ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" серпня 2015 р. Справа № 918/778/15

Господарський суд Рівненської області в складі головуючого судді Політики Н.А., при секретарі судового засідання Щербині С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи за позовом Публічного акціонерного товариства "КРЕДОБАНК"

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення заборгованості в сумі 24 944 грн. 82 коп.

за участю представників сторін:

від позивача - не з'явився;

від відповідача - не з'явився.

В судовому засіданні 31 серпня 2015 року, відповідно до ст.85 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Кредобанк" (далі - Банк, позивач) звернулося до господарського суду з позовною заявою до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (далі - Підприємець, відповідач) про стягнення боргу в сумі 29 944 грн. 82 коп., з яких 19 989 грн. - основного боргу, 388 грн. 68 коп. - прострочені відсотки, 4 480 грн. - пені по простроченій основній сумі кредиту, 87 грн. 14 коп. - пені по прострочених відсотках.

Ухвалою суду від 14 липня 2015 року позовну заяву №2015/07/08-1 від 08.07.2015р. прийнято до розгляду та порушено провадження у справі №918/778/15, розгляд якої призначено на 27 липня 2015 року.

20 липня 2015 року від позивача через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшло письмове підтвердження №2015/07/17-1 від 17.07.2015р. про те, що у провадженні господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує господарський спір, немає справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет із тих же підстав, а також немає рішення цих органів з такого спору (а.с. 60).

Крім того, від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача (а.с.61)

Також, від представника позивача надійшло клопотання про залучення документів до матеріалів справи (62)

27 липня 2015 року ухвалою суду слухання справи відкладено на 31 серпня 2015 року у зв'язку із неявкою сторін.

05 серпня 2015 року від представника позивача через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшло клопотання про залучення документів до матеріалів справи. (а.с.87-88)

Крім того, від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача (а.с.91)

У судове засідання 31 серпня 2015 року представник позивача не з'явився, який належним чином був повідомлений про місце, день та час слухання справи (а.с.82-83). Однак 05.08.2015 року подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача. (а.с.91).

Відповідач у судові засідання 27 липня та 31 серпня 2015 року не забезпечив явку свого повноважного представника, витребуваних судом документів не надав, будь-яких обґрунтованих заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи 31 серпня 2015 року із зазначенням підстав щодо своєї неявки не направив.

Відповідно до статті 64 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Ухвали суду про порушення провадження у даній справі та про відкладення розгляду справи були надіслані відповідачу за адресою, вказаною у позовній заяві та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, а саме: 33027, м. Рівне, вул.Саксаганського, 12. Проте вказані поштові відправлення були повернуті підприємством поштового зв'язку з посиланням "За закінченням терміну зберігання" (а.с.58, 85).

Отже, за змістом вищезазначеної норми відповідач завчасно та належним чином був повідомлений про місце, дату та час судового засідання, крім того, останньому надавалося достатньо часу для подання відзиву на позовну заяву, письмових пояснень та додаткових документів.

Така сама правова позиція знайшла своє відображення в пункті 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" яким роз'яснено, що за змістом цієї норми (статті 64 ГПК України), зокрема, у разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Нез'явлення відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті, відповідач не скористався своїм процесуальним правом на надання відзиву та направлення представника для участі в судові засідання, матеріали справи є достатніми для вирішення спору в даному судовому засіданні, у зв'язку з чим суд вважає за можливе розглянути позов у відсутності представника відповідача та представника позивача, за наявними у справі матеріалами згідно з вимогами статті 75 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

15.10.2013р. між Публічним акціонерним товариством "Кредобанк" (далі - Банк) та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (далі - Позичальник) укладено договір про надання овердрафту №88-13 (далі - Договір) (а.с.7-12).

Пунктом 1 Договору передбачено, що Банк зобов'язався надати позичальнику овердрафт, тобто надати у його власність грошові кошти у національній валюті для оплати наданих ним розрахункових документів в разі недостатності коштів на його поточному рахунку в межах встановленого максимального ліміту заборгованості в розмірі та на умовах, обумовлених цим договором, а Позичальник зобов'язався повернути його і сплатити проценти та комісії за користування ним.

Згідно п. 2.1 Договору, Банк надає позичальнику овердрафт, а останній приймає його на наступних умовах: максимальний ліміт заборгованості по овердрафту (максимальна сума, в межах якої позичальник може здійснювати платежі протягом одного операційного дня зі свого поточного рахунку понад фактичний залишок коштів на ньому) у розмірі 20 000 грн. 00 коп.. Встановлюється на поточний рахунок Позичальника НОМЕР_2.

Відповідно до п. 2.2 Договору річна процентна ставка становить 25 % річних.

Як вбачається з п. 2.2.1 Договору, у разі невиконання вимог, передбачених у п. 2.5.1 цього Договору, процентна ставка за користування кредитними коштами встановлюється з розрахунку на - % річних вище діючої, починаючи з 1-го числа 2-го місяця після аналізованого періоду (лютий-квітень, травень-липень, серпень-жовтень) листопад-січень) на наступний період. В подальшому при виконанні Позичальником протягом наступного аналізованого періоду зазначеної вимоги, процентна ставка за користування кредитними коштами встановлюється на попередньому рівні починаючи з 1-го числа 2-го місяця після аналізованого періоду на наступний період. Така зміна розміру процентів додаткового погодження Сторонами не потребує.

Пунктом 2.2.2 Договору передбачено, що в разі невиконання вимог, передбачених у п.2.5.2. цього Договору, процентна ставка за користування кредитними коштами встановлюється 2,0% (два процентних пункти) вище діючої, починаючи з 1- го числа наступного місяця в якому було не дотримано даної умови. В подальшому при виконанні Позичальником зазначеної вимоги, процентна ставка за користування кредитними коштами встановлюється на попередньому рівні, починаючи з 1-го числа наступного місяця після місяця, в якому виконана дана умова. Така зміна розміру процентів додаткового погодження Сторонами не потребує

Умовами п. 2.3.1 Договору передбачено, що за управління кредитом (Овердрафтом) сплачується комісія у розмірі 0,05 %, яка нараховується від суми платежів, здійснених за рахунок овердрафта протягом одного операційного дня і сплачується при поступленні коштів на поточний рахунок Позичальника, але не пізніше останнього робочого дня місяця, за який вона нарахована.

Відповідно до п.2.4. Договору, датою остаточного повернення овердрафту є 14 жовтня 2014 року.

Згідно п. 2.5.1 Договору, Позичальник зобов'язується проводити не менше -% загального грошового обороту по поточних рахунках, відкритих у Банку.

За умовами п. 2.5.2 Договору, Позичальник зобов'язаний забезпечувати щомісячні надходження коштів на поточний рахунок, на якому встановлено ліміт заборгованості по Овердрафту, на рівні не менше 20 000,00 грн.

Згідно пункту 2.8 Договору підставою надання Банком овердрафту є подання позичальником у Банк розрахункових документів на суму, що перевищує залишок коштів на його поточному рахунку.

Умовами п. 2.9 Договору, встановлено, що датою надання овердрафту вважається дата виникнення на поточному рахунку позичальника дебетового сальдо (проведення платежів понад залишок коштів на поточному рахунку).

За умовами п.3.2 Договору, проценти за користування Овердрафтом нараховуються щоденно на суму заборгованості по Овердрафту за методом "факт/360" (фактична кількість днів у місяці, але умовно, 360 днів у році), за ставкою, вказаною у п.2.2. цього Договору з урахуванням строку користування Овердрафтом, з моменту надання Овердрафту до терміну, вказаному в п.2.4. цього Договору або до дати звернення Банку із заявою до суду із вимогою про дострокове повернення суми Овердрафту та сплати процентів, комісій та інших належних до сплати за цим договором платежів.

Згідно пункту 3.3 Договору Позичальник сплачує проценти/комісії при поступленні коштів на його поточний рахунок, але не пізніше останнього робочого дня місяця, за який нараховані ці проценти/комісії.

Відповідно до пункту 4.1 Договору Позичальник зобов'язаний повернути Банку овердрафт у повному обсязі в порядку та терміни, передбачені цим договором та/або додатками до нього.

Умовами п. 4.5 договору сторони визначили, що Позичальник уповноважує та безвідклично доручає Банку здійснювати договірне списання Банком з усіх його поточних рахунків, відкритих в Банку (його відділеннях), грошових коштів і спрямовувати їх на погашення заборгованості за Овердрафт ом, нарахованими процентами, комісіями, а також можливої неустойки (штрафу, пені) за цим Договором.

У випадку, якщо валюта на поточних рахунках Позичальника в Банку, є такою ж що і валюта виконання зобов'язань за ним Договором, то договірне списання здійснюється Банком на свою користь в сумі, достатній для погашення заборгованості за ним Договором, а у випадку недостатності коштів - у всій наявній на рахунку сумі.

У випадку, якщо валюта на поточних рахунках Позичальника в Банку, є відмінною від валюти виконання зобов'язань за ним Договором, то Позичальник доручає Банку здійснити договірне списання та від імені Позичальника купівлю/продаж, обмін валкий наступним чином:

Банк списує з поточного рахунку Позичальника кошти в валюті в сумі, яка необхідна для погашення заборгованості за ним Договором та здійснення всіх витрат (сплата комісій та інших платежів, передбачених чинним законодавством України та МВР України) або, якщо цих коштів недостатньо для погашення всієї заборгованості, Банк списує всі кошти, які знаходяться на рахунку, і відповідно до чинного законодавства проводить від імені Позичальника купівлю/продаж або обмін цієї валюти на валюту виконання зобов'язань за цим Договором. Ці операції Банк здійснює за курсом/крос-курсом валют, який самостійно визначає, виходячи з операцій, які здійснюються в цей день на міжбанківському валютному ринку України;

Отримані кошти в валюті Овердрафту Банк спрямовує на погашення заборгованості за цим Договором;

Банк за рахунок коштів Позичальника здійснює сплату від імені Позичальника необхідних комісій та зборів.

Сторони домовилися розцінювати ці положення Договору як заявку на купівлю/продаж, обмін валюти, необхідної для виконання грошових зобов'язань за цим Договором.

Пунктом 4.7 Договору визначено, що Банк у випадках, передбачених пунктом 2.10 цього Договору, вправі вимагати дострокового повернення Овердрафту, процентів, комісії та інших належних до сплати платежів за цим договором, про що письмово повідомляє Позичальника.

Умовами пункту 4.8 Договору встановлено, що Позичальник зобов'язаний протягом 10 робочих днів з моменту отримання письмової вимоги Банку достроково повернути овердрафт, проценти, комісії та інші належні до сплати платежі за цим Договором.

Відповідно до п.6.1 договору овердрафту за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань (повернення овердрафту, сплати процентів, комісій, інших платежів за цим договором) Банк має право стягнути з Позичальника пеню в розмірі визначеному п.2.6. цього Договору.

Договір набуває чинності з дня підписання його обома сторонами та діє до повного виконання ними своїх зобов'язань (п. 10.1 Договору).

Договір підписаний уповноваженими представниками та скріплено відбитком печатки Банку.

На виконання умов договору Банк перерахував на поточний рахунок Підприємця НОМЕР_2 грошові кошти в сумі 19 989 грн., що підтверджується випискою по банківському рахунку Підприємця за період з 15.10.2013р. по 27.05.2015р., меморіальним ордером №33466313 (а.с.88).

Про належне виконання позивачем своїх зобов'язань за договором також свідчить відсутність з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення Банком умов даної угоди.

Відповідач взяте зобов'язання за вищевказаним договором щодо повернення суми Овердрафту не виконав, у зв'язку з чим Банком на адресу відповідача надіслано вимогу Вих. №2015/03/18-2 від 18.03.2015 р. Однак вказана вимога відповідачем залишена без відповіді та відповідного реагування (а.с.26-27).

На час розгляду справи, неповернута сума овердрафту відповідачем згідно Договору становить 19 989 грн.

За несвоєчасне повернення суми овердрафту, позивачем відповідно до умов Договору нараховано відповідачу 388 грн. 68 коп. - прострочені відсотки, 4 480 грн. - пеня по простроченій основній сумі кредиту, 87 грн. 14 коп. - пеня по прострочених відсотках.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Правовідносини сторін спору виникли у зв'язку з укладенням Договору про надання овердрафту №88-13 від 15.10.2013р.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

За змістом ч.1, ч.2, ч.7 ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, а одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 "Позика" глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено параграфом 2 "Кредит" і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до Інструкції "Про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку комерційних банків України" затвердженої постановою Правління Національного банку України N 388 від 21.11.97р. Овердрафт - форма короткострокового кредиту в межах встановленого банком ліміту, що дозволяє здійснювати розрахунки, коли у клієнта на поточному рахунку недостатньо коштів. За умов овердрафту кредитування банком розрахункового рахунку клієнта здійснюється для оплати розрахункових документів при нестачі або відсутності на розрахунковому рахунку клієнта-позичальника коштів. Банк списує кошти з рахунку клієнта в повному обсязі, тобто автоматично надає клієнту кредит на суму, що перевищує залишок коштів. Овердрафт відрізняється від звичайного кредиту тим, що для погашення заборгованості спрямовуються всі кошти, що надходять на рахунок клієнта.

Згідно ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Порушення боржником, взятих на себе зобов'язань призводить до настання певних правових наслідків, які полягають у застосуванні встановлених законом та договором заходів відповідальності (ст. 611 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 193, ч. 1 ст. 216 ГК України, порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором.

Судом встановлено, що Підприємцем допущено порушення умов Договору.

Пунктом 2.6 Договору передбачено, що пеня за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за Договором - 0,03% за кожен день прострочи від простроченої/несплаченої суми, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочи, за весь час прострочи.

Відповідно до частини першої статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо повернення відповідачем позивачеві суми кредиту в розмірі 19 989 грн..

Перевіривши наданий позивачем розрахунок суми заборгованості за неповернутим кредитом, яка складає 19 989 грн., суд дійшов висновку, що він відповідає умовам спірного договору, вимогам законодавства України та підтверджується матеріалами справи.

Крім того, Банк у своїй позовній заяві, просив суд стягнути з Підприємця 388 грн. 68 коп. - прострочені відсотки, 4 480 грн. - пеня по простроченій основній сумі кредиту, 87 грн. 14 коп. - пеня по прострочених відсотках.

Статтею 230 Господарського кодексу України визначено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми, які учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі неналежного виконання господарського зобов'язання. Цією ж статтею визначено види штрафних санкцій - неустойка, штраф, пеня. При цьому порядок нарахування та розмір санкцій, які можуть бути встановлені договором, встановлені частиною четвертою ст. 231 Господарського кодексу України: у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання, в певній визначеній грошовій сумі, у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів.

Відповідно до частини шостої ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Частиною шостою статті 231 Господарського кодексу України, визначено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Згідно з частиною другої статті 343 Господарського кодексу України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочу платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Стаття 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" передбачає, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочу платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" визначає, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

У відповідності до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст.34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За таких обставин, в повній мірі дослідивши матеріали справи, зважаючи на наведені вище правові норми та приписи п.2.6 та 6.1 Договору, перевіривши надані позивачем, арифметичні розрахунки сум, що заявлені до стягнення, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Кредобанк" до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення боргу в сумі 29 944 грн. 82 коп., з яких 19 989 грн. - основного боргу, 388 грн. 68 коп. - прострочені відсотки, 4 480 грн. - пені по простроченій основній сумі кредиту, 87 грн. 14 коп. - пені по прострочених відсотках, є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.49 ГПК України оплата судових витрат покладається на відповідача у зв'язку із задоволенням позову.

Керуючись статтями 1, 12, 22, 32-34, 43, 44, 49, 75, 81-1, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства "КРЕДОБАНК" (79026, м.Львів, вул.Сахарова, 78, ) заборгованість в сумі 22 944 (двадцять дві тисячі дев'ятсот сорок чотири) грн. 82 коп., з яких: 19 989 (дев'ятнадцять тисяч дев'ятсот вісімдесят дев'ять) грн. - основний борг, 388 (триста вісімдесят вісім) грн. 68 коп. - прострочені відсотки, 4 480 (чотири тисячі чотириста вісімдесят) грн. - пеня по простроченій основній сумі кредиту, 87 (вісімдесят сім) грн. 14 коп. - пеня по прострочених відсотках, а також 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. витрат по оплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 01.09.2015 р.

Суддя Політика Н.А.

Віддруковано 4 примірники:

1- до справи;

2-3- позивачу рекомендованим (79026, м. Львів, вул. Сахарова, 78; 04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8, БЦ "Іллінський", 10 під'їзд, 6 поверх);

4- відповідачу рекомендованим (33027, м. Рівне, вул. Саксаганського, буд. 12).