ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"14" серпня 2015 р. Справа № 918/662/15

Господарський суд Рівненської області в складі судді Пашкевич І.О.,

при секретарі судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши матеріали справи за позовом Державного територіально-галузевого об'єднання "Львівська залізниця"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Селищанський гранітний кар'єр"

про стягнення в сумі 31 597 грн. 15 коп.

за участі представників:

від позивача: ОСОБА_2 (довіреність №НЮ-50 від 02.01.2015 року);

від відповідача: не зявився.

Статті 20, 22, 91 Господарського процесуального кодексу України позивачу роз'яснені.

Відводи з підстав визначених статтею 20 ГПК України відсутні.

Обставини справи: В червні 2015 року Державне територіально-галузеве об'єднання "Львівська залізниця" (далі Залізниця) звернулось до Господарського суду Рівненської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальність "Селищанський гранітний кар'єр" (далі Товариство) про стягнення 31 597 грн. 15 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за результатами проведення Сарненською міжрайонною Держфінінспекцією зустрічної звірки документального та фактичного підтвердження виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між Товариством та Залізницею на підставі договорів на предмет надання послуг з виправки під'їзних колій, встановлено, що останньою надано послуги без проведення належних розрахунків за них Товариством, що призвело до недоотримання доходів на суму 31 597,15 грн., чим порушено умови пунктів 2.5 договорів надання послуг від 03.10.2012 року №Л/П-121296п/НЮ та від 09.08.2013 року №Л/П-13832п/НЮ, ч.1 ст. 629 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України та п.п. 13.4, 13.5 та 18.4 Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов'язані з ними послуги.

Залізниця вказує, що Товариство згідно рахунку від 26.09.2012 року №88 та акту виконаних робіт від 08.08.2013 року №8 всього оплатив послуги машини ВПР-02 №49 за 3,0 машино-зміни, а відповідно до первинних документів-маршрутних листів моторно-рейкового транспорту Залізниця надала послуги на 6,6 машино-змін, що призвело до заподіяння збитків Залізниці у розмірі 31 597,15 грн., які остання просить стягнути з відповідача.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 17.06.2015 року порушено провадження у справі, розгляд якої призначено на 26.06.2015 року.

Представник позивача в судовому засіданні 14.08.2015 року підтримав позов з підстав зазначених в позовній заяві, та наполягав на його задоволенні.

Представник відповідача у судове засідання 14.08.2015 року не зявився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Не скористався своїм правом на подачу відзиву на позов.

Пунктом 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" передбачено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

З огляду на зазначене, оскільки відповідач повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, суд на підставі вимог статті 75 ГПК України дійшов висновку про розгляд цієї справи за наявними в ній матеріалами без участі представника Товариства.

Вивчивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

В результаті розгляду матеріалів справи господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

09 серпня 2013 року між Залізницею (виконавець) та Товариством (Замовник) було укладено договір про надання послуг №Л/П-13832п/НЮ (далі Договір 1, а.с. 10-13).

03.10.2012 року між Залізницею (виконавець) та Товариством (Замовник) було укладено договір про надання послуг №Л/П-121296п/НЮ (далі Договір 2, а.с. 14-17).

Договори 1 та 2 підписані повноважними особами та скріплені відбитками печаток позивача та відповідача.

За умовами п. 1.1, 1.2 Договорів на умовах договору замовник доручив, а виконавець зобов'язався надати послуги з виправки під'їзної колії Товариству виправочно-підбивочно-рихтувальною машиною ВПР-02 №49, після проведення Замовником попередньої оплати вартості послуг, які надаватимуться. Замовник, в свою чергу, зобов'язався прийняти надані послуги та оплатити всі пов'язані з наданням послуг витрати (згідно "Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов'язані з ними послуги"). Оплату за надані та додаткові послуги шляхом перерахування коштів авансом в сумах, відповідно до обсягу запланованого перевезення на рахунок Єдиного технологічного центру обробки перевізних документів, здіюснює замовник.

Згідно з п. 2.5 Договору 1 вартість послуг з виправки під'їздної колії виправочно-підбивочно-рихтувальною машиною ВПР-02 №49 за одну машино-зміну становить 9 245,04 грн., в тому числі ПДВ 20% - 1540,84 грн.

Відповідно до п. 2.5 Договору 2 вартість послуг з виправки під'їздної колії виправочно-підбивочно-рихтувальною машиною ВПР-02 №49 за одну машино-зміну становить 8 563,40 грн., в тому числі ПДВ 20% - 1427,23 грн.

У відповідності до п. 4.1 Договорів 1 та 2 послуги надаються виконавцем з обов'язковим складанням по факту надання послуг проміжного акту здачі-приймання наданих послуг, який підписується уповноваженими представниками замовника та виконавця.

Договір 1 вступає в силу з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2013 року (п. 10.2 Договору 1).

Договір 2 вступає в силу з моменту підписання його сторонами і діє протягом одного року (п. 10.2 Договору 2).

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами виникли договірні відносини надання і споживання послуг, що регламентовані главою 63 ЦК України.

У відповідності із ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ст. 193 ГК України та ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов'язань або їх зміна не допускається. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Згідно зі ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

24.09.2014 року Сарненською міжрайонною державною фінансовою інспекцією проведено ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Залізниці за період з 01.10.2012 року по 30.06.2014 року, за результатми якої складено ОСОБА_3 №260-16/10, відповідно у якій встановлено, що Товариством згідно рахунку від 26.09.2012 року №88 та акту виконаних робіт від 08.08.2013 року №8 всього оплатив послуги машини ВПР-02 №49 за 0,3 машино-зміни, а відповідно до маршрутних листів моторно-рейкового транспорту ВП "Сарненська дистанція колії" надала послуги на 6,6 машино-змін. Кількість неоплачених машино-змін становить 3,3 (довідка а.с. 18-21).

ОСОБА_3 оцінюється судом у сукупності з іншими доказами в порядку ст. 43 ГПК України.

Разом з тим, як вбачається з матеріаілв справи, на виконання умов Договору 2 виконавцем з 09.10.2012 року по 23.10.2012 року надавались послуги передбачені умовами договору, що підтверджується маршрутними листами моторно-рейкового транспорту (а.с. 38-42).

На виконання умов Договору 1 виконавцем з 07.08.2013 року по 13.08.2013 року надавались послуги передбачені умовами договору, що підтверджується маршрутними листами моторно-рейкового транспорту (а.с. 44-48).

Судом встановлено, що загальна вартість наданих позивачем відповідачу послуг за вказаними Договорами становить 58 537,80 грн., а сплачено всього 26 940,65 грн., що не заперечувалося сторонами.

Отже, загальна сума заборгованості становить 31597,15 грн., що також підтверджується Актом виконаних робіт по Договору № Л/П-13832п/НЮ від 09.08.2013 року, який складений 24.09.2014 року та вручений відповідачу 20.11.2014 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 65).

Доказів сплати боргу в сумі 31 597,15 грн. відповідач суду не надав, вимог позивача належними та допустимими доказами не спростував.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 43 Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на зазначене вбачається, що вимога позивача про стягнення з відповідача 31 597,15 грн. заборгованості стверджується матеріалами справи і підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно до задоволених вимог.

Відтак позов підлягає до задоволення в повному обсязі з покладенням на відповідача витрат по сплаті судового збору в сумі 1 827,00 грн.

Керуючись статтями 34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Селищанський гранітний карєр" (34553, Рівненська область, Сарненський р-н, с. Селище, ) на користь Державного територіально-галузевого об'єднання "Львівська залізниця" (79000, вулиця Гоголя, будинок 1, місто Львів, ідентифікаційний код 01059900) в особі відокремленого підрозділу "Рівненська дирекція залізничних перевезень" (33028, місто Рівне, вулиця 16 липня, будинок 17, ) 31 597 (тридцять одну тисячу пятсот девяносто сім) грн. 15 коп боргу та 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено "20" серпня 2015 року.

Суддя Пашкевич І.О.