РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.08.2015Справа №916/379/15-г

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Аркар-Транс"

до Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк"

про визнання договорів не укладеними

Суддя Домнічева І.О.

Представники:

Від позивача: не з'явились

Від відповідача: не з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Аркар-Транс" звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" про визнання неукладеними договору поруки № 03-24/811 від 10.01.08р. та додаткової угоди № 1 від 10.01.08р. до нього.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 04.03.2015 р. справу передано за територіальною підсудністю до господарського суду міста Києва.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 19.03.2015 р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 07.04.2015 р.

Судове засідання 07.04.2015 р. не відбулося.

Ухвалою від 09.04.2015 р. розгляд справи було призначено на 28.04.2015 р.

14.04.15р. через відділ діловодства суду позивачем подано клопотання про відкладення розгляду справи.

28.04.15р. через відділ діловодства суду позивачем подано додаткові матеріали.

28.04.15р. через відділ діловодства суду відповідачем подано заперечення на позовну заяву.

У судовому засіданні 28.04.2015 р. було оголошено перерву до 05.05.2015 р.

Ухвалою від 05.05.2015 р. розгляд справи було відкладено на 14.05.2015 р.

Ухвалою від 14.05.2015 р. продовжено строк вирішення у справі, у судовому засіданні було оголошено перерву до 26.05.2015 р.

28.05.15р. через відділ діловодства суду позивачем подано клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи.

Судове засідання 28.05.2015 р. не відбулося.

Ухвалою від 02.06.15р. розгляд справи призначено на 04.06.15р.

04.06.15р. через відділ діловодства суду позивачем подано додаткові матеріали.

Ухвалою від 04.06.15р. зупинено провадження по справі та призначено печеркозначу експертизу.

22.07.15р. повернулися матеріали справи з НДЕКЦ разом з клопотанням судового експерта про надання додаткових матеріалів, яке неможливо задовольнити, оскільки як стверджує позивач у нього відсутній оригінал договору поруки № 03-24/811 від 10.01.08р. та додаткової угоди № 1 від 10.01.08р. до нього., протоколи, накази, а відповідач вказаного договору та додатку до нього не надає.

Ухвалою від 27.07.2015 р. поновлено провадження у справі, розгляд справи було призначено на 04.08.2015 р.

04.08.15р. через відділ діловодства суду позивачем подано клопотання про витребування доказів.

Ухвалою від 04.08.15р. розгляд справи відкладено на 11.08.15р.

Судове засідання 11.08.2015 р. не відбулося.

Ухвалою від 12.08.15р. розгляд справи призначено на 18.08.15р.

Представники сторін в судове засідання 18.08.15 р. не з'явилися, про причини неявки не повідомили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Жодних заяв, клопотань через відділ діловодства суду від сторін не надходило.

Враховуючи наявність у матеріалах справи доказів належного повідомлення сторін про дату, час та місце розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними в ній матеріалами у відповідності до вимог ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 18.08.15 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні в справі матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

10.01.08. між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» в особі Одеської обласної філії АКБ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є відповідач, та Ароновим Олександром Володимировичем було укладено Генеральний договір про здійснення кредитування № 665/071, відповідно до якого АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» надав Аронову О.В. кредит в сумі 490 000,00 євро. Строк дії Генерального договору з 01.01.08р. по 09.01.18р.

Як вбачається з матеріалів справи, в забезпечення виконання зобов'язань за Генеральним договором про здійснення кредитування № 665/071 від 10.01.08р. між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» в особі Одеської обласної філії АКБ «Укрсоцбанк» та ТОВ «Аркар-Транс» було оформлено:

- договір поруки № 03-24/811 від 10.01.2008 року, відповідно до якого ТОВ «Аркар-Транс» виступав поручителем Аронова О.В. та зобов'язувався перед ПАТ «Укрсоцбанк» у повному обсязі відповідати за виконання Ароновим О.В. зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій у розмірі і випадках передбачених Генеральним договором про здійснення кредитування та додатковими угодами до нього.

- 13.02.2008 року Додаткова угода № 1 до Договору поруки № 03-24/811 від 10.01.2008 року між АКБ «Укрсоцбанк» та ТОВ «Аркар-Транс», відповідно до якої підпункт 2.1.1. п. 1.2. ст. 2 Договору був викладений в наступній редакції, - повернення кредиту в межах загального ліміту 760 000, 00 ( сімсот шістдесят тисяч) Євро, у строк та на умовах, визначених Основним зобов'язанням, з кінцевим терміном погашення заборгованості 09.01.2018 року, а також дострокового погашення у випадках, передбачених Основним зобов'язанням.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач не укладав договір поруки № 03-24/811 від 10.01.08р. та додаткову угоду №1 до договору. Підписи директора є неоригінальними, не містять особистого підпису директора позивача. Відповідно до Статуту ТОВ «Аркар-Транс», управління та контроль за діяльністю підприємства здійснюють власник підприємства та директор, який є виконавчим органом підприємства; вищим органом управління справами підприємства є власник підприємства. На підставі п.7.15 Статуту ТОВ «Аркар-Транс» було укладено контракт від 25.07.2007 року, між ТОВ «Аркар-Транс» та Домбровським О. В., строком на 3 роки. Відповідно до умов наведеного контракту, у Домбровського О. В., як директора ТОВ «Аркар-Транс», були обмежені повноваження щодо укладання будь-яких угод та договорів від імєні ТОВ «Аркар-Транс» без згоди засновників (учасників) ТОВАРИСТВА на суму більш як 1 000 000 грн.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Так, положеннями ст. 553 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Згідно зі ст. 638 Цивільного кодексу України договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов.

Дослідивши зміст договору поруки, що оскаржуються позивачем, суд приходить до висновку, що цей договір містить всі необхідні суттєві умови, передбачені законом: предмет, правові наслідки порушення зобов'язання, забезпеченого порукою, порядок розрахунків, права, обов'язки та відповідальність сторін, інші умови, що узгоджується з вимогами ст.ст. 553-559 Цивільного кодексу України.

Згідно з ч. 7 ст. 179 ГК України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 ГК України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками.

Згідно з ч. 2 ст. 202 ЦК України особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Відповідно до ч. 1 ст. 92 Цивільного кодексу України юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це установчими документами або довіреністю та скріплюється печаткою.

Згідно з ч. 3 ст. 237 Цивільного кодексу України представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 239 ЦК України правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє.

Судом встановлено, що Договір поруки №03-24/811 від 10.01.2008р. та додаткова угода №1 до нього викладено у формі єдиного документа, підписано уповноваженими представниками сторін та скріплено печатками.

Відносно відсутності повноважень у директора щодо підписання Договору поруки та додаткової угоди до нього та перевищення меж своїх повноважень, дане твердження також не відповідає дійсності, виходячи з наступного.

Відповідно до Протоколу №4 Загальних зборів учасників ТОВ «Аркар-Транс» від 27.06.2007 р. було прийнято рішення про продовження повноважень Домбровського Олександра Васильовичі на три роки до 27.06.2010 року. Наказом №14 від 27.06.2007 року було продовження виконання повноважень директора ТОВ «Аркар-Транс».

Так, 10.01.08 року було укладено Договір поруки між Банком та ТОВ «Аркар-Транс» в якості забезпечення виконання зобов'язань Аронова О.В. за Генеральним договором про здійснення кредитування №665/071 від 10.01.2008 року, відповідно до якого ТОВ «Аркар-Транс» зобов'язується відповідати за зобов'язання щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків зі користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій відповідно до п.1.1 Договору поруки.

10.01.08р. року загальними зборами ТОВ «Аркар-Транс» було прийнято рішення про укладання між банком та ТОВ «Аркар-Транс» договору поруки та про делегування повноважень директору підприємства Домбровському О.В. на підписання договорів, а також інших документів пов'язаних з кредитною операцією, що підтверджується копією протоколу №5 Загальних зборів учасників ТОВ «Аркар-Транс» від 10.01.2008 року.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.02.08 року відповідно до Протоколу №6 Загальних зборів засновників ТОВ «Аркар-Транс» було надано повноваження щодо підписання додаткових угод до Договору поруки № 03- І 24/811 від 10.01.2008 року Домбровському О.В.

На підставі наданих повноважень директору ТОВ «Аркар-Транс», між ПАТ «Укрсоцбанк» та ТОВ «Аркар-Транс» було укладено Додаткову угоду до Договору поруки № 03-24/811 від 10.01.2008 року.

Отже, в директора Домбровського О.В. були повноваження на підписання спірних договорів, а доводи позивача, що підписи директора є неоригінальними є тільки припущенням.

Крім того, відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Дана норма кореспондується з положеннями статі 20 Господарського кодексу України, в якій передбачено, що держава забезпечує захист прав та законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів у спосіб та порядок, що визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Вимога про визнання договору поруки та додаткової угоди до нього неукладеним спрямована на встановлення факту, що має юридичне значення, а не на поновлення порушеного права або захист охоронюваного законом інтересу. Встановлення вказаного факту може бути лише елементом оцінки фактичних обставин справи та обґрунтованості вимог.

Визначення договору поруки та додаткової угоди до нього поруки, як неукладеного, може мати місце на стадії укладення договору в разі, якщо сторони не досягли згоди з усіх його істотних умов, а не за наслідками виконання договору сторонами.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, позовні вимоги є такими, що задоволенню не підлягають.

Витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, покладаються судом на позивача (ст. 49 ГПК України).

Керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 35, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 31.08.2015р.

Суддя І.О.Домнічева