ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2015 рокуСправа № 912/1281/15
Господарський суд Кіровоградської області колегією в складі головуючого судді Колодій С.Б., суддів Тимошевської В.В. та Поліщук Г.Б. розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 912/1281/15

за позовом: приватного акціонерного товариства "Українська пожежна-страхова компанія", м. Київ

до дочірнього підприємства "Кіровоградський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", м. Кіровоград

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Бірюка Миколи Володимировича, м. Житомир

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Осіпчука Михайла Анатолійовича, Кіровоградська область, Голованівський район, смт. Голованівськ

про стягнення 50 000,00 грн.

за участю представників сторін:

від позивача - Самойленко П.М., довіреність №2771 від 14.10.2014 р., режим відеоконференції;

від відповідача - участі не брали;

від третіх осіб - участі не брали.

Приватне акціонерне товариство "Українська пожежна-страхова компанія" звернулось до господарського суду з позовною заявою про стягнення з дочірнього підприємства "Кіровоградський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 50 000,00 грн., з покладенням на відповідача витрат по сплаті судового збору.

Відповідач, згідно поданого відзиву від 24.04.2015 р., позовні вимоги заперечив та зазначив, що страхова компанія, виплативши потерпілому страхове відшкодування за договором майнового страхування не має права регресної вимоги до особи, яка заподіяла шкоду. При цьому стверджує, що в даному випадку регресні зобов"язання не виникають, а існує перехід права вимоги від потерпілого до страхової компанії (суброгація). Тобто у страховика не виникає право вимоги, яке має регресний характер (як регресне зобов"язання), а до страховика переходить вже існуюче у потерпілого право на відшкодування збитків від особи, яка заподіяла шкоду.

Відповідач подав клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення пов"язаної з нею справою №386/1436/14-ц в Голованівському районному суді Кіровоградської області, посилаючись на те, що підставою для подання позову є підпункт "г" пункту 38.1.1 статті 38 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземно-транспортних засобів", тобто невідповідність технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам правил дорожнього руху.

Представник позивача в судовому засіданні 03.09.2015 підтримав позовні вимоги в повному обсязі та заперечив проти задоволення клопотання про зупинення провадження у справі.

Представник відповідача в судове засідання 03.09.2015 не прибув, вимоги ухвал суду від 24.04.2015 р., від 05.05.2015 р., від 17.06.2015 р., від 09.07.2015 р., від 27.07.2015 р. не виконав. Про причини неприбуття в судове засідання та невиконання вимог ухвал суду не повідомив, про дату, час, місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення поштового відправлення .

Треті особи в судове засідання не прибули, власної позиції щодо заявленого позову не висловили, про дату, час, місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення поштового відправлення .

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

11.06.2014 між приватним акціонерним товариством "Українська пожежно - страхова компанія" (Страховик) та філією "Голованівський райавтодор" (Страхувальник) укладено Договір обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/1128310 (далі - Договір, а.с. 12). Слід зазначити, що код Страхувальника відповідає коду юридичної особи - дочірнього підприємства "Кіровоградський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія" "Автомобільні дороги".

За викладених обставин господарський суд розцінює даний договір, як договір, що укладений між ПАТ "Українська пожежно - страхова компанія" та ДП "Кіровоградський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія" "Автомобільні дороги України", філією якого є філія "Голованівський райавтодор".

За умовами Договору сторонами погоджено, зокрема, страхову суму (ліміт відповідальності) на одного потерпілого, що складає за шкоду заподіяну життю і здоров'ю - 100 000,00 грн., за шкоду заподіяну майну - 50 000,00 грн.; забезпечений транспортний засіб: тип В3, марка (модель) УАЗ 469 Б, номерний знак 05 33 КДБ, номер кузова 11245, 1975 року випуску, а також особливі умови використання забезпеченого транспортного засобу; базовий і страховий платежі та коефіцієнти, що застосовувалися для розрахунку розміру страхового платежу.

Строк дії Договору (полісу) з 11.06.2014. по 10 06.2015.

Договір (поліс) підписаний повноважними особами Страхувальника та Страховика, скріплений круглими печатками сторін.

Даний договір є діючим, сторонами не оскаржувався, в судовому порядку недійсним або неукладеним не визнавався.

З матеріалів справи слідує, що 11.06.2014 о 11 год. 35 хв. на автодорозі Р-06 Ульяновка - Миколаїв, на 28 км + 950 м відбулась дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), учасниками якої стали: автомобіль УАЗ державний реєстраційний номер 05-33 КДБ, який є власністю відповідача та яким керував Осіпчук М.А., згідно шляхового листа, виданого філією "Голованівський райавтодор", та автобус марки "SCANIA", державний реєстраційний номер АМ 42 62 ВН, який є власністю Бірюк М.В. (потерпілий) та яким керував Дроняк Т.Ю.

Внаслідок зазначеного ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

12.06.2014 р. сторони ДТП повідомили Страховика про настання страхового випадку та гр. Бірюк М.В. звернувся з заявою про страхове відшкодування(а.с.23-26).

Відповідно до постанови Голованівського районного суду Кіровоградської області від 27.06.2014 р. , яка набрала законної сили, винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди визнано Осіпчука М.А. (а.с. 21-22).

Згідно з актом огляду та калькуляцією AUDATEX №207-2419 від 20.07.2014 вартість відновлювального ремонту транспортного засобу "SCANIA", державний реєстраційний номер АМ 42 62 ВН складає 182 630,76 грн.(а.с.27-34).

Виконуючи взяті на себе зобов"язання за Полісом страхування, Страховик виплатив потерпілій особі страхове відшкодування у розмірі 50 000,00 грн., що підтверджується страховим актом №ОЦ/173/000/14/0072 від 17.09.2014 р. та платіжним дорученням № 1051 від 17.09.2014р.(а.с. 48-49).

08.12.2014 позивач направив філії "Голованівський райавтодор" вимогу, вих. №РУ/0072/14/5 про відшкодування заборговані в розмірі 50 000,00 грн. (а.с. 50).

Втім, вищевказана претензія залишена без відповіді та задоволення, в зв"язку з чим приватне акціонерне товариство "Українська пожежно - страхова компанія" звернулася до господарського суду з даним позовом, вимоги якого обґрунтовані, зокрема, приписами статті 27 Закону України "Про страхування", пп. "г" п. 38.1 статті 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", статтями 993, 1187, 1191, 1192 Цивільного кодексу України.

Вирішуючи спір, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, виходячи з наступного.

Укладений між сторонами Договір страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/1128310 зумовлює виникнення цивільно-правових відносин, порядок здійснення яких визначається Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування" та іншими нормативно-правовими актами, що регулюють такий вид відносин.

Відповідно до статті 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Дана норма кореспондується зі статтею 354 Господарського кодексу України та статтею 979 Цивільного кодексу України, якими визначено, що за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

В силу частини 2 статті 8 Закону України "Про страхування" страховим випадком визнається подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно розділу 2 укладеного між сторонами Договору, страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за Договором (полісом).

Згідно статті 990 Цивільного кодексу України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта.

За частиною 1 статті 25 Закону України "Про страхування" здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Статтею 9 Закону України "Про страхування" визначено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством.

Названою статтею також визначено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 Цивільного кодексу України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно з пп. г) п. 38.1.1 статті 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху.

Згідно вимог статті 33 Закону України "Про дорожній рух" технічний стан транспортних засобів, що перебувають в експлуатації, у частині, що стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, має відповідати правилам, нормативам і стандартам, затвердженим у встановленому порядку. Обов'язок щодо забезпечення належного технічного стану транспортних засобів покладається на їх власників або інших осіб, які їх експлуатують, згідно з чинним законодавством.

Відповідно до статті 1172 Цивільного кодексу України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним свої трудових (службових) обов'язків.

Крім того, згідно з ч. 2 статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Постановою Голованівського районного суду Кіровоградської області від 27.06.2014 р., яка набрала законної сили, встановлено винним у вчинені правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення Осіпчука М.А., який керував автомобілем УАЗ 469, державний реєстраційний номер 05-33 КДБ згідно шляхового листа №3303 від 11.06.2014, виданого філією "Голованівський райавтодор". Вказана особа являлась працівником даного підприємства згідно наказу про прийняття на роботу № 2-к від 21.02.2000 (а.с. 20).

За правилами частини 3 статті 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

На підставі викладеного, господарський суд вважає позовні вимоги, які заявлено до відповідача, законними, обґрунтованими і доведеними матеріалами справи, тобто, такими, що підлягають задоволенню.

За змістом статей 33 і 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог.

Усупереч вказаним статтям, відповідач не надав господарським судам доказів, які спростовують позовні вимоги.

Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов"язаної з нею іншою справою, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Господарський суд має право зупинити провадження у справі за клопотанням сторони, прокурора, який бере участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою.

Між тим, відповідач у поданому клопотанні про зупинення провадження у справі не мотивує дійсну потребу в зупиненні провадження у справі в зв"язку з розглядом справи №386/1436/14-цїї при обставинах того, що дорожньо-транспортна пригода (ДТП) вже зафіксована в установленому законом порядку та в матеріалах справи наявна постанова Голованівського районного суду від 27.06.2014 р. у справі №386/698/14-п, яка встановлює вину у ДТП водія відповідача Осіпчука Михайла Анатолійовича та містить обставини й причини ДТП.

Господарський суд враховує, що безпідставне зупинення провадження у справі має наслідком затягування судового процесу і призводить до порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку.

На підставі викладеного, господарський суд відхиляє клопотання відповідача про зупинення провадження у справі та здійснює розгляд справи за наявними в ній доказами.

Судовий збір за правилами статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.

Керуючись статтями 43, 44, 49, 82 - 85, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з дочірнього підприємства "Кіровоградський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (25015, м.Кіровоград, вул. Полтавська, 38, ) на користь приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" (04080, м. Київ, вул. Фрунзе, 40, ) страхове відшкодування за завдані збитки в розмірі 50 000,00 грн., судовий збір в розмірі 1 827,00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Дніпропетровським апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга на рішення подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу, протягом десяти днів з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 08.09.15

Головуючий суддя С. Б. Колодій

Суддя В.В. Тимошевська

Суддя Г.Б. Поліщук