ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

02 вересня 2015 р. Справа № 902/721/15

Господарський суд Вінницької області у складі судді Мельника П.А., при секретарі судового засідання Віннік О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" 07400, Київська область, м.Бровари, бул.Незалежності, 14

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Кристал" 39503, Вінницька область, Жмеринський район, смт.Браїлів, вул.Заводська, 7

про стягнення 318167,16 грн. заборгованості

За участю представників сторін:

позивача, не з''явився;

відповідача, ОСОБА_1, довіреність № б/н від 31.08.15, представник.

ВСТАНОВИВ :

Заявлено позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кристал" про стягнення 318167,16 грн. заборгованості за надані послуги.

Ухвалою суду від 25.05.2015 р. порушено провадження у справі та призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 17.06.2015 р.

В судовому засіданні 17.06.2015 р. оголошено перерву до 08.07.2015 р.

В зв'язку з перебуванням судді Мельника П.А. на лікарняному, розгляд справи 08.07.2015 р. не відбувся.

Ухвалою суду від 13.07.15 р. розгляд справи призначено на 02.09.15 р.

Позивач в судове засідання не з''явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про дату, час та місце проведення судового засідання останній був повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення поштового відправлення вх.№ 06-69/6099/2015 від 23 липня 2015 р., яке знаходиться в матеріалах справи.

В судове засідання з'явився представник відповідача, який проти позову заперечив, просив суд в задоволенні позову відмовити повністю.

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами в порядку ст.75 ГПК України.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, судом встановлено наступне.

04.01.2010 року між ТОВ "Волари-Агро" та ТОВ "Кристал" (Відповідач) укладено договір про надання послуг №04/01/11-4 (надалі - Договір), відповідно до положень якого, ТОВ "Волари-Агро" зобов'язується надати ТОВ "Кристал" консультаційно-інформаційні, юридичні, бухгалтерські та інші комерційні послуги направлені на забезпечення господарсько- фінансової діяльності Відповідача, а останній у свою чергу зобов'язується своєчасно та у повній мірі оплатити вказані послуги.

Відповідно до пп. 5.1.1. п. 5.1. Договору, вартість абонентського обслуговування за місяць становить 37 500,00 грн. без ПДВ.

Відповідно до п. 4.1. Договору, ТОВ "Волари-Агро" надає Відповідачу послуги в строк до кінця 2008 року. Конкретний строк визначає Відповідач при наявності необхідності в послугах ТОВ "Волари-Агро". При цьому факт надання послуг підтверджується складанням акту прийому- передачі послуг, передбаченим даним Договором.

Згідно п. 5.4. Договору, оплата послуг ТОВ "Волари-Агро" здійснюється протягом 90 днів з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі наданих послуг, в розмірі погодженому сторонами в порядку визначеному даним Договором.

На думку позивача, підтвердженням виконання зобов'язань ТОВ "Волари-Агро" передбачених Договором та визнання існуючої суми боргу Відповідачем, стверджується актом звірки взаємних розрахунків станом на 01.03.2014 року та актами приймання-передачі наданих послуг №1 від 31.01.2012 року, №2 від 29.02.2012 року, №3від 31.03.3012 року, №4 від 30.04.2012 року, №5 від 31.05.2012 року, №6 від 30.06.2012 року, №7 від 31.07.2012 року, №8 від 31.08.2012 року, №9 від 30.09.2012 року, №10 від 31.10.2012 року, №11 від 30.11.2012 року, №12 від 31.12.2012 року.

26.12.2014 року між ТОВ "Волари-Агро" (Клієнт за Договором факторингу) та ТОВ "Кредитні Ініціативи" (Позивач) укладено договір факторингу №13 (надалі - Договір факторингу), відповідно до п. 2.1. якого, Позивач зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а останній зобов'язується відступити Позивачу свої права грошової вимоги до боржника за осносним договором в розмірі та на умовах передбачених цим договором. Опис, характеристика, обсяг та розмір Прав вимоги до Боржника за основним договором, що відступаються відповідно до умов цього договору зазначені в Додатку №1 до цього договору.

Так, згідно Додатку 1 до Договору факторингу від 26.12.2014 року Позивачу відступлено права вимоги повернення фінансової допомоги в сумі 188 000,00 грн.; право вимоги сплати неустойки пені, штрафів) у випадку невиконання чи неналежного виконання Боржником зобов'язань за Договором про надання послуг №04/01/11-4 від 04.01.2010 року; інші, крім зазначених вище, права грошової вимоги, строк платежу за якими настав (наявна вимога), а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому на підставі Договором про надання послуг №04/01/11-4 від 04.01.2010 року; інші будь-які Права вимоги до Боржника за вказаним, що існують на момент укладання цього договору та/або виникнуть у майбутньому.

Відповідно до п. 3.1. Договору факторингу, загальна сума Прав грошової вимоги, що відступаються відповідно до умов даного Договору становить 188 000,00 грн.

Згідно п. 3.2. Договору факторингу, Позивач зобов'язаний передати в розпорядження Клієнта шляхом перерахування на рахунок останнього, зазначений в п. 12.1. цього Договору грошові кошти в загальній сумі 1 000,00 грн. не пізніше третього робочого дня, наступного за днем отримання Позивачем від боржника суми його заборгованості за основним договором (в тому числі в результаті проведення претензійно-позовної роботи та/або примусового стягнення).

Пунктом 3.3. Договору факторингу визначено, що за передані Позивачем в розпорядження Клієнта грошові кошти, Клієнт сплачує Позивачу плату (комісійну винагороду) в розмірі 100,00 грн. в строк до 19.01.2015 року, шляхом перерахування коштів на рахунок.

Так, на виконання вимог вказаного пункту Договору факторингу, Клієнт сплатив комісійну винагороду Позивачу в розмірі 100,00 грн., що підтверджується квитанцією №1-701К від 20.01.2015 року.

На виконання умов Договору в тому числі вимог п. 4.4.1., між Позивачем та Клієнтом підписано Додаток 2 до Договору факторингу від 26.12.2014 року та акт прийому- передачі від 26.12.2014 року, згідно яких Клієнт передав, а Позивач прийняв оригінал Договору про надання послуг №04/01/11-4 від 04.01.2010 року.

Відповідача листом від 04.01.10 р. було повідомлено про відступлення права вимоги на користь ТОВ "Кредитні ініціативи", проте, добровільна відмова відповідача від сплати виниклого боргу спонукала позивача звернутись з даним позовом в суд.

Таким чином, згідно тверджень позивача, сума боргу по Договору про надання послуг №04/01/11-4 від 04.01.2010 р. складає 318 167,16 грн., з яких: 188 000,00 грн. - сума основного боргу, 123 677,30 грн. - інфляційні втрати та 6 489,86 грн. - 3% річних.

Відповідач проти позовних вимог заперечує.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши і оцінивши надані докази, суд дійшов такого висновку.

Стаття 11 Цивільного кодексу України (ЦК України) вказує, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Як зазначено в ст.174 Господарського кодексу України (ГК України), господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Таке ж положення містить і ст.173 Господарського кодексу України, у якій зазначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

В силу ст. ст. 4-3, 33 ГПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Згідно з ч. 2 ст. 34 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Як встановлено судом, 04.01.2010 року між ТОВ "Волари-Агро" та ТОВ "Кристал" (Відповідач) укладено договір про надання послуг №04/01/11-4 (надалі - Договір), відповідно до положень якого, ТОВ "Волари-Агро" зобов'язується надати ТОВ "Кристал" консультаційно-інформаційні, юридичні, бухгалтерські та інші комерційні послуги направлені на забезпечення господарсько- фінансової діяльності Відповідача, а останній у свою чергу зобов'язується своєчасно та у повній мірі оплатити вказані послуги.

Аналіз змісту умов даного Договору від 04.01.2010 р. свідчить, що між сторонами фактично укладений договір, який за своєю правовою природою є договором про надання послуг. А тому саме наведений договір та відповідні положення глави 63 підрозділу І розділу III ЦК України визначають права та обов'язки сторін з надання передбачених ним послуг та їх оплати.

Так, частиною 1 статті 901 ЦК України закріплено визначення договору про надання послуг, за яким одна сторона - виконавець, зобов'язується за завданням другої сторони - замовника, надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Із вищенаведеного визначення договору про надання послуг випливає, що основний юридичний результат, на який спрямований договір про надання послуг, полягає у наданні послуги, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності. Тобто корисний ефект послуги полягає у самій дії (діяльності), яку здійснює виконавець.

Оскільки даний спір між сторонами стосується виконання умов Договору, то до предмету дослідження у даній справі входить встановлення обставин щодо підстав виникнення у позивача обов'язку виконувати роботи (послуги) за Договором протягом 2012 р., обставин на підтвердження фактичного виконання позивачем цих робіт протягом 2012 р. на загальну суму 188 000,00 грн., аналіз доказів, поданих на підтвердження виконання цих робіт, а також встановлення наявності обов'язку у відповідача оплатити ці послуги (роботи), у разі доведення їх виконання.

Виконання робіт за Договором №04/01/11-4 від 04.01.2010 року протягом 2012 р. на загальну суму 188000,00 грн. позивач підтверджує актами №1 від 31.01.2012 року, №2 від 29.02.2012 року, №3від 31.03.3012 року, №4 від 30.04.2012 року, №5 від 31.05.2012 року, №6 від 30.06.2012 року, №7 від 31.07.2012 року, №8 від 31.08.2012 року, №9 від 30.09.2012 року, №10 від 31.10.2012 року, №11 від 30.11.2012 року, №12 від 31.12.2012 року та актом звірки взаємних розрахунків станом на 01.03.14 р.

Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 року N 996-XIV (з подальшими змінами та доповненнями), факт здійснення господарської операції підтверджується відповідними первинними документами, які повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Статтею 1 цього Закону визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", первинні та зведені облікові документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.б

Як зазначено вище, позивачем на підтвердження факту надання відповідачу послуг на загальну суму 188000,00 грн. надано копії актів прийому - передачі наданих послуг, які знаходяться в матеріалах господарської справи №902/721/15 з яких вбачається здійснення господарських операцій по Договору надання послуг №04/01/11-4 від 04.01.2011 р., що не є предметом розгляду даного спору.

На вимогу суду надати пояснення щодо вказаних обставин та надати акти по виконанню договору №04/01/11-4 від 04.01.2010 р., що є предметом розгляду даної справи, 17.06.15 р. в судовому засіданні була оголошена перерва під особистий підпис представника позивача ОСОБА_2 Однак, станом на день винесення рішення жодних витребуваних доказів та причин невиконання вимог суду матеріали справи не містять.

З огляду на наведене, позивачем не доведено суду, що відповідач відповідно до умов Договору №04/01/11-4 від 04.01.2010 р. доручав ТОВ "Волари - Агро" надавати послуги у спірний період, а також позивачем не доведено суду фактичне виконання ТОВ "Волари - Агро" послуг за Договором про надання послуг №04/01/11-4 від 04.01.2010 року протягом 2012 р. на загальну суму 188000,00 грн., оскільки надані позивачем акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) є первинними документами на здійснення інших господарських операцій по іншому договору, який не є предметом розгляду даного спору. Інші належні докази виконання позивачем спірних робіт (послуг) в матеріалах справи відсутні.

Акт звірки, наданий позивачем як доказ визнання відповідачем суми основного боргу судом до уваги не приймається, оскільки він не є первинним документом та аналогічно містить посилання на інший правочин.

Таким чином, за відсутності встановленого судом факту виконання ТОВ "Волари -Агро" на підставі Договору про надання послуг №04/01/11-4 від 04.01.2010 року послуг на забезпечення господарсько - фінансової діяльності відповідача протягом 2012 р. на загальну суму 188000,00 грн., у відповідача не виник обов'язок з оплати цих робіт на підставі Договору, докази протилежного в матеріалах справи відсутні.

До початку розгляду справи по суті, позивач не реалізував своє право та не змінював підставу та/або предмет заявлених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про відсутність у позивача належних та достатніх обґрунтувань своїх вимог, а тому в позові належить відмовити.

Оскільки стягнення інфляційних втрат та річних є похідними від основної вимоги про стягнення боргу, суд не вбачає підстав для задоволення позову в цій частині.

Судовий збір відповідно до ч. 1 ст. 49 ГПК України покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 4-3, 22, 33, 43, 49, 75, 82, 84, 115, 116 ГПК України, -

ВИРІШИВ :

В позові відмовити повністю.

Повне рішення складено 07 вересня 2015 р.

Суддя Мельник П.А.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу 07400, Київська область, м.Бровари, бул.Незалежності, 14

3 - відповідачу 39503, Вінницька область, Жмеринський район, смт.Браїлів, вул.Заводська, 7