ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

"04" вересня 2015 р. Справа № 911/4015/15

Суддя Лутак Т.В., розглянувши

заяву Васильківської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області

до боржника ОСОБА_1 комерційного підприємства «Інформаційно-аналітичний центр»

про порушення справи про банкрутство

встановила:

До господарського суду Київської області надійшла заява Васильківської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області № 7123/10/10-07-10-18 від 21.08.2015 (вх. № 4178/15 від 02.09.2015) про порушення справи про банкрутство ОСОБА_1 комерційного підприємства «Інформаційно-аналітичний центр» в порядку статей 10, 11, 12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у звязку з неспроможністю останнього сплатити борг в сумі 365 780, 76 грн.

Дослідивши матеріали вищезазначеної заяви про порушення справи про банкрутство, суд дійшов висновку, що дана заява не може бути прийнята судом до розгляду з наступних підстав.

Частиною 3 ст. 10 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» передбачено, що справа про банкрутство порушується господарським судом, якщо безспірні вимоги кредитора (кредиторів) до боржника сукупно становлять не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, які не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку, якщо інше не передбачено цим Законом. Безспірні вимоги кредиторів - грошові вимоги кредиторів, підтверджені судовим рішенням, що набрало законної сили, і постановою про відкриття виконавчого провадження, згідно з яким відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника. До складу цих вимог, у тому числі щодо сплати податків, зборів (обов'язкових платежів), не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції.

Згідно з частинами 2, 7 ст. 11 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» до заяви про порушення справи про банкрутство додаються: докази сплати судового збору, крім випадків, коли згідно із законом він не підлягає сплаті; довіреність чи інший документ, що засвідчує повноваження представника, якщо заяву підписано представником; докази того, що сума безспірних вимог кредитора (кредиторів) сукупно становить не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, якщо інше не передбачено цим Законом; рішення суду про задоволення вимог кредитора, що набрало законної сили; відповідна постанова органу державної виконавчої служби про відкриття виконавчого провадження з виконання вимог кредитора; докази того, що сума вимог кредитора (кредиторів) не забезпечена повністю заставою майна боржника (за наявності застави). До заяви кредитора додаються також: копія виконавчого документа; докази надсилання боржнику копії заяви і доданих до неї документів; до заяви кредитора - органу доходів і зборів чи інших органів, які здійснюють контроль за правильністю та своєчасністю справляння податків і зборів (обов'язкових платежів), страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, додаються докази вжиття заходів до отримання відповідної заборгованості у встановленому законодавством порядку.

Виходячи з вимог ч. 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Так, ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у випадках, передбачених законом, рішення судів та інших органів щодо стягнення коштів виконуються органами доходів і зборів, банками та іншими фінансовими установами.

Згідно із п. 41.2 ст. 41 Податкового кодексу України органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.

Порядок стягнення податкового боргу платників податків регулюється статтями 95 - 99 Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 95.1 ст. 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно з абз. 1 п. 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Механізм виконання судових рішень про стягнення грошових коштів у рахунок погашення податкового боргу передбачений главою 12 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України № 22 від 21.01.2004, який передбачає оформлення інкасового доручення для примусового стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу.

Відповідно до п. 12.4 зазначеної Інструкції судове рішення, на підставі якого з платника податків стягуються кошти, до банку не подається. Натомість реквізити відповідного судового рішення зазначаються в самому інкасовому дорученні.

Абзацами другим та третім п. 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу.

Таким чином, аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та Податкового кодексу України дає підстави для правового висновку про те, що примусове виконання рішення суду про стягнення грошових коштів у рахунок погашення податкового боргу платника податків - юридичної особи за законом покладено виключно на контролюючи органи (органи доходів і зборів) за визначеною Податковим кодексом України процедурою, без залучення до неї органів державної виконавчої служби.

За таких обставин, виходячи з приписів ст. 95 Податкового кодексу України, ч. 3 ст. 10, ч. 7 ст. 11 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», доказами в підтвердження безспірності грошових вимог ініціюючого кредитора - органу доходів і зборів, є рішення суду про стягнення грошових коштів у рахунок погашення податкового боргу, що набрало законної сили, інкасові доручення для примусового стягнення коштів в дохід бюджету у рахунок погашення податкового боргу та докази вжиття відповідних заходів до отримання відповідної заборгованості за процедурою, визначеною Податковим кодексом України. Відповідна постанова органу державної виконавчої служби про відкриття виконавчого провадження у такому випадку до заяви органу доходів і зборів про порушення провадження у справі про банкрутство не додається, оскільки списання коштів з рахунків боржника здійснюється відповідно до умов і порядку, визначених Податковим кодексом України, а не Законом України «Про виконавче провадження».

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що перебіг трьохмісячного строку, визначеного ч. 3 ст. 10 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», починається з моменту прийняття банком платника (боржника) інкасового доручення для примусового стягнення грошових коштів у рахунок погашення податкового боргу, оформленого стягувачем (контролюючим органом) на підставі рішення суду, що набрало законної сили.

Як вбачається з матеріалів заяви про порушення справи про банкрутство № 7123/10/10-07-10-18 від 21.08.2015 (вх. № 4178/15 від 02.09.2015), на підтвердження безспірності вимог кредитора заявником надано копію постанови Київського окружного адміністративного суду від 24.09.2014 у справі № 810/4907/14, копію виконавчого листа від 06.11.2014 у справі № 810/4907/14 та постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документу) від 18.12.2014, проте інкасових доручень про примусове стягнення з боржника коштів в дохід бюджету у рахунок погашення податкового боргу згідно постанови Київського окружного адміністративного суду від 24.09.2014 у справі № 810/4907/14 заявником не надано.

Разом з тим, з поданої заявником документів на підтвердженні безспірності його вимог до ОСОБА_1 комерційного підприємства «Інформаційно-аналітичний центр», а саме постанови Київського окружного адміністративного суду від 24.09.2014 у справі № 810/4907/14, вбачається, що розмір безспірних вимог Васильківської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області не досягає розміру трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, оскільки до визначеного кредитором розміру безспірних вимог (365 780, 76 грн.) входять 105 582, 12 грн. штрафних санкцій та пені.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що заявником не надано суду належних доказів, що можуть бути підтвердженням безспірності його грошових вимог до боржника та доказів, що сума безспірних вимог заявника до боржника сукупно становить не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № 21003747 від 11.08.2015, що міститься в матеріалах заяви про порушення справи про банкрутство № 7123/10/10-07-10-18 від 21.08.2015 (вх. № 4178/15 від 02.09.2015), а також спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № 21119569 від 04.09.2015, зробленого судом, вбачається, що Комунальне комерційне підприємство «Інформаційно-аналітичний центр» перебуває в стані припинення за рішенням засновників. Вказана обставина виключає можливість порушення та здійснення провадження у справі про банкрутство ОСОБА_1 комерційного підприємства «Інформаційно-аналітичний центр» в загальному порядку та згідно з ч. 1 ст. 14 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» є підставою для відмови в прийнятті заяви про порушення справи про банкрутство.

Згідно з ч. 1 ст. 14 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» господарський суд не пізніше п'яти днів з дня надходження заяви про порушення справи про банкрутство відмовляє у її прийнятті, якщо: провадження у справі про банкрутство боржника не допускається згідно із законом; до боржника заявлено вимоги, які не є безспірними; з інших підстав, передбачених статтею 62 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням вимог цього Закону.

Таким чином, враховуючи те, що заявником не доведено належними та допустимими доказами наявності у нього безспірних грошових вимог до боржника у сумі, що сукупно становить не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, а також зважаючи на те, що боржник перебуває в стані припинення за рішенням засновників, суд відмовляє в прийнятті заяви Васильківської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області № 7123/10/10-07-10-18 від 21.08.2015 (вх. № 4178/15 від 02.09.2015) про порушення справи про банкрутство ОСОБА_1 комерційного підприємства «Інформаційно-аналітичний центр».

Керуючись Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в прийнятті заяви Васильківської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області № 7123/10/10-07-10-18 від 21.08.2015 (вх. № 4178/15 від 02.09.2015) про порушення справи про банкрутство ОСОБА_1 комерційного підприємства «Інформаційно-аналітичний центр».

2. Матеріали заяви № 7123/10/10-07-10-18 від 21.08.2015 (вх. № 4178/15 від 02.09.2015) про порушення справи про банкрутство (всього на 84 арк.) повернути заявнику.

Суддя Т.В. Лутак