ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

"07" серпня 2015 р. Справа № Б8/065-12

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Маєток-Сервіс", Васильківський район, с. Іванковичі

до Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА УКРАЇНСЬКА СПІЛКА", Васильківський район, с. Іванковичі

про банкрутство

Суддя Лопатін А.В.

за участю представників згідно протоколу судового засідання.

Обставини справи:

У провадженні господарського суду Київської області перебуває справа № Б8/065-12 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Маєток-Сервіс" про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА УКРАЇНСЬКА СПІЛКА", провадження в якій порушено ухвалою суду від 12.06.2012 р.(суддя Скутельник П.Ф.).

Постановою господарського суду Київської області від 20.10.2014 р. визнано банкрутом ТОВ "БУДІВЕЛЬНА УКРАЇНСЬКА СПІЛКА", відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Горбача С.Ф.; зобов'язано ліквідатора банкрута до завершення строку ліквідаційної процедури забезпечити виконання дій та заходів, передбачених ст.ст. 41-44, 46-48, розд. 4 Закону про банкрутство, докази чого надати суду, в тому числі провести інвентаризацію майна банкрута та його оцінку; скасовано арешт, накладений на майно ТОВ "БУДІВЕЛЬНА УКРАЇНСЬКА СПІЛКА" визнаного банкрутом, чи інші обмеження щодо розпорядження його майном; призначено наступне судове засідання для розгляду реєстру вимог кредиторів Банкрута на 26.01.2015 року; зобов'язано ліквідатора банкрута розглянути заяви кредиторів про грошові вимоги до банкрута та повідомити їх про результати розгляду заяв та про дату засідання у справі, призначеного для розгляду реєстру вимог кредиторів; в строк до 31.12.2014 року повідомити письмово господарський суд про наслідки розгляду вимог кредиторів; надати суду відомості - які з вимог забезпечені заставою з долученими доказами; призначено судове засідання для розгляду звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу банкрута на 20.07.2015 року; зобов'язано ліквідатора надати суду до 15.07.2015 року звіт ліквідатора, ліквідаційний баланс банкрута з додатками, визначеними Законом про банкрутство.(суддя Скутельник П.Ф.).

21.10.2014 р. оприлюднено на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України повідомлення про визнання ТОВ "БУДІВЕЛЬНА УКРАЇНСЬКА СПІЛКА" банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

19.06.2015 р. через канцелярію господарського суду Київської області представником ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" подано скаргу на дії ліквідатора ТОВ "БУДІВЕЛЬНА УКРАЇНСЬКА СПІЛКА" - арбітражного керуючого Горбача С.Ф.

У зв'язку з непрацездатністю судді Скутельника П.Ф., у провадження якого перебуває справа № Б8/065-12, скаргу передано у порядку статті 2-1 Господарського процесуального кодексу України, до відділу діловодства для визначення складу суду.

За результатами розподілу автоматизованої системи документообігу скаргу ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" на дії ліквідатора ТОВ "БУДІВЕЛЬНА УКРАЇНСЬКА СПІЛКА" - арбітражного керуючого Горбача С.Ф. по справі № Б8/065-12 передано судді Лопатіну А.В.

Ухвалою господарського суду Київської області від 23.06.2015 р., розгляд скарги ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" на дії ліквідатора ТОВ "БУДІВЕЛЬНА УКРАЇНСЬКА СПІЛКА" - арбітражного керуючого Горбача С.Ф. призначено на 29.07.2015 р.

15.07.2015 р. через канцелярію господарського суду Київської області арбітражним керуючим Горбачем Сергієм Федоровичем подано відзив на скаргу ПАТ "Укрексімбанк".

28.07.2015 р. через канцелярію господарського суду Київської області представником ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" подано доповнення до скарги ПАТ "Укрексімбанк" від 16.06.2015 р. № 176-04/309 на дії ліквідатора ТОВ "БУДІВЕЛЬНА УКРАЇНСЬКА СПІЛКА" - арбітражного керуючого Горбача С.Ф. з урахуванням якого скаржник просить, зокрема, заборонити проведення аукціону з продажу майна ТОВ "БУДІВЕЛЬНА УКРАЇНСЬКА СПІЛКА", який призначено на 10.08.2015 р., а отже, крім доповнень до скарги, за своєю правовою природою даний документ є клопотанням про вжиття заходів до забезпечення вимог кредиторів (ст. 18 Закону про банкрутство).

Ухвалою господарського суду Київської області від 29.07.2015 р., з метою детального дослідження матеріалів скарги на дії ліквідатора банкрута та поданих останнім заперечень, розгляд скарги ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" на дії ліквідатора ТОВ "БУДІВЕЛЬНА УКРАЇНСЬКА СПІЛКА" - арбітражного керуючого Горбача С.Ф. відкладено, а розгляд клопотання ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" про вжиття заходів до забезпечення вимог кредиторів ТОВ "БУДІВЕЛЬНА УКРАЇНСЬКА СПІЛКА" призначено на 07.08.2015 р.

03.08.2015 р. через канцелярію господарського суду Київської області представником ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" подано заперечення на відзив ліквідатора ТОВ "БУДІВЕЛЬНА УКРАЇНСЬКА СПІЛКА".

05.08.2015 р. через канцелярію господарського суду Київської області головою комітету кредиторів ТОВ "БУДІВЕЛЬНА УКРАЇНСЬКА СПІЛКА" подано клопотання про припинення повноважень арбітражного керуючого Горбача С.Ф., та призначення ліквідатором арбітражного керуючого Бабенко Є.В.

05.08.2015 р. через канцелярію господарського суду Київської області арбітражним керуючим Бабенко Є.В. подано заяву про участь у даній справі.

В обґрунтування скарги, Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" посилається на те, що ліквідатор ТОВ "БУДІВЕЛЬНА УКРАЇНСЬКА СПІЛКА" арбітражний керуючий Горбач Сергій Федорович неналежно виконує свої обов'язки в частині організації продажу майна банкрута для задоволення вимог кредиторів, чим грубо порушує положення ст. 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Ліквідатором банкрута було виставлено на продаж все майно ТОВ "БУДІВЕЛЬНА УКРАЇНСЬКА СПІЛКА" як цілісний майновий комплекс за початковою вартістю, яка є сукупною визнаних вимог кредиторів ТОВ "БУДІВЕЛЬНА УКРАЇНСЬКА СПІЛКА", що становить 449066862,71 грн., проте, у зв'язку з відсутністю заявок на участь в аукціоні, аукціон визнано таким що не відбувся, після чого ліквідатор, не повідомивши та не узгодивши з заставним кредитором подальший порядок продажу майна, виставив майно банкрута на другий аукціон 14.07.2015 р. за ціною сукупних вимог кредиторів, зменшених на 20%, а саме - 359253490,17 грн., з можливістю зниження початкової вартості, але не нижче ніж до граничної вартості, яка становить 50% від початкової, тобто не нижче 179626745,09 грн., знову ж таки, не повідомивши заставного кредитора, та не погодивши з останнім порядок та ціну продажу майна ТОВ "БУДІВЕЛЬНА УКРАЇНСЬКА СПІЛКА", що порушує права та інтереси скаржника. Крім того, ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" посилається на бездіяльність ліквідатора ТОВ "БУДІВЕЛЬНА УКРАЇНСЬКА СПІЛКА" арбітражного керуючого Горбача Сергія Федоровича в частині не звітування про хід здійснення ліквідаційної процедури перед судом та кредиторами, чим порушуються права та інтереси кредиторів на отримання інформації про здійснення ліквідаційної процедури.

Відповідно до частини п'ятої статті 44 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" ліквідатор здійснює продаж майна боржника у вигляді цілісного майнового комплексу. У разі якщо продати майно боржника у вигляді цілісного майнового комплексу не вдалося, ліквідатор здійснює продаж майна боржника частинами. А частиною четвертою статті 42 вищезазначеного Закону встановлено, що майно банкрута, що є предметом забезпечення, не включається до складу ліквідаційної маси і використовується виключно для задоволення вимог кредитора за зобов'язаннями, які воно забезпечує. Продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в порядку, передбаченому цим Законом, виключно за згодою кредитора, вимоги якого воно забезпечує, або суду.

Заперечуючи проти задоволення скарги ПАТ "Укрексімбанк" на дії (бездіяльність) ліквідатора ТОВ "БУДІВЕЛЬНА УКРАЇНСЬКА СПІЛКА", арбітражний керуючий Горбач Сергій Федорович посилається на те, що ПАТ "Укрексімбанк" своїми листами №176-04/890 від 10.02.2015 р. та № 176-04/2130 від 30.03.2015 р. дав згоду на продаж майна, що є предметом іпотеки, в порядку передбаченому Законом про банкрутство.

Суд, заслухавши пояснення присутніх представників учасників у судовому засіданні, розглянувши та дослідивши матеріали справи, вирішив, з метою недопущення порушення майнових прав та інтересів учасників провадження у справі про банкрутство та належного завершення ліквідаційної процедури у даній справі, частково задовольнити скаргу ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України", з огляду на наступне.

Частиною першою ст. 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон) визначено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Відповідно до вимог частин першої та другої ст. 41 вказаного Закону, ліквідатор - фізична особа, яка відповідно до судового рішення господарського суду організовує здійснення ліквідаційної процедури боржника, визнаного банкрутом, та забезпечує задоволення вимог кредиторів у встановленому цим Законом порядку.

Ліквідатор з дня свого призначення здійснює покладені на нього Законом повноваження, зокрема, продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом.

Виходячи із положень ст.ст. 41, 44, 45 Закону, ліквідаційна процедура направлена на здійснення заходів щодо задоволення в порядку цього Закону вимог кредиторів, шляхом продажу майна банкрута.

Згідно вимог частини одинадцятої ст. 41 Закону дії (бездіяльність) ліквідатора (ліквідаційної комісії) можуть бути оскаржені до господарського суду учасниками справи про банкрутство, права яких порушено такими діями (бездіяльністю).

Як вбачається із матеріалів справи, 19.06.2015 до господарського суду Київської області надійшла скарга ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" на дії ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Горбача С.Ф.

Згідно вимог частини четвертої ст. 42 Закону майно банкрута, що є предметом забезпечення, не включається до складу ліквідаційної маси і використовується виключно для задоволення вимог кредитора за зобов'язаннями, які воно забезпечує.

Продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в порядку, передбаченому цим Законом, виключно за згодою кредитора, вимоги якого воно забезпечує, або суду.

Відповідно до вимог частин першої та другої ст. 44 вказаного Закону, після проведення інвентаризації та оцінки майна ліквідатор здійснює продаж майна банкрута такими способами: проведення аукціону; продаж безпосередньо юридичній або фізичній особі.

Вибір способів продажу активів здійснюється ліквідатором з метою забезпечення його відчуження за найвищою ціною.

Ліквідатор організовує проведення аукціону з продажу активів банкрута з урахуванням вимог цього Закону.

На аукціоні можуть продаватися: основні засоби (нерухомість, незавершене будівництво, транспортні засоби, будівельні матеріали тощо); відокремлений структурний підрозділ банкрута як частина цілісного майнового комплексу; необоротні активи банкрута; дебіторська заборгованість на умовах договору про відступлення права вимоги банкрута.

В матеріалах справи містяться лист ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" від 10.02.2015 р. № 176-04/890, яким останній надав згоду ліквідатору банкрута на продаж майна ТОВ "Будівельна Українська спілка", за початковою вартістю, яка є сукупною визначених вимог кредиторів банкрута, що становить 449 066 862,71 грн.

Дослідивши подані документи, судом встановлено, що перший аукціон, призначений на 04.06.2015 р., з продажу цілісного майнового комплексу банкрута не відбувся, у зв'язку з відсутністю бажаючих придбати цілісний майновий комплекс банкрута. В подальшому, на 14.07.2015 р. було призначено повторний аукціон, який також не відбувся, у зв'язку з відсутністю поданих заявок в оголошений термін до 07.07.2015 р..

В свою чергу, в оголошені про проведення повторного аукціону з продажу цілісного майнового комплексу банкрута передбачено, що аукціон призначений на 14.07.2015 р. проводитиметься за сукупністю вимог кредиторів, що зменшена на 20%, та становитиме 359253490,17 грн., з можливістю зниження початкової вартості, але не нижче, ніж до граничної вартості, яка становить 50% від початкової вартості (не нижче 179 626 745,09 грн.).

Разом з тим, в період розгляду судом скарги на дії ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Горбача С.Ф. на веб-сайті Вищого господарського суду України було розміщено оголошення про проведення другого повторного аукціону з продажу майна банкрута. Умовами вказаного аукціону, призначеного на 10.08.2015 р. передбачено, що останній проводитиметься за сукупністю вимог кредиторів у справі про банкрутство банкрута, що зменшена на 36% та становить 289402792,14 грн., з можливістю зниження початкової вартості доти, доки не визначиться бажаючий укласти договір.

Судом встановлено, що до складу цілісного майнового комплексу банкрута віднесені як активи, які є предметом іпотеки за укладеними із ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" договорами, а також такі які не обтяжені іпотекою.

Враховуючи вищевикладене, суд погоджується з доводами скаржника стосовно того, що продаж майна, що знаходиться в іпотеці ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України", мав бути проведений окремо від іншого майна, оскільки продаж майна в комплексі, призведе до того, що після його продажу буде неможливо відокремити кошти від реалізації майна, що знаходиться в забезпечені банку та іншого майна.

Судом встановлено, що більшість майна ТОВ "Будівельна Українська спілка" знаходиться в забезпеченні ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" і окремий його продаж, від іншого майна, що не заборонено Законом, ні яким чином не призвів би до знищення підприємства як цілісного комплексу, а навпаки, дозволив би правильно розподілити кошти між кредиторами від реалізованого майна банкрута.

Відповідно до вимог частин першої та другої ст. 191 Цивільного кодексу України, підприємство є єдиним майновим комплексом, що використовується для здійснення підприємницької діяльності.

До складу підприємства як єдиного майнового комплексу входять усі види майна, призначені для його діяльності, включаючи земельні ділянки, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировину, продукцію, права вимоги, борги, а також право на торговельну марку або інше позначення та інші права, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно вимог частини першої ст. 188 ЦК України, якщо кілька речей утворюють єдине ціле, що дає змогу використовувати його за призначенням, вони вважаються однією річчю (складна річ).

Суд дослідивши матеріали справи встановив, що до лоту №1, який був виставлений ліквідатором на продаж як цілісний майновий комплекс банкрута, входить майно, яке знаходиться в іпотеці (житлові будівлі, які знаходяться в м. Києві та земельні ділянки, які знаходяться в м. Києві, Київській області та м. Львові) та майно, що включено до ліквідаційної маси (дебіторська заборгованість (векселі, житлові будівлі та земельні ділянки, які знаходяться в Київській області)) не мають ознак цілісного майнового комплексу. Отже, цілісний майновий комплекс, як такий, у боржника відсутній. Докази того, що майно боржника складало єдиний майновий комплекс, який використовувався для здійснення відокремленої підприємницької діяльності в матеріалах справи відсутні, що дає можливість дійти висновку того, що продаж майна банкрута частинами є можливою, а враховуючи обставини матеріалів даної справи є такими, що дають змогу в більшій мірі задовольнити вимоги кредиторів, а отже - пріоритетною. Крім того, судом при винесенні вказаної ухвали взято до уваги те, що Законом встановлено пріоритет реалізації майна боржника у вигляді цілісного майнового комплексу, проте враховано і те, що одночасно встановлено гарантію для кредиторів боржника, яка полягає в тому, що початковою вартістю такого майна повинна бути сукупність усіх визнаних грошових вимог кредиторів боржника, а як зазначено вище така можливість ліквідатором була використана та, як вбачається з матеріалів справи, після вказаного заставний кредитор наполягає на узгодженні ціни при подальшому продажі ціни та способу майна банкрута, а тому враховуючи першочерговий інтерес кредиторів у ліквідаційній процедурі, суд дійшов до висновку про обґрунтованість наполягань заставного кредитора.

Відповідно до частини чертвертої ст. 42 Закону продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в порядку, передбаченому цим Законом, виключно за згодою кредитора, вимоги якого воно забезпечує, або суду.

В матеріалах справи міститься лист ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" від 12.06.2015 р. № 176-04/4124 направлений на адресу ліквідатора банкрута, в якому останній наголосив на тому, що станом на 11.06.2015 р. (день проведення першого аукціону) не отримував від ліквідатора запиту про надання йому згоди на продаж заставного майна банкрута на умовах викладених в оголошенні.

При цьому початкова вартість майна на першому та другому повторних аукціонах відповідно до вимог ст. 65 Закону пропорційно зменшувалась на 20% від початкової вартості майна на попередньому аукціоні та взагалі в оголошенні про проведення другого повторного аукціону було зазначено про зниження ціни доти, доки не визначиться бажаючий укласти договір.

Суд вважає за необхідне звернути увагу, що реалізовуючи майно банкрута, ліквідатор повинен максимально врахувати інтереси кредиторів та боржника та значною мірою забезпечити виконання погашення заборгованості перед кредиторами боржника.

Однак, всупереч вимогам кредитора в листі від 12.06.2015 р. № 176-04/4124 та приписам ст. 42 Закону ліквідатор приступив до подальшої реалізації майна на повторному і на другому повторному аукціоні без погодження із заставним кредитором початкової вартості майна та наявності її зниження. Вказаного ліквідатор у судовому засіданні не заперечив. У будь-якому випадку погодження початкової вартості заставного майна (із заставним кредитором або судом) повинно передувати реалізації майна боржника.

З метою забезпечення реалізації майна боржника у межах процедури банкрутства за найвищою ціною та унеможливлення зловживань своїми повноваженнями з боку ліквідатора, як замовника аукціону, а також організатора аукціону, початкова вартість будь-якого майна боржника, яке підлягає реалізації на аукціоні, повинна бути погоджена з комітетом кредиторів (якщо майно не перебуває у заставі), заставним кредитором або судом, який розглядає справу про банкрутство.

Даної позиції дотримується і Вищий господарський суд України у постанові від 22.07.2015 р. у справі № 904/6495/13.

У даному випадку відсутність контролю з боку суду за реалізацією майна боржника та відмова у частковому задоволенні скарги призведе до того, що виствлене на продаж майно початковою вартістю 449 066 862,71 грн., як цілісний майновий комплекс, може бути реалізовано за значно меншою сумою, що в подальшому завдасть істотних збитків не тільки заставному кредитору а й іншим учасникам провадження у справі про банкрутство ТОВ "Будівельна Українська спілка".

Суд дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що ліквідатор ТОВ "Будівельна Українська спілка" при продажі майна банкрута на повторному аукціоні та другому повторному аукціоні не врахував приписи ст. 44 Закону щодо можливості продажу окремими об'єктами, а не цілісним майновим комплексом, з огляду на те, що перший та другий аукціон не відбувся саме у зв'язку з відсутністю бажаючих придбати об'єкт продажу як цілісний майновий комплекс.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає дії ліквідатора Горбача С.Ф. неправомірними, у зв'язку з недотриманням належного порядку реалізації майна, встановленого Законом, а тому скарга ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" на дії ліквідатора Горбача С.Ф. в частині визнання неправомірними дії ліквідатора Горбача С.Ф. під час проведення ним ліквідаційної процедури ТОВ "Будівельна Українська спілка" підлягає задоволенню.

Суд розглянувши та дослідивши вимогу ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" у скарзі, з врахуванням доповнень до неї від 27.07.2015 р., щодо заборони проведення аукціону з продажу майна банкрута, який призначено на 10.08.2015, дійшов висновку, що вона не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Правові умови створення та діяльності товарних бірж на території України визначає Закон України "Про товарну біржу".

Відповідно до частин першої та другої ст. 1 Закон України "Про товарну біржу" товарна біржа є організацією, що об'єднує юридичних і фізичних осіб, які здійснюють виробничу і комерційну діяльність, і має за мету надання послуг в укладенні біржових угод, виявлення товарних цін, попиту і пропозицій на товари, вивчення, упорядкування і полегшення товарообігу і пов'язаних з ним торговельних операцій. Товарна біржа діє на основі самоврядування, господарської самостійності, є юридичною особою, має відокремлене майно, самостійний баланс, власні поточні та вкладні (депозитні) рахунки в банках та може мати печатки.

Згідно частини шостої ст. 49 Закону організатором аукціону є визначена замовником фізична або юридична особа, що має ліцензію на проведення торгів і з якою замовник аукціону уклав договір на проведення аукціону.

Тобто, врахувавши вищевикладене, дане питання стосується дій товарної біржи, в даному випадку Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальна товарна біржа "СОЦІУМ", проте скарга подана на дії ліквідатора Горбача С.Ф., а не на дії біржі, яка взагалі не згадується в даній скарзі.

Під час розгляду скарги скаржником до суду подано заяву про вжиття заходів до забезпечення шляхом винесення ухвали про заборону проведення аукціону з продажу майна банкрута, який призначено на 10.08.2015, яка не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 66 ГПК України, господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно зі ст. 67 ГПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Про забезпечення позову виноситься ухвала.

Пунктом 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 16 роз'яснено, що умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Згідно із ст. 51 Закону, за договором про проведення аукціону організатор аукціону зобов'язується за свій рахунок провести аукціон та укласти договір з його переможцем, а замовник - сплатити організаторові аукціону обумовлену договором винагороду.

Частиною п'ятою названої статті визначено, що організатор аукціону виконує такі функції: опубліковує і розміщує повідомлення про продаж майна боржника і повідомлення про результати проведення торгів; приймає заявки на участь в аукціоні; укладає із заявниками договори про завдаток; визначає учасників торгів; здійснює проведення торгів; визначає переможця торгів і підписує протокол про результати проведення торгів; повідомляє учасників торгів про результати проведення торгів.

Відповідно до частини третьої ст. 55 Закону, результати аукціону, проведеного з порушенням вимог закону, можуть бути визнані в судовому порядку недійсними. Визнання результатів аукціону недійсними тягне за собою визнання недійсним укладеного з переможцем договору купівлі-продажу.

Отже, підставою для визнання результатів аукціону недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення аукціону, визначених Законом про банкрутство, а саме: правил, які визначають процедуру підготовки, проведення аукціону; правил, які регулюють сам порядок проведення аукціону; правил, які стосуються оформлення кінцевих результатів аукціону.

Таким чином, до предмету доказування недійсності результатів аукціону входять встановлення обставин недотримання організатором аукціону вимог, які ставляться Законом про банкрутство до його проведення, зокрема, щодо порядку оприлюднення оголошення про проведення аукціону певного змісту, письмового повідомлення про проведення аукціону власника майна, замовника та інших осіб, визначених замовником (статті 58, 59 Закону); допуску до участі в аукціоні (стаття 61 Закону); допуску до місця проведення аукціону (стаття 63 Закону); порядку проведення аукціону (статті 64-68 Закону).

Законом про банкрутство також визначено в якій саме спосіб підлягають відновленню порушені під час продажу нерухомого майна банкрута права та законні інтереси зацікавлених осіб.

Так, в разі незгоди з організацією та проведенням аукціону зацікавлена особа має право оскаржити до суду дії організатора аукціону, як того передбачає Закон. В даному ж випадку, проаналізувавши доводи викладені в заяві про вжиття заходів до забезпечення, вважає за необхідне зазначити, що суд задовольнив вимогу скаржника стосовно визнання неправомірними дії ліквідатора Горбача С.Ф. під час проведення ним ліквідаційної процедури ТОВ "Будівельна Українська спілка", що в свою чергу тягне за собою зміну ліквідатором Горбачем С.Ф. порядку реалізації майна банкрута під час проведення аукціону, який не буде суперечити інтересам кредиторів, в тому числі заставного.

Щодо вимоги ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" про винесення окремої ухвали щодо діяльності арбітражного керуючого Горбача С.Ф., яку направити до Міністерства юстиції України, судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до ст. 90 ГПК України господарський суд, виявивши при вирішенні господарського спору порушення законності або недоліки в діяльності підприємства, установи, організації, державного чи іншого органу, виносить окрему ухвалу. Окрема ухвала надсилається відповідним підприємствам, установам, організаціям, державним та іншим органам, посадовим особам, які несуть відповідальність за ухилення від виконання вказівок.

Дослідивши доводи викладені скаржником стосовно винесення окремої ухвали суд дійшов висновку, що винесення окремої ухвали є передчасним з огляду на те, що судом задоволено скаргу ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" щодо визнання неправомірними дії ліквідатора Горбача С.Ф. під час проведення ним ліквідаційної процедури ТОВ "Будівельна Українська спілка".

Більше того, суд вважає необхідним зазначити, що винесення окремої ухвали є прерогативою суду з дослідженням всіх обставин справи, а в даному випадку дії ліквідатора Горбача С.Ф. не є тими порушеннями, за наявності яких виноситься окрема ухвала, тому вимога ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" про винесення окремої ухвали щодо діяльності арбітражного керуючого Горбача С.Ф. не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 43, 66, 86, 90 - Господарського процесуального кодексу України та ст.ст. 42,44, 65 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" суд, -

УХВАЛИВ:

1. Скаргу ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" на дії ліквідатора ТОВ "Будівельна Українська спілка" Горбача С.Ф. задовольнити частково.

2. Визнати неправомірними дії ліквідатора банкрута Горбача С.Ф. під час проведення ним ліквідаційної процедури ТОВ "Будівельна Українська спілка".

3. В іншій частині вимог скарги ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" на дії ліквідатора ТОВ "Будівельна Українська спілка" Горбача С.Ф. - відмовити.

4. В задоволенні заяви ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" про вжиття заходів до забезпечення відмовити в повному обсязі.

Суддя Лопатін А. В.