РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" вересня 2015 р. Справа №903/1075/14

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Демидюк О.О.

судді Дужич С.П. ,

судді Саврій В.А.

при секретарі судового засідання Головченко Д.М.

За участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1 керівник (директор) паспорт серії АС №469832 від 17.03.1999

відповідача - не з'явився

третьої особи - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Арзу" на ухвалу господарського суду Волинської області від 10.08.2015 у справі №903/1075/14 (розгляд заяви про відстрочення виконання рішення)

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Арзу"

Відповідач: Департамент агропромислового розвитку Волинської обласної державної адміністрації

Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Маяківська сільська рада Луцького району Волинської області

про стягнення 377 170,71 грн.

Судом розяснено права та обовязки, передбачені ст.ст.20, 22 ГПК України.

Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Волинської області №903/1075/14 від 10.08.2015 (суддя Вороняк А.С.) задоволено частково заяву (вх.№01-59/54/15 від 28.07.2015) департаменту агропромислового розвитку Волинської обласної державної адміністрації та відстрочено виконання рішення господарського суду Волинської області від 26.11.2014 у справі 903/1075/14 до 10 листопада 2015 року. В іншій частині заяви (вх.№01-59/54/15 від 28.07.2015) департаменту агропромислового розвитку Волинської обласної державної адміністрації про відстрочку виконання рішення господарського суду Волинської області від 26.11.2014 у справі 903/1075/14 - відмовлено.

Ухвала господарського суду Волинської області мотивована тим, що заявник був лише розпорядником коштів та зобовязувався забезпечити належне фінансування в межах передбачених коштів за рахунок коштів державного бюджету і те, що ненадання відстрочки може призвести до блокування роботи Департаменту агропромислового розвитку облдержадміністрації (блокувань банківських рахунків) у забезпеченні проведення виплат коштів профільними державними програмами підтримки галузі АПК, що може призвести до зростання соціальної напруги у суспільстві, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви (вх.№01-59/54/15 від 28.07.2015) департаменту агропромислового розвитку Волинської обласної державної адміністрації про відстрочку виконання рішення господарського суду Волинської області від 26.11.2014р. у справі 903/1075/14 до 10.11.2015р., а в іншій частині відмовити через можливі негативні наслідки для стягувача при затримці виконання рішення суду до кінця року.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, позивач - товариство з обмеженою відповідальністю "Арзу" звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить оскаржену ухвалу скасувати та в задоволенні заяви про відстрочку виконання рішення господарського суду Волинської області від 26.11.2014 у справі 903/1075/14 відмовити.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду №903/1075/14 від 31.08.2015 прийнято до провадження апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Арзу" на ухвалу господарського суду Волинської області від 10.08.2015 у справі №903/1075/14.

Розпорядженням в.о. голови Рівненського апеляційного господарського суду №903/1075/14 від 04.09.2015 у зв'язку із перебуванням у відпустці судді Мамченко Ю.А. та відповідно до затверджених складів колегій, внесено зміни до складу колегії суддів, окрім заміни головуючого судді та визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Демидюк О.О., суддя Дужич С.П., суддя Саврій В.А.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду, заслухала присутнього в судовому засіданні представника апелянта, вивчила та дослідила матеріали справи та наявні в ній докази, розглянула матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, перевірила правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, та прийшла до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням господарського суду Волинської області №903/1075/14 від 26.11.2014 позов задоволено частково, вирішено стягнення з департаменту агропромислового розвитку Волинської обласної державної адміністрації в користь товариства з обмеженою відповідальністю "Арзу" 356 547,80 грн., з них 298 491,60 грн. - основна заборгованість, 2291,43 грн. - пеня, 7409,13 грн. - 3% річних, 48 355,64 грн. - інфляційні втрати та 7543,41 грн. витрат позивача по оплаті судового збору і 500 грн. витрат позивача на оплату послуг адвоката.

15.12.2014 на виконання вищезазначеного рішення господарського суду було видано наказ №903/1075/14-1.

Ухвалою господарського суду Волинської області від 12.01.2015 заяву департаменту агропромислового розвитку Волинської обласної державної адміністрації від 30.12.2014 №2729/15/2-14 про відстрочку виконання рішення суду по справі № 903/1075/14 задоволено частково, виконання рішення господарського суду Волинської області від 26.11.2014 у справі №903/1075/14 відстрочено на три місяці до 12 квітня 2015.

28.07.2015 департамент агропромислового розвитку Волинської обласної державної адміністрації повторно звернувся до господарського суду Волинської області із заявою №1539/15/2-15 від 28.07.2015 (вх.№01-59/54/15), в якій просить відстрочити виконання рішення господарського суду Волинської області від 26.11.2014 у справі №903/1075/14 до 01.01.2016.

В обґрунтування даної заяви боржник посилається на важкий фінансовий стан департаменту агропромислового розвитку Волинської обласної державної адміністрації, який спричинений неналежним фінансуванням з державного бюджету, зазначають, що виконання рішення господарського суду Волинської області приводить до блокування роботи заявника та фінансування заходів держаних та обласних програм підтримки агровиробників. Додають копії звернень до Премєр-міністра України (№6468/23/2-14 від 02.12.2014, №919/23/2-15 від 17.02.2015, №1836/23/2-15 від 27.03.2015) та Міністра фінансів України (№2249/17/2-14 від 28.10.2014, №7259/26/2-14 від 31.12.2014) щодо виділення коштів на погашення кредиторської заборгованості за виконані роботи по запобіганню підтопленню населених пунктів та сільськогосподарських угідь Волинської області минулих років. 05.08.2015 заявником (боржником) додатково подано: лист-клопотання №4564/32/2-15 від 13.07.2015 до віце-премєр-міністра Міністра регіонального розвитку та ЖКГ України та звіти за 2013-2015 роки про надходження та використання коштів по програмі, щодо здійснення заходів по запобіганню підтопленню населених пунктів, сільськогосподарських та лісогосподарських угідь Волинської області.

За результатами розгляду заяви (вх.№01-59/54/15 від 28.07.2015) департаменту агропромислового розвитку Волинської обласної державної адміністрації відстрочено виконання рішення господарського суду Волинської області від 26.11.2014 у справі 903/1075/14 до 10 листопада 2015 року. В іншій частині заяви про відстрочку виконання рішення господарського суду Волинської області від 26.11.2014 у справі 903/1075/14 - відмовлено.

З такими висновками господарського суду першої інстанції погоджується судова колегія апеляційного господарського суду з огляду на таке.

Згідно ст.121 ГПК України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, господарський суд, який видав виконавчий документ, розглядає це питання в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, змінити спосіб та порядок його виконання.

Господарський процесуальний кодекс України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи утруднюють його виконання, а тому суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами ст.43 ГПК України і за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення чи унеможливлюють його виконання, має право відстрочити виконання рішення. Тобто, до заяви мають бути додані докази, які підтверджують обставини, викладені в заяві щодо неможливості чи утруднення виконання рішення.

Згідно п.п.7.1.1, 7.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" (із наступними змінами та доповненнями) визначено, що господарський суд на підставі ст.121 ГПК України має право за заявою сторони або за власною ініціативою у виняткових випадках залежно від обставин справи відстрочити, розстрочити виконання рішення, змінити спосіб та порядок його виконання.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Вищого господарського суду України від 21.11.2012 у справі №5008/437/2012, від 10.08.2011 у справі №14/83.

Оскільки згадана стаття не обмежує відповідне право господарського суду певним строком, воно може бути реалізоване у будь-який час після набрання рішенням законної сили і до його фактичного повного виконання. Також не обмежується право заявника на повторне звернення з відповідною заявою, якщо вона вже розглядалася судом.

Відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Підставою для відстрочки виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Згоди сторін на вжиття заходів, передбачених ст.121 ГПК України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки виконання рішення.

Згідно п.10 постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 26.12.2003 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" зазначено, що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст.121 ГПК їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення. Тобто, господарський суд повинен враховувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, але також необхідно враховувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення та не допускати їх настання.

З наведеного випливає, що надання відстрочки виконання судового рішення повязується із об'єктивними, непереборними, виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Судом встановлено, що департамент агропромислового розвитку Волинської обласної державної адміністрації має кредиторську заборгованість по програмі, щодо здійснення заходів по запобіганню підтопленню населених пунктів, сільськогосподарських та лісогосподарських угідь Волинської області на суму 3 010 349,85 грн., що стверджується звітом про заборгованість за бюджетними коштами станом на 01.08.2015 (затверджений головним управлінням Державної казначейської служби України у Волинській області). Згідно вказаного звіту, надходжень коштів по даній цільовій програмі із державного бюджету України не відбувалося.

Із пояснень заявника слідує, що департаментом вживаються усі заходи для виконання взятих на себе зобовязань по погашенню існуючих боргів. Однак, заборгованість залишається досить великою. Дані пояснення підтверджуються листами-клопотаннями (зверненнями) до Премєр-міністра України (№6468/23/2-14 від 02.12.2014, №919/23/2-15 від 17.02.2015, №1836/23/2-15 від 27.03.2015), Міністра фінансів України (№2249/17/2-14 від 28.10.2014, №7259/26/2-14 від 31.12.2014) та до віце-премєр-міністра Міністра регіонального розвитку та ЖКГ України (№4564/32/2-15 від 13.07.2015), щодо виділення коштів на погашення кредиторської заборгованості за виконані роботи по запобіганню підтопленню населених пунктів та сільськогосподарських угідь Волинської області минулих років.

Між тим, позитивної відповіді щодо вирішення даного питання не отримано.

Враховуючи вище викладене, характер спору, специфіку господарської діяльності боржника, який є державною установою, вину боржника, його фінансовий стан, заявлене намагання останнього сплатити борг, а також, що заявник був лише розпорядником коштів та зобовязувався забезпечити належне фінансування в межах передбачених коштів за рахунок коштів державного бюджету і те, що ненадання відстрочки може призвести до блокування роботи Департаменту агропромислового розвитку облдержадміністрації (блокувань банківських рахунків) у забезпеченні проведення виплат коштів профільними державними програмами підтримки галузі АПК, що може призвести до зростання соціальної напруги у суспільстві, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви (вх.№01-59/54/15 від 28.07.2015) департаменту агропромислового розвитку Волинської обласної державної адміністрації про відстрочку виконання рішення господарського суду Волинської області від 26.11.2014 у справі 903/1075/14 до 10.11.2015, а в іншій частині відмовити через можливі негативні наслідки для стягувача при затримці виконання рішення суду до кінця року.

Судова колегія вважає, що посилання скаржника, викладені ним в апеляційній скарзі, є необґрунтованими, документально не підтвердженими, такими, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, висновків суду першої інстанції не спростовують, а відтак, скаржник, в порушення вимог ст.33 ГПК України, не довів тих обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

З урахуванням вищезазначеного, колегія суддів вважає, що приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов'язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах, й виніс ухвалу з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для її скасування чи зміни та задоволення апеляційної скарги.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у звязку з відмовою в її задоволенні на підставі ст.49 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105, 106, 121 ГПК України, Рівненський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Ухвалу господарського суду Волинської області від 10.08.2015 у справі №903/1075/14 залишити без змін, а апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Арзу" залишити без задоволення.

2. Справу №903/1075/14 повернути до господарського суду Волинської області.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з Розділом XII-1 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Демидюк О.О.

Суддя Дужич С.П.

Суддя Саврій В.А.