальник повернув 27.03.2014р. Банку суму кредиту 5 000 000 гривень 00 коп.

Однак в порушення умов Договору кредиту, позичальник не виконав зобовязання щодо своєчасного погашення процентів за користування кредитом та погашення суми кредиту у передбачені Договором кредиту строки.

У звязку із наявністю у боржника простроченої заборгованості за Договором кредиту, Банк надіслав на адресу реєстрації Відповідача претензію-вимогу від 21.08.2014р. за вих.№1564 з вимогами щодо погашення існуючої заборгованості. Але у запропоновані Позивачем строки, Позичальник заборгованість за Договором кредиту не погасив.

Враховуючи тривале невиконання ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю „КРЄЗ умов договору кредиту, позивач звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 46 036 009,87 грн., а саме: заборгованості за кредитним договором з юридичною особою №583-КЛ від 17.12.2012р. у розмірі 39 128 800,00 грн., суми поточної заборгованості за відсотками 797 584,31 грн., суми простроченої заборгованості за відсотками 5 584 508,15 грн. та пені у розмірі 525 117,41 грн.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд дійшов наступних висновків.

У відповідності з ч. 2. ст. 639 Цивільного кодексу України - якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

У відповідності до ст.11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори-основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно ст.509 Цивільного кодексу України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Ст. 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом. (ч.ч.1, 7 ст.193).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), що визначено в ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦКУ якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Статтями 536, 1048 Цивільного кодексу України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, а кредитор має право на їх отримання.

Згідно з ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Ч.2 ст.1054 Цивільного кодексу України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

Згідно даного розрахунку позивача, відповідач не виконав прийняті на себе зобовязання по поверненню кредиту та по сплаті відсотків за користування кредитом, у звязку з чим за ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю „КРЄЗ рахується заборгованість за кредитом у розмірі 39 128 800,00 грн., сума поточної заборгованості за відсотками 797 584,31 грн., а також сума простроченої заборгованості за відсотками 5 584 508,15 грн., яка залишилась несплаченою відповідачем.

Так, судом встановлено наявність невиконання ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю „КРЄЗ своїх зобовязань, існування заборгованості, у звязку з чим, враховуючи приписи законодавства, господарський суд вважає цілком обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом у розмірі 39 128 800,00 грн., суми поточної заборгованості за відсотками 797 584,31 грн., а також суми простроченої заборгованості за відсотками за період з 27.06.2014р. по 23.02.2015р. 5 584 508,15 грн., та такими, що підлягають судом задоволенню в повній мірі.

Крім того, позивачем заявлені позовні вимоги про стягнення пені за несвоєчасне повернення відсотків за період з 27.06.14р. по 23.02.15р. у розмірі 525 117,41грн.

Відповідно до ч.1 ст.549, п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобовязання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у рази порушення ним зобовязання.

Згідно ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожний день прострочення виконання.

Відповідно до ч.2 ст.551 Цивільного кодексу України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

В силу ст.216, ч.1 ст.218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності у вигляді застосування господарських санкцій є вчинене учасником господарських відносин правопорушення у сфері господарювання. Одним з видів господарських санкцій, згідно ч.2 ст.217 цього кодексу є штрафні санкції, до яких віднесені, у т.ч. пеня (ч.1 ст.230 ГК України).

Наданий позивачем розрахунок пені, на думку суду, здійснений належним чином, тому судом підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення пені у розмірі 525 117,41грн.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст. 43 ГПК України).

Враховуючи вищезазначені обставини справи та перевіривши правильність наданого позивачем розрахунку сум заявлених до стягнення, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "ФІНРОСТБАНК" до відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю „КРЄЗ про стягнення заборгованості у розмірі 46 036 009,87 грн., а саме: заборгованості за кредитним договором з юридичною особою №583-КЛ від 17.12.2012р. у розмірі 39 128 800,00 грн., суми поточної заборгованості за відсотками 797 584,31 грн., суми простроченої заборгованості за відсотками 5 584 508,15 грн. та пені у розмірі 525 117,41грн., є обґрунтованими, підтверджені наявними у справі матеріалами та підлягають задоволенню.

Згідно статей 44, 49 Господарського процесуального кодексу України слід стягнути з відповідача на користь державного бюджету витрати по сплаті судового збору на суму - 73 080,00грн.

Керуючись ст.ст. 32,33,44,49,75,82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Публічного акціонерного товариства „ФІНРОСТБАНК до відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю „КРЄЗ про стягнення 46 036 009,87грн. - задовольнити.

2. Стягнути ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю „КРЄЗ (67600, Одеська обл., Біляївський р-н., м.Біляївка, вул. Комінтерна, буд. 93; ) на користь Публічного акціонерного товариства "ФІНРОСТБАНК" (65104, м. Одеса, пр-т Ак. Глушка, 13; ) суму заборгованості за кредитом у розмірі 39 128 800 /тридцять девять мільйонів сто двадцять вісім тисяч вісімсот/ грн. 00коп., поточну заборгованість за відсотками у розмірі 797 584 /сімсот девяносто сім тисяч пятсот вісімдесят чотири/грн. 31коп., прострочену заборгованість за відсотками у розмірі 5 584 508 /пять мільйонів пятсот вісімдесят чотири тисячі пятсот вісім/ грн. 15 коп. та пеню у розмірі 525 117 /пятсот двадцять пять тисяч сто сімнадцять/ грн. 41 коп.

3. Стягнути з ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю „КРЄЗ (67600, Одеська обл., Біляївський р-н., м.Біляївка, вул. Комінтерна, буд. 93; ) до державного бюджету України (р/р 3008, одержувач УК у м. Одесі, , банк одержувача ГУ ДКСУ в Одеській області, МФО 828011, код бюджетної класифікації 22030001, код ЄДРПОУ господарського суду Одеської області 03499997) витрати по сплаті судового збору у сумі 73080 /сімдесят три тисячі вісімдесят/ грн. 00 коп.

Рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного господарського суду, яка подається через місцевий господарський суд протягом 10-денного строку з моменту складення та підписання повного тексту рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо не буде подано апеляційну скаргу. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст складено та підписано 07 вересня 2015 р.

Суддя Ю.О. Зайцев