ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" серпня 2015 р. Справа № 917/2485/14

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Бондаренко В.П., суддя Івакіна В.О., суддя Россолов В.В.,

при секретарі Колесніковій С.В.,

за участю представників сторін:

позивача ОСОБА_1 дор. б/н від 20.05.2014р.,

відповідача ОСОБА_2 дов. № 143 від 02.06.2015р.,

третьої особи не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача (вх. №4046 П/1-9) на рішення господарського суду Полтавської області від 09.06.2015 р. у справі № 917/2485/14,

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Опішнянське міжгосподарське Інкубаторно-птахівниче підприємство", смт. Опішня, Полтавська область,

до Публічного акціонерного товариства "Дочірній банк Сбербанку Росії", м. Київ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, м. Київ,

про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Полтавської області від 09.06.2015 р. (суддя Гетя Н.Г.) відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Позивач, ТОВ "Опішнянське міжгосподарське Інкубаторно-птахівниче підприємство", з рішенням суду першої інстанції не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Полтавської області від 09.06.2015р. по справі № 917/2485/14 скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення норм чинного законодавства.

Відповідач, ПАТ "Дочірній банк Сбербанку Росії", у відзиві на апеляційну скаргу просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Вважає, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, а рішення суду першої інстанції законним та таким, що прийняте у відповідності з нормами чинного законодавства.

Третя особа, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, в судове засідання не зявилась, у письмових поясненнях просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Вважає, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, а рішення суду першої інстанції законним та таким, що прийняте у відповідності з нормами чинного законодавства. Також, третя особа просить розглядати справу за її відсутності.

Враховуючи те, що судом апеляційної інстанції створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, проте третя особа не скористалася своїми правами, передбаченими статтею 22 ГПК України та виходячи з того, що явка сторін не визнавалася обовязковою судом апеляційної інстанції, а участь в засіданні суду (як і інші права, передбачені статтею 22 ГПК України) є правом, а не обовязком сторін, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу без участі вищевказаної особи за наявними у ній матеріалами у відповідності до статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, повторно розглянувши справу відповідно до вимог статті 101 Господарського процесуального кодексу України, вислухавши пояснення представників позивача та відповідача, перевіривши повноту встановлення господарським судом Полтавської області обставин, що мають значення для справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 11.02.2013 р. між Публічним акціонерним товариством Дочірній банк Сбербанку Росії та Приватним підприємством Паритет (позичальник) було укладено договір про відкриття кредитної лінії №02-Н/13/37/ЮО, за умовами якого банк відкриває позичальнику відновлювальну кредитну лінію в національній валюті України, надає позичальнику на умовах цього договору кредитні кошти в межах ліміту кредитної лінії, а позичальник зобовязується використовувати кредит за цільовим призначенням, своєчасно та у повному обсязі виплачувати банку проценти за користуванням кредитом, а також повернути наданий йому кредит у розмірах та у терміни, зазначені в ст. 8 цього договору, і виконувати інші умови цього договору.

В забезпечення виконання зобов'язань ПП Паритет за вказаним договором про відкриття кредитної лінії №02-Н/13/37/ЮО укладений іпотечний договір між ПАТ Дочірній банк Сбербанку Росії та ТОВ "Опішнянське міжгосподарське інкубаторно-птахівниче підприємство), що посвідчений приватним нотаріусом Зіньківського районного нотаріального округу у Полтавській області ОСОБА_4

25.04.2014 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі №3251, яким запропоновано звернути стягнення на:

- виробничі будівлі загальною площею 661,7 м2, що складаються з: контори (літера А-1 за планом земельної ділянки) площею 166,5 м2; інкубаторія (літера Б-1 за планом земельної ділянки) площею 267.1 м2; прохідної (літера В-1 за планом земельної ділянки) площею 11,9 м2; цеху переробки відходів (літера Г-1 за планом земельної ділянки) площею 89,2 м ; сараю (літера Є-1 за планом земельної ділянки) площею 91,2 м2; складу ГСМ (літера Ж-1 за планом земельної ділянки) площею 21,1 м2; сараю (літера З-1 за планом земельної ділянки) площею 14,7 м2; огорожі №1,3; воріт з хвірткою №2, що знаходяться за адресою: Полтавська обл., Зіньківський р-н, смт. Опішня, вул. Мороховця, буд.47; які належать на праві власності згідно з Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серія САЕ №320533, виданого 31.10.2012 виконавчим комітетом Опішнянської селищної ради №228 від 17.10.2012, Товариству з обмеженою відповідальністю "Опішнянське міжгосподарське інкубаторно-птахівниче підприємство" (38164, Полтавська обл., Зіньківський р-н, смт.Опішня, вул. Мороховця, буд. 47; ; р/рахунок № в ПАТ "Полтава-банк", МФО 331489), - заставна вартість яких визначена сторонами цього договору в розмірі 211559,00 грн.

В даному виконавчому написі зазначено також наступне: "Зазначене нерухоме майно передане в іпотеку Публічному акціонерному товариству Дочірній банк Сбербанку Росії за іпотечним договором, посвідченим 11 лютого 2013 року приватним нотаріусом Зіньківського районного нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_4 за реєстровим №94, а також всіх договорів про внесення змін та доповнень до нього, для забезпечення виконання зобов'язань за договором №02-Н/13/37/100 від 11 лютого 2013 року, а також усіх змін та доповнень до нього, укладених між Публічним акціонерним товариством Дочірній банк Сбербанку Росії та Приватним підприємством "Паритет" (38132, Полтавська обл., Зіньківський р-н, с. Підозірка, вул. Заозеро, буд.5; ; р/рахунок № в ПАТ "Полтава-банк", МФО 331489).

Заборгованість Приватного підприємства "Паритет" перед Публічним акціонерним товариством Дочірній банк Сбербанку Росії згідно кредитного договору станом на 12 лютого 2014 року складає 624593,85 грн. (шістсот двадцять чотири тисячі п'ятсот дев'яносто три гривні 85 копійок), з яких:

- заборгованість з повернення кредитних коштів за кредитним договором - 570000,00 грн. (сімсот п'ятдесят тисяч гривень 00 копійок);

- заборгованість із сплати відсотків за користування кредитними коштами, нарахованих за період з 14.10.2013 по 11.02.2014 - 47158,23 грн. (сорок сім тисяч сто п'ятдесят вісім гривень 23 копійки);

- пеня за прострочення повернення кредитних коштів за кредитним договором, нарахована за період з 15.10.2013 по 12.02.2014 - 6857,50 грн. (шість тисяч вісімсот п'ятдесят сім гривень 50 копійок);

- пеня за прострочення сплати відсотків за користування кредитними коштами, нарахована за період з 14.11.2013 по 01.02.2014 - 578,12 грн. (п'ятсот сімдесят вісім гривень 12 копійок).

Строк, за який проводиться стягнення за кредитним договором: з 14 жовтня 2013 року по 12 лютого 2014 року.

За невиконання позичальником основного зобов'язання іпотекодавець (як майновий поручитель) несе відповідальність перед заявником (іпотекодержателем) виключно в межах вартості предмета іпотеки (ч. 1 ст. 11 Закону України Про іпотеку).

Сума, що підлягає стягненню: 211559,00 грн.

За рахунок коштів виручених від реалізації у встановленому порядку переданого в іпотеку майна, задовольнити вимоги Публічного акціонерного товариства Дочірній банк Сбербанку Росії (01601, м.Київ-30, вул. Володимирська, буд. 46, , р/рахунок 37399604 в AT "Сбербанк Росії", МФО 320627) за кредитним договором в сумі 211559,00 грн.

Суму виручену від реалізації предмету іпотеки, перерахувати для погашення заборгованості на рахунок №3739604, в AT "Сбербанк Росії", МФО 320627.

Відповідно до пункту 2 глави 12 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України цей виконавчий напис вступає в силу з дати його реєстрації в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій та підлягає пред'явленню у відповідний орган виконавчої служби протягом одного року.

Вважаючи, що даний виконавчий напис вчинений з порушенням Закону України Про виконавче провадження та з порушенням норм Порядку про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання виконавчого напису № 3251 від 25.04.2014 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального ОСОБА_5, таким, що не підлягає виконанню.

Відмовляючи в задоволенні зазначених позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки в межах господарського спору про право, основаного на вчинені нотаріальної дії, суд не може надавати оцінку діям нотаріуса, який не є відповідачем в господарській справі, та перевіряти чи були дотримані вимоги Інструкції "Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" при вчиненні виконавчого напису.

Надаючи в процесі апеляційного перегляду оцінку обставинам справи в їх сукупності, колегія суддів погоджується з вказаними висновками господарського суду першої інстанції, зважаючи на наступне.

Згідно з частиною першою та третьою статті 33 Закону України Про іпотеку у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до ст. 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Приписами статті 88 Закону України "Про нотаріат" передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Згідно з абз. 2 пункту 8 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам" від 24 жовтня 2011 року № 10 зазначено, що спори між боржниками і стягувачами, а також спори за позовами інших осіб, прав та інтересів яких стосуються нотаріальні дії чи акт, у тому числі про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, про повернення стягнутого за виконавчим написом, вирішуються господарським судом за позовами боржників або зазначених осіб до стягувачів, якщо суб'єктний склад сторін відповідного спору відповідає приписам статті 1 ГПК України.

Колегія суддів зазначає, що в господарських судах при вирішенні спору між боржниками і стягувачами про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, вирішується питання про захист права, заснованого на приписах цивільного чи господарського законодавства, тобто розглядається справа за наявності між боржниками і стягувачами спору про право.

Господарські суди при розгляді позову про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, перевіряють лише належність банку, як кредитору, права звернення стягнення на предмет іпотеки для задоволення його вимог за кредитним договором, правильність вимог, зазначених у виконавчому написі або встановити наявність (відсутність) обєктивних обставин, при яких виконавчий напис втратив чинність та не підлягає виконанню.

При цьому, господарські суди не повинні перевіряти правильність виконавчого напису з позиції законності дій приватного нотаріуса при його вчиненні та здійснювати оцінку його діям при вчиненні виконавчого напису, оскільки за змістом статей 1, 2, 18 ГПК України, статей 1 і 3 Закону України "Про нотаріат" нотаріус не може бути відповідачем у господарському процесі, а у відповідності до статті 50 названого Закону нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду.

Відповідно до абз. 3 пункту 8 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам" від 24 жовтня 2011 року № 10 зазначено, що до господарського суду не можуть оскаржуватися дії нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису, коли йдеться виключно про порушення нотаріусом правил вчинення відповідної нотаріальної дії і при цьому позивачем не порушується питання про захист права, заснованого на приписах цивільного чи господарського законодавства.

Отже, врахувавши вищенаведені норми чинного законодавства та роз'яснення пленуму Вищого господарського суду України, суд першої інстанції правомірно відмовив в задоволенні позовних вимог, оскільки в межах господарського спору про право, основаного на вчинені нотаріальної дії, суд не може надавати оцінку діям нотаріуса, який не є відповідачем в господарській справі, та перевіряти чи були дотримані вимоги Інструкції "Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" при вчиненні виконавчого напису.

На підставі викладеного, доводи апеляційної скарги не знайшли підтвердження в матеріалах справи.

Судова колегія Харківського апеляційного господарського суду вважає, що оскаржуване рішення господарського суду першої інстанції прийняте при повному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, у відповідності до норм чинного матеріального та процесуального права, викладені в рішенні висновки відповідають обставинам справи, а тому рішення господарського суду Полтавської області від 09.06.2015 р. у справі № 917/2485/14 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 102, п. 1 ст. 103, ст. 105 ГПК України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Рішення господарського суду Полтавської області від 09.06.2015 р. у справі № 917/2485/14 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 03.09.2015 року

Головуючий суддя Бондаренко В.П.

Суддя Івакіна В.О.

Суддя Россолов В.В.