РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.08.2015Справа №910/17793/15

Суддя Господарського суду міста Києва Карабань Я.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах»

до Приватного акціонерного товариства «Українська Охоронно-Страхова Компанія»

про стягнення 36 059, 62 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: Діденко І.В. (довіреність Э.37.7.0.0/Д-841 від 08.11.2013);

від відповідача: Павлюк В.С. (довіреність № 50 від 20.07.2015).

ВСТАНОВИВ:

У липні 2015 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Інгосстрах» (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Українська Охоронно-Страхова Компанія» (надалі - відповідач) про стягнення 36 059, 62 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані виплатою позивачем потерпілій особі страхового відшкодування згідно договору добровільного страхування наземного транспорту, внаслідок чого до позивача перейшло право вимоги до особи, відповідальної за збитки.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.07.2015 позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 910/17793/15.

29.07.2015 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшов лист з інформацією на судовий запит стосовно страхового полісу № АС/6093290.

Представники сторін у судове засідання 25.08.2015 з'явилися та надали суду додаткові пояснення по суті спору.

Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву в якому просить відмовити в задоволенні позову з наступних підстав.

Як зазначає відповідач, позивачем додано до позовної заяви два висновки про розмір оціненої шкоди з різницею в оцінці вартості відновлювального ремонту в 8 507, 33 грн та стверджує, що під час здійснення першого огляду транспортного засобу було виявлено всі пошкодження, які виникли внаслідок настання ДТП, та на даний огляд було запрошено всіх заінтересованих осіб. В той час як на повторний огляд пошкодженого транспортного засобу уповноваженого представника відповідача запрошено не було.

Також відповідач у своєму відзиві зазначає, що відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість.

Відповідач у відзиві також вказує, що франшиза за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/6093290 складає 1 000, 00 грн, а тому суму страхового відшкодування необхідно зменшити на розмір франшизи, встановленої полісом.

Крім того, представником відповідача подано заяву в якій останній визнає суму заборгованості у розмірі 23 376, 91 грн, в яку входить сума транспортування.

У судовому засіданні 25.08.2015 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши представників сторін, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, судом встановлено наступне.

21.10.2013 між позивачем та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту № KIA0CPS-139L0UC (надалі - договір), відповідно до якого застраховано майнові інтереси, що не суперечать закону, пов'язані із володінням, користуванням та розпорядженням застрахованим транспортним засобом, що належить йому на правах власності, повного господарського відання, оперативного управління або інших законних підставах.

Строк дії договору встановлений з 22.10.2013 до 21.10.2014 (п. 9 договору).

Безумовна франшиза за договором встановлена 0 грн. (п. 7.1.1. договору).

За умовами договору транспортний засіб застраховано, в тому числі, на випадок дорожньо-транспортної пригоди (п. 7.1.1. договору).

03.05.2014 у м. Боярка, Києво-Святошинського району Київської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого у позивача транспортного засобу ВАЗ 210040, державний реєстраційний номер АА0724ОА, що належить ПАТ КБ «ПриватБанк», під керуванням Головатого Дениса Олексійовича та транспортного засобу ЗАЗ 11183, державний реєстраційний номер АІ4278ВВ, що належить Павлюк Сусанні Робертівні, під керуванням Павлюка Миколи Петровича.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12.05.2014 у справі № 369/4229/14-п Павлюка Миколу Петровича визнано винним у скоєнні вказаного ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, через пошкодження внаслідок ДТП застрахованого транспортного засобу у позивача виник обов'язок виплатити страхове відшкодування згідно з умовами договору.

Згідно ст. 990 Цивільного кодексу України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта.

Пунктом 15.5. договору встановлено, що розмір завданих збитків визначається після огляду транспортного засобу та на підставі експертної оцінки розміру збитку (кошторису вартості відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу.

При настанні страхового випадку відшкодуванню підлягають тільки прямі збитки (п. 15.8. договору).

Відшкодуванню підлягають також усі витрати страхувальника, що пов'язані з рятуванням транспортного засобу і запобіганням подальшому його пошкодженню при настанні страхового випадку, але не більше ніж на 500, 00 грн за одним страховим випадком (п. 15.10. договору).

Позивачем було проведено оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу двічі.

У звіті про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу від 12.05.2014 № 27/05/14 встановлено суму збитку у розмірі 28 052, 29 грн.

У звіті про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу, проведеному повторно 05.06.2014 № 27/15/14 вартість матеріального збитку становить 36 559, 62 грн.

Позивачем, на підставі страхових актів від 28.05.2014 № И-1421, від 06.06.2014 № И-1512 та від 16.07.2014 № И-1793, на рахунок ФОП Рященко Я.А. перераховано 37 059, 62 грн, що підтверджується платіжними дорученнями від 30.05.2014 № 1, від 11.06.2014 № 1, від 21.07.2014 № 1.

Таким чином, позивач виконав свої зобов'язання страховика за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів перед страхувальником в повному обсязі.

Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Після виплати страхового відшкодування до позивача перейшло право вимоги щодо сплати шкоди в розмірі виплаченого страхового відшкодування - 37 059, 62 грн до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Стаття 1166 Цивільного кодексу України встановлює, що майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно зі ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Наявність вини у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження застрахованого транспортного засобу, підтверджена постановою суду.

Законом України «Про страхування» передбачено, що цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів підлягає обов'язковому страхуванню (ст. 7 Закону)

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність Шеремой Юрія Васильовича (страхувальних за договором) на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у Приватного акціонерного товариства «Українська Охоронно-Страхова Компанія» відповідно до договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АС/6093290, строк дії з 06.07.2013 по 05.07.2014, страхувальник Шеремой Юрія Васильовича, забезпечений транспортний засіб автомобіль ЗАЗ 11183, державний реєстраційний номер АІ4278ВВ).

Обов'язок страховика за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у разі настання страхового випадку відшкодувати шкоду, заподіяну внаслідок ДТП майну третьої особи, встановлений п. 22.1 ст. 22. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відшкодування здійснюється у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі.

Щодо відзиву відповідача суд зазначає наступне.

Статтею 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

При цьому, страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) (п. 36.2 ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів").

Зі змісту вказаних приписів вбачається, що обов'язок з визначення причин настання страхового випадку та визначення розміру збитків, завданих майну потерпілої особи, покладається на страховика, який здійснив обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу, тобто на відповідача.

У свою чергу, відсутність вказаних відповідача при проведенні повторної оцінки пошкодженого транспортного засобу не позбавляє позивача права на отримання відшкодування в межах понесених ним витрат у вигляді виплати страхового відшкодування.

Що стосується твердження відповідача з приводу вирахування із суми відшкодування податку на додану вартість, суд зазначає у разі, якщо страхові суми не перераховуються безпосередньо потерпілому (позивачу), а спрямовуються на придбання у платника податку на додану вартість послуг по ремонту, заміщенню, відтворенню застрахованого об'єкта чи товарно-матеріальних цінностей, які мають бути використані в процесі його ремонту (запчастини та інші витратні матеріали тощо), то розрахунок суми виплат на таке придбання здійснюється з урахуванням сум податку на додану вартість, які включаються до вартості й виділяються окремим рядком у розрахункових документах. Така позиція узгоджується із постановою Вищого господарського суду України від 23.04.2013 року у справі № 5019/2475/11.

Судом встановлено, що ФОП Рященко Я.А. є платником податку на додану вартість згідно з свідоцтва платника ПДВ. Таким чином, суд при вирішенні спору по суті не враховує позицію відповідача з цього приводу.

Вирішуючи питання про суму відшкодування, суд враховує положення абз. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до якого страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Полісом № АС/6093290, яким застрахована цивільно-правова відповідальність винної особи, встановлено ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну, в розмірі 50 000, 00 грн. та франшизу 1 000, 00 грн.

Таким чином, сума страхового відшкодування, що підлягає виплаті відповідачем, з урахуванням франшизи становить 36 059, 62 грн.

За таких обставин суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги про відшкодування шкоди в розмірі 36 059, 62 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 5 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 1, 4, 12, 22, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська Охоронно-Страхова Компанія» (03056, м. Київ, вул. Борщагівська, 145, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 32, офіс 402, ) суму страхового відшкодування в розмірі 36 059 (тридцять шість тисяч п'ятдесят девять) грн. 62 коп., а також судовий збір в сумі 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня підписання повного тексту рішення.

Повне рішення складено 31.08.2015 року.

Суддя Я.А. Карабань