ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"01" вересня 2015 р.Справа № 5/17-1711-2011

За позовом: Одеського міжрайонного природоохоронного прокурора Одеської області; в інтересах держави в особі, якою є Державна екологічна інспекція з охорони довкілля Північно-Західного регіону Чорного моря Міністерства охорони навколишнього природного середовища України

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕГАБРІЗ"

про стягнення 186 375,33грн.

Суддя Цісельський О.В.

СУТЬ СПОРУ: розглядається заява Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕГАБРІЗ" про надання відстрочки виконання рішення господарського суду Одеської області від 05.07.2011р. по справі №5/17-1711-2011 в порядку ст.121 ГПК України

Представники сторін:

від прокурора: не з'явився

від позивача: не з'явився

від відповідача (заявника): Якименко О.В. (за довіреністю)

19.08.2015р. на адресу господарського суду Одеської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕГАБРІЗ" про надання відстрочки виконання рішення господарського суду Одеської області від 05.07.2011р. по справі №5/17-1711-2011 в порядку ст.121 ГПК України.

Приймаючи до уваги закінчення повноважень судді Погребної К.Ф., розпорядженням керівника апарату суду №1211 від 20.08.2015р. призначено повторний автоматичний розподіл заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕГАБРІЗ" про надання відстрочки виконання рішення господарського суду Одеської області від 05.07.2011р. по справі №5/17-1711-2011 в порядку ст.121 ГПК України.

На підставі повторного автоматичного розподілу, заява Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕГАБРІЗ" про надання відстрочки виконання рішення господарського суду Одеської області від 05.07.2011р. по справі №5/17-1711-2011 в порядку ст.121 ГПК України була передана на розгляд судді господарського суду Одеської області Цісельського О.В.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 25.08.2015р. суддею Цісельським О.В. заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕГАБРІЗ" про надання відстрочки виконання рішення господарського суду Одеської області від 05.07.2011р. по справі №5/17-1711-2011 в порядку ст.121 ГПК України прийнято до провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні.

Представник прокурора в судове засідання з розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕГАБРІЗ" про надання відстрочки виконання рішення господарського суду Одеської області від 05.07.2011р. по справі №5/17-1711-2011 в порядку ст.121 ГПК України не з'явився, хоча про час та місце його проведення був повідомлений належним чином.

Представник позивача в судове засідання з розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕГАБРІЗ" про надання відстрочки виконання рішення господарського суду Одеської області від 05.07.2011р. по справі №5/17-1711-2011 в порядку ст.121 ГПК України не з'явився, хоча про час та місце його проведення був повідомлений належним чином.

Представник відповідача заяву про надання відстрочки виконання рішення господарського суду Одеської області від 05.07.2011р. по справі №5/17-1711-2011 в порядку ст.121 ГПК України підтримує та просить суд задовольнити її в повному обсязі.

Дослідивши у відкритому судовому засіданні матеріали заяви, заслухавши пояснення представника заявника, суд встановив:

Рішенням господарського суду Одеської області від 05.07.2011р. позов задоволено, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕГАБРІЗ" (67842, Одеська область, Овідіопольський район, село Грибівка, база відпочинку лазурна, будинок №1) на користь держави (управління держказначейства у м.Одеса, , р/р 0002, банк Головне управління держказначейства України в Одеській області, МФО 828011, код платежу 101, код бюджетної класифікації 24062100) збитки у сумі 186375 (сто вісімдесят шість тисяч триста сімдесят п'ять) грн. 33 коп., стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕГАБРІЗ" (67842, Одеська область, Овідіопольський район, село Грибівка, база відпочинку лазурна, будинок №1) на користь Державного бюджету України (одержувач ГУДКУ у Одеській області МФО 828011, р/р 0008, банк одержувача ГУДКУ у Одеській області, ) державне мито у сумі 1863 (одна тисяча вісімсот шістдесят три) грн. 75 коп., стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕГАБРІЗ" (67842, Одеська область, Овідіопольський район, село Грибівка, база відпочинку лазурна, будинок №1) на користь Державного бюджету України (одержувач ГУДКУ у Одеській області МФО 828011, р/р 0008, банк одержувача ГУДКУ у Одеській області, ) ІТЗ судового процесу у розмірі 236, 00 грн.

19.07.2011р. на виконання вищенаведеного рішення судом було видано відповідний наказ.

19.08.2015р. на адресу господарського суду Одеської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕГАБРІЗ" про надання відстрочки виконання рішення господарського суду Одеської області від 05.07.2011р. по справі №5/17-1711-2011 в порядку ст.121 ГПК України.

В обґрунтування поданої заяви відповідач зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю "МЕГАБРІЗ" через тяжке фінансове становище не має можливості сплатити вказані грошові кошти в рахунок відшкодування шкоди заподіяної засміченням земельної ділянки через наступні непереборні виключні обставини.

Так, отримання прибутку підприємства має виключно сезонний характер - від отримання прибутку, саме в сезон, залежить можливість підприємства здійснювати відповідні відрахування в рахунок погашення зобов'язань від здійснення власної господарської діяльності, в тому числі, покриття витрат на сплату заборгованості та відшкодування шкоди третім особам.

Проте сезонних прибутків, за рахунок якого можливо було б погасити заборгованість перед позивачем, станом на час звернення до суду із даною заявою у відповідача відсутні.

Оскільки інших доходів, аніж від сезонної діяльності Товариство з обмеженою відповідальністю "МЕГАБРІЗ" не має, погасити одномоментно заборгованість перед державою є неможливим через вказані виключні непереборні обставини, а примусове виконання судового рішення мати наслідком фактично банкрутство підприємства-відповідача.

З врахуванням вищенаведених обставин, відповідач був змушений звернутись до господарського суду Одеської області із даною заявою щодо надання відстрочки виконання рішення господарського суду Одеської області 05.07.2011р. по справі №5/17-1711-2011 в порядку ст.121 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, суд дійшов висновку що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Статтею 124 Конституції України встановлено, що судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України.

У відповідності до ст.115 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду, набувши законної сили, виконуються в порядку, встановленому цим Кодексом і Законом України "Про виконавче провадження".

Частиною 1 статті 116 ГПК України передбачено, що виконання рішення господарського суду здійснюється на підставі виданого ним наказу, якій є виконавчим документом.

Відповідно до ст.1 Закону України „Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

У відповідності до ч.1 ст.17 Закону України „Про виконавче провадження" примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Положеннями п.1 ч.1 ст.19 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Відповідно до п.п.7., 7.1.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012р. „Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" у застосуванні приписів статті 121 ГПК господарським судам необхідно мати на увазі таке. Господарський суд на підставі статті 121 ГПК має право за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за власною ініціативою у виняткових випадках залежно від обставин справи відстрочити, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови (далі - рішення), змінити спосіб та порядок їх виконання.

Відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Наприклад, відстрочка може надаватись за рішенням, у якому господарським судом визначено певний строк звільнення приміщення, повернення майна тощо.

Положеннями п.7.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012р. „Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" визначено, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.

При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення.

Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Господарський суд на підставі ст.121 ГПК України має право за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за власною ініціативою у виняткових випадках залежно від обставин справи відстрочити, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 26.12.2003р. „Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" передбачено, що при вирішенні заяви сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення судом враховується те, що задоволення вказаних заяв можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

Між тим, як випливає зі змісту заяви, в обґрунтування підстав для надання відстрочки виконання рішення суду відповідач посилається на неможливість своєчасного виконання рішення суду щодо сплати стягнутої суми заборгованості, оскільки відповідач знаходиться у тяжкому фінансовому стані.

При цьому заявник вказує на те, що при негайному виконанні рішення суду, підприємство не зможе здійснювати господарську діяльність.

Конституційний суд України у рішенні від 26.06.2013 у справі № 5-рп/2013 за конституційним зверненням акціонерної компанії "Харківобленерго" щодо офіційного тлумачення положень п.2 ч.2 ст.17, п.8 ч.1 ст.26, ч.1 ст.50 Закону України "Про виконавче провадження" наголошує, що за судовою практикою до обставин, що ускладнюють виконання судового рішення та які є підставою для розстрочки його виконання, належать хвороба боржника або членів його сім'ї, скрутне матеріальне становище боржника, наявність загрози банкрутства юридичної особи-боржника, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Ретельно дослідивши заяву відповідача, суд зазначає наступне:

При розгляді заяв про надання розстрочки чи відстрочки виконання рішення суду повинен встановити чи не порушає це інтереси обох сторін, оскільки, господарський суд повинен враховувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, але перш за все повинен враховувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення та не допускати їх настання (така позиція викладена Вищим Господарським судом України в постанові від 25.09.2014р. у справі №916/1941/14).

Дослідивши обставини справи суд, з урахуванням інтересів всіх сторін у даній справі дійшов висновку, що підстави для задоволення заяви відповідача про надання відстрочки рішення господарського суду Одеської області від 05.07.2011р. відсутні, у зв'язку з чим, заява Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕГАБРІЗ" про надання відстрочки виконання рішення господарського суду Одеської області від 05.07.2011р. по справі №5/17-1711-2011 в порядку ст.121 ГПК України задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 86, 121 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕГАБРІЗ" про надання відстрочки виконання рішення господарського суду Одеської області від 05.07.2011р. по справі №5/17-1711-2011 в порядку ст.121 ГПК України - відмовити.

Суддя О.В. Цісельський