КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" вересня 2015 р. Справа№ 910/13170/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Рябухи В.І.

суддів: Калатай Н.Ф.

Ропій Л.М.

при секретарі: Бовсунівській Л.О.,

за участю представників:

від позивача Яблуновська К.М., дов. б/н від 01.08.2015,

від відповідача не з'явився,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Слант Україна»

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.07.2015 про припинення провадження

у справі №910/13170/15 (суддя Балац С.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄТК Україна»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Слант Україна»

про стягнення 550 000,00 грн

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.07.2015 припинено провадження у справі №910/13170/15 на підставі п.1-1 ч.1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України). Стягнуто з відповідача на користь позивача 8 000 грн. витрат по сплаті судового збору.

Не погодившись з вказаною ухвалою, відповідач звернувся з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.07.2015 скасувати та прийняти рішення, яким у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄТК Україна» відмовити. Судові витрати покласти на позивача.

Апеляційна скарга мотивована тим, що про порушення провадження у даній справі скаржник не був обізнаний тому, що останній за адресою: м. Київ, вул. Горького, 172 не знаходиться. Оскільки відповідач не отримував ані договору зворотньої фінансової допомоги від 02.03.2015 №1503/02-01, ані вимоги про повернення фінансової допомоги, підстави для звернення Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄТК Україна» до суду з означеним позовом, на думку скаржника, відсутні.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 25.08.2015 відновлено строк на подання апеляційної скарги, прийнято її до розгляду та порушено апеляційне провадження, розгляд справи призначено на 07.09.2015. Дану ухвалу надіслано відповідно до вимог Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.02.2013 №28. Доказом належного повідомлення відповідача про час і місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.07.2015 є конверт, повернутий органом поштового зв'язку з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання».

Враховуючи, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Слант Україна» вважаться належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання з розгляду своєї апеляційної скарги, а матеріали справи дозволяють розглянути апеляційну скаргу без його участі, з метою дотримання вимог ст. 102 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), на думку колегії суддів, відсутні підстави для відкладення розгляду справи.

07.09.2015 через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду позивач надав відзив на апеляційну скаргу.

У судовому засіданні 07.09.2015 представник позивача заперечив доводи апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.

Відповідно до ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши представника позивача, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Звертаючись до суду з позовом, Товариство з обмеженою відповідальністю «ЄТК Україна» зазначило, що на підставі платіжного доручення від 03.03.2015 №34 вказаний вище суб'єкт господарювання перерахував на поточний рахунок відповідача грошові кошти в сумі 550 000,00 грн, з призначенням платежу - зворотня фінансова допомога згідно договору від 02.03.2015 №1503/02-01. Оскільки на момент перерахування грошових коштів договір фінансової допомоги між сторонами не був підписаний, кошти в сумі 550 000 грн були перераховані Товариству з обмеженою відповідальністю «Слант Україна» безпідставно, і мають бути повернуті відповідачем позивачу на підставі ст.1212 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.05.2015 порушено провадження у справі №910/13170/15 та призначено її до розгляду на 20.07.2015.

16.06.2015 від позивача надійшла заява про припинення провадження у справі №910/13170/15 у зв'язку з погашенням відповідачем суми заборгованості. До вказаної заяви позивачем було залучено копії банківських виписок з рахунка Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄТК Україна».

Як правильно встановлено судом першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «Слант Україна» виконало свої зобов'язання щодо повернення грошових коштів позивачу наступним чином: 21.05.2015 повернуто 50 000 грн, 25.05.2015 повернуто 100 000 грн., 29.05.2015 повернуто 100 000 грн, 02.06.2015 повернуто 100 000 грн, 05.06.2015 повернуто 100 000 грн та 11.06.2015 повернуто 100 000 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.07.2015 припинено провадження у справі №910/13170/15 на підставі п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Слант Україна» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄТК Україна» 8 000 грн. витрат по сплаті судового збору.

Припиняючи провадження у справі №910/13170/15, Господарський суд міста Києва виходив з того, що відповідачем повністю погашено суму заборгованості перед позивачем. Оскільки оплата частини заборгованості в сумі 400 000 грн. Товариством з обмеженою відповідальністю «Слант Україна» була здійснена після порушення провадження у справі №910/13170/15, судові витрати в сумі 8 000 грн. суд першої інстанції стягнув на користь позивача з відповідача.

Однією з підстав для оскарження винесеної Господарським судом міста Києва 20.07.2015 ухвали є те, що апелянт про порушення провадження у даній справі не був обізнаний, оскільки останній за адресою: м. Київ, вул. Горького, 172 не знаходиться. Про відсутність відповідача за вказаною адресою позивачу також було відомо, з огляду на акт прийому-передачі приміщень від 30.04.2015. Відтак, оскільки відповідач не отримував вимогу про повернення фінансової допомоги і вказаний вище правочин, підстави для звернення Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄТК Україна» до суду з означеним позовом, на думку скаржника, відсутні.

Київський апеляційний господарський суд вважає доводи відповідача безпідставними та виходить з наступного.

Статтею 93 ЦК України визначено, що місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Частиною 1 ст.16 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» передбачено, що єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін (ч.1 ст.18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців»).

З наявного в матеріалах справи Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 21.05.2015 за № слідує, що місцезнаходженням відповідача (на дату подання позову) є: 03150, м. Київ, Голосіївський район, вул. Горького, буд. 172.

В разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом (п.3.9.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.2011 № 18).

На вказану вище адресу Господарським судом міста Києва, у відповідності до приписів ст.64 ГПК України скеровано поштову кореспонденцію суду. Проте ухвала про порушення провадження у справі від 26.05.2015 була повернута органом поштового зв'язку на адресу суду першої інстанції з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання».

Доказів внесення відомостей до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо зміни місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю «Слант Україна» матеріали справи не містять.

При цьому, суд апеляційної інстанції відзначає, що погашення відповідачем у повному обсязі заборгованості перед позивачем свідчить, зокрема, про обізнаність вказаного учасника судового процесу з наявними вимогами його контрагента та про фактичне їх виконання.

Що стосується решти доводів апелянта, які загалом зводяться до того, що у суду першої інстанції були відсутні підстави для стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Слант Україна» судових витрат в сумі 8 000 грн, Київський апеляційний господарський суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст.80 ГПК України визначено, що господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Припинення провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв'язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов'язує неможливість судового розгляду справи. Господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (п.1-1 ч.1 ст. 80 ГПК України), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань (п.п.4.2, 4.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.2011 №18).

Враховуючи той факт, що відповідачем повністю погашено заборгованість перед позивачем, спір про право між сторонами відсутній, а тому, за висновками Київського апеляційного господарського суду, суд першої інстанції обґрунтовано припинив провадження у справі на підставі п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України.

Одночасно, відповідно до ч.2 ст.49 ГПК України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

Частина 2 ст.49 ГПК України передбачає, що в разі коли спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору. Зазначена норма виступає процесуальною санкцією, яка застосовується господарським судом незалежно від того, чи заявлялося відповідне клопотання заінтересованою стороною (п.4.7 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» від 21.02.2013 №7).

Як вже зазначалось, оплата частини заборгованості в сумі 150 000 грн була здійснена відповідачем до порушення провадження у справі, тоді як решта грошових коштів (400 000 грн) були повернуті апелянтом позивачу вже після винесення 26.05.2015 Господарським судом міста Києва ухвали про порушення провадження у справі №910/13170/15.

Виходячи з того, що спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, зокрема, порушення строків повернення коштів, за висновками Київського апеляційного господарського суду, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку щодо стягнення судового збору з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України встановлено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Отже, колегія суддів дійшла висновку про те, що при винесенні Господарським судом міста Києва ухвали від 20.07.2015 про припинення провадження у справі №910/13170/15 вірно застосовано норми процесуального права, а відтак, вона є законною і обґрунтованою, а тому апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Слант Україна», з підстав, викладених у ній, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 99, 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Слант Україна» залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.07.2015 у справі №910/13170/15 - без змін.

2. Матеріали справи №910/13170/15 повернути до Господарського суду міста Києва.

Дану постанову може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя В.І. Рябуха

Судді Н.Ф. Калатай

Л.М. Ропій