РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.08.2015Справа №910/17842/15

За позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування»

до 1) Публічного акціонерного товариства "Українська охоронно-страхова компанія"

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЙ ВІ ГРУП"

про відшкодування шкоди в порядку регресу 172 614,29 грн.

Суддя Якименко М.М.

Представники сторін:

від позивача: Долбілкін Д.Є. - довіреність №200415-01 від 20.04.2015 року;

від відповідача-1: не з'явилися;

від відповідача-2: не з'явилися;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» звернулося до господарського суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Українська охоронно-страхова компанія" та Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЙ ВІ ГРУП" про відшкодування шкоди в порядку регресу 172 614,29 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну Плахотнюк О.Г., який є страхувальником позивача, було завдано матеріальної шкоди з вини працівника ТОВ "ЕЙ ВІ ГРУП" (страхувальником якого є ПАТ "Українська охоронно-страхова компанія"), яка була відшкодована позивачем в якості страхового відшкодування. У зв'язку з цим позивач просить суд стягнути: з відповідача-1 49 000,00 грн. - відшкодування збитків, з відповідача-2 123 614,29 грн. - відшкодування збитків.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 17.07.2015 року порушено провадження у справі та призначено її розгляд на 25.08.2015 року.

11.08.2015 року через відділ діловодства суду від Моторного (транспортного) страхового бюро надійшли документи по справі.

В судове засідання 25.08.2015 року представники відповідачів не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином.

Відповідно до абзацу 3 п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» за змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 25.08.2015 року представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Відповідно до статті 85 ГПК України в судовому засіданні 25.08.2015 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані матеріали справи в їх сукупності та заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

24.12.2014 року між Плахотнюк О.Г. (далі по тексту - страхувальник) та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (далі по тексту - страховик, позивач) укладено Договір добровільного страхування наземного транспортного засобу №1197/14-Т/Дп/06 (далі за текстом - Договір), за умовами якого був застрахований транспортний засіб марки «Infinity FX 37», державний номер АА2112ІН (далі по тексту - застрахований транспортний засіб).

Відповідно до Договору страхування страховик повинен відшкодовувати шкоду, що трапилась в результаті страхового випадку, а саме: пошкодження, втрата або знищення транспортного засобу або додаткового обладнання внаслідок ДТП - дорожньо-транспортної пригоди за участю транспортного засобу.

З матеріалів справи слідує, що 22.04.2015 року в м. Києві, сталося ДТП, в результаті якого зіткнулися застрахований транспортний засіб, та транспортний засіб «HOWO», державний номер АА3195КА, яким керував Хотінь Є.М., у результаті чого застрахованому транспортному засобу було завдано пошкодження.

Відповідно до Страхового акту №1197/14-Т/Дп/06-2-1 від 08.05.2015 року вартість матеріального збитку, завданого застрахованому транспортному засобу склала 172 614,29 грн. (копія страхового акту в матеріалах справи).

У зв'язку зі зверненням страхувальника до позивача з заявою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу (копія заяви в матеріалах справи), позивачем було визнано вищезазначену дорожньо-транспортну пригоду страховим випадком, про що складено відповідний страховий акт, видано наказ на здійснення виплати страхового відшкодування страхувальникові (зазначені документи містяться в матеріалах справи) у розмірі 172 614,29 грн.

Відповідно до ст. 22, 1166 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті її цивільного права, має право на їх відшкодування. Шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, і звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Договір укладений між позивачем та страхувальником за своєю правовою природою є договором страхування. Правовідносини щодо страхування регулюються нормами Цивільного кодексу України, зокрема, главою 67 ЦК України.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Майнова шкода, завдана страхувальникові позивача була відшкодована позивачем відповідно до умов Договору, однак постановою Подільського районного суду м. Києва (суддя Ларіонова Н.М.) від 13.05.2015 року справа №758/5234/15-п, винним у ДТП визнано Хотіна Є.М. (водій транспортного засобу «HOWO», державний номер АА3195КА), який перебуває у трудових відносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕЙ ВІ ГРУП" (далі по тексту - відповідач-2, ТОВ "ЕЙ ВІ ГРУП").

Відповідно до єдиної централізованої бази даних МТСБУ цивільно-правова відповідальність ТОВ "ЕЙ ВІ ГРУП" (власник транспортного засобу «HOWO», державний номер АА3195КА) на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в Публічного акціонерного товариства "Українська охоронно-страхова компанія" (далі по тексту - відповідач-1), відповідно до Полісу серія АІ №4770211, що в свою чергу є підставою для відшкодування завданої майнової шкоди працівником відповідача-2.

Згідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

У відповідності до вимог ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків (ч. 1 ст. 1172 ЦК України).

Страховик виконав своє грошове зобов'язання 08.05.2015 року на підтвердження чого позивач надав суду платіжні доручення: №18456 від 07.05.2015 року на суму 100 000,00 грн., №18591від 08.05.2015 року на суму 72 614,29 грн.

Відповідно до Полісу АІ №4770211 ліміт відповідальності відповідача-1: за шкоду по життю та здоров'ю 100 000,00 грн., за шкоду по майну 50 000,00 грн., франшиза 1 000,00 грн. (копія Полісу міститься в матеріалах справи).

Судом встановлено, що Хотінь Є.М. станом на час скоєння ДТП перебував у трудових відносинах з відповідачем-2 та є працівником відповідача-2.

Юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків (ч. 1 ст. 1172 ЦК України).

Суд констатує, що під час скоєння Хотінь Є.М. перебував у трудових відносинах з відповідачем-2 (страховиком відповідача-2 є відповідач-1), вина Хотінь Є.М. в скоєнні ДТП доведена в законному порядку, а тому відповідач-1 зобов'язаний відшкодувати позивачу (який виплатив страхове відшкодування страхувальнику в розмірі 172 614,29 грн.) страхове відшкодування відповідно до лімітів відповідальності, а сума яка не покрита лімітом відповідальності відповідача-1 відшкодовується відповідачем-2.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Зважаючи на встановлені обставини справи та вимоги правових норм викладених вище, а також на те, що відповідач визнав позовні вимоги, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача-1 49 000,00 грн. - відшкодування збитків, з відповідача-2 123 614,29 грн. - відшкодування збитків, нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 ГПК України судові витрати покладаються судом на відповідачів пропорційно розміру задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 32, 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» (03056, м. Київ, ВУЛИЦЯ БОРЩАГІВСЬКА, будинок 145, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (03056, м. Київ, ВУЛИЦЯ БОРЩАГІВСЬКА, будинок 154, ) 49 000 (сорок дев'ять тисяч) грн. 00 коп. - відшкодування збитків, 980 (дев'ятсот вісімдесят) грн. 00 коп. - судового збору.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЙ ВІ ГРУП" (04073, м. Київ, ПРОСПЕКТ МОСКОВСЬКИЙ, будинок 8, корпус 17, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (03056, м. Київ, ВУЛИЦЯ БОРЩАГІВСЬКА, будинок 154, ) 123 614 (сто двадцять три тисячі шістсот чотирнадцять) грн. 29 коп. - відшкодування збитків, 2 472 (дві тисячі чотириста сімдесят дві) грн. 29 коп. - судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Якименко М.М.

Дата складання (підписання) повного тексту рішення: 01.09.2015 року.