ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" вересня 2015 р. Справа № 925/1113/15

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Пащенко А.Д., із секретарем судового засідання Ковбою І.М.,

за участю представника позивача: ОСОБА_1 - за довіреністю,

представник відповідача: не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду Черкаської області справу

за позовом публічного акціонерного товариства "Черкаси ОПАС"

до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2

про звільнення зайнятої земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про зобовязання фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 звільнити та привести до стану, придатного для використання за цільовим призначенням, земельну ділянку площею 3х3 м. кв., яка розташована на території Корсунь-Шевченківської автостанції з підстав припинення договору про надання послуг від 24.12.2002, на підставі якого відповідачем було встановлено на вказаній земельній ділянці належний їй торговельний кіоск, про що позивачем було повідомлено відповідачці листом від 10.10.2013.

Відповідач не зявилася у судове засідання та не направила свого представника, не подала суду відзив на позов. Суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача, за наявними у справі матеріалами, відповідно до статті 75 ГПК України, з огляду на таке. Суд вжив усіх заходів для належного повідомлення відповідача про дату і час розгляду справи, ухвала суду від 06.07.2015, 18.08.2015 надіслані за адресою відповідача, вказаною в позовній заяві та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, надіслання ухвали суду оформлено згідно з вимогами Інструкції з діловодства в господарських судах України. У справі є докази вручення вказаних ухвал відповідачу. Неявка відповідача у судове засідання не перешкоджає розгляду справи, а направляти свого представника у судове засідання чи заперечувати проти позову є правом сторони, а не обовязком.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позов з підстав, вказаних у позовній заяві, та пояснив, що згідно усних пояснень працівників автостанції лист від 10.10.2013 був вручений продавцю у належному відповідачці кіоску, доказів вручення цього листа самій відповідачці немає, однак вона про цей лист знає.

У судовому засіданні 01.09.2015 оголошена вступна та резолютивна частини рішення суду відповідно до статті 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення та доводи представника позивача, суд приходить до такого.

Відповідно до державного акту на право постійного користування серії ЧР № 9-82, зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право постійного користування землею за № 27 від 10.04.1998, ПАТ "Черкаси ОПАС" являється землекористувачем земельної ділянки загальною площею 0,481 га, яка розташована на території Корсунь-Шевченківської міської ради Черкаської області (далі - земельна ділянка). За доводами позивача на цій земельній ділянці знаходиться Корсунь - Шевченківська автостанція.

Між ВАТ "Черкаси ОПАС" та ФОП ОСОБА_2 був укладений договір від 24.12.2002 року № 69 на надання послуг, далі - Договір.

В пунктах 5.1., 5.2. Договору вказано, що він діє з 01 січня 2003 року до 31 грудня 2003 року. Якщо ні одна із сторін не повідомить письмово за місяць до закінчення строку дії договору про його розірвання, то він вважається продовженим на той же строк.

Предявляючи даний позов до суду, позивач стверджує, що він завчасно повідомив відповідачці про припинення Договору листом від 10.10.2013. Однак вказаний лист, копія якого подана позивачем у справу, не містить підпису відповідачки на підтвердження його отримання.

Усні пояснення представника позивача про те, що вказаний лист був вручений продавцю у кіоску відповідачки, суд вважає такими, що не доводять повідомлення саме відповідачці, як стороні за Договором, про його припинення, як це вимагається в пункті 5.2. Договору.

У звязку з викладеним, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено і належними доказами не підтверджено те, що дія Договору була припинена 31.12.2013 і що цей Договір не діяв протягом 2014-2015 року. Тобто, позивачем не доведено відсутність у відповідачки права продовжувати користуватися правами і мати обовязки, передбачені Договором № 69 від 24.12.2002. Також позивачем не доведено самовільного зайняття відповідачкою спірної земельної ділянки, на що він посилається у позовній заяві.

З огляду на викладене, позов задоволенню не підлягає.

На підставі статті 49 Господарського процесуального кодексу України понесені позивачем судові витрати покладаються на позивача і йому не відшкодовуються.

Керуючись статтями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 07.09.2015.

Суддя А.Д. Пащенко