ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2015 року Справа № 915/1422/15

м.Миколаїв

За позовом: Приватного підприємства «ЮГ Агролідер», вул. Академіка Туполєва, 19, м. Київ, 04128.

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮВІТ-СНІГУРІВКА», вул. Суворова, 120, м. Снігурівка, Снігурівський район, Миколаївська область, 57300.

про: стягнення заборгованості в загальному розмірі 85 682,20 грн., у тому числі 44 000,00 грн. боргу, 30 800,00 грн. штрафу, 6 871,23 грн. пені, 2863,01 грн. - 25% від простроченої суми за користування коштами, 1147,96 грн. збитків від інфляції.

Суддя Ткаченко О.В.

Представники:

Від позивача: Щербак Р.І., довіреність від 30.07.2015 № б/н.

Від відповідача: представник не з'явився.

Предмет спору: Позивач звернувся до суду з позовом та просить стягнути з відповідача заборгованість за укладеним дилерським договором № 62-03/15 від 23.03.2015 в загальному розмірі 85 682,20 грн., у тому числі 44 000,00 грн. боргу, 30 800,00 грн. штрафу, 6 871,23 грн. пені, 2863,01 грн. - 25% від простроченої суми за користування коштами, 1147,96 грн. збитків від інфляції.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що заявлена до стягнення заборгованість виникла у зв'язку з невиконанням відповідачем умов дилерського договору № 62-03/15 від 23.03.2015.

Ухвалою суду від 10.08.2015 було порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 01.09.2015 о 10 год. 00 хв.

Ухвала Господарського суду Миколаївської області від 10.08.2015 була надіслана на адресу відповідача та отримана ним 13.08.2015, що підтверджено повідомленням про вручення поштового відправлення. Проте відповідач відзиву по суті позовних вимог до суду не надав.

Від відповідача 31.08.2015 до суду факсимільним зв'язком надійшла заява, за змістом якої відповідач повідомляє, що з позовними вимогами частково не згодний, та просить відкласти розгляд справи у зв'язку з хворобою директора та відсутністю іншого представника.

Розглянувши подане клопотання, суд не вбачає підстав для його задоволення, оскільки відповідачем у відповідності до ст. 33 ГПК України не надано суду відповідних доказів хвороби директора.

Крім того, суд вважає, що відповідач не був позбавлений можливості направити до суду іншого, в розумінні ст. 28 ГПК України, представника та відповідачем у відповідності до ст. 33 ГПК України не надано суду доказів неможливості направлення такого представника.

Згідно ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

встановив:

Між Приватним підприємством «Юг Агролідер» (далі - позивач, по договору -виробник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ювіт-Снігурівка» (надалі -відповідач, по договору - дилер) 23.03.2015 був укладений дилерський договір № 62-03/15 (надалі - договір), відповідно до умов якого позивач зобов'язався передати у власність відповідача товар без надання права на виключне (ексклюзивне) його просування, а відповідач, зобов'язався прийняти і своєчасно оплатити товар на умовах цього договору та розповсюджувати його в межах території (пункт 2.1. Договору).

Пунктом 5.8 договору визначено, що ціна товару по кожній асортиментній позиції, його вартість та строки оплати встановлюються на кожне окреме замовлення і вказується у відповідній специфікації

На виконання своїх зобов'язань за договором позивач передав у власність відповідачу товар, згідно Специфікації № 2 від 15.04.2015 - насіння гібриду соняшника «НС-Х-6042» (екстра) в кількості 44,00 шт. на суму 44 000,00 грн.

Відповідно до умов специфікації сторони погодили строк повної (100 %) оплати товару відповідачем до 30.04.2015.

Факт отримання товару по Специфікації № 2 від 15.04.2015, відповідач підтверджує видатковою накладною № 379 від 16 квітня 2015 р. (а.с. 14), довіреністю № 3 від 16.04.2015 (а.с. 15) та розпискою від 16.04.2015р., наданою директором ТОВ «Ювіт-Снігурівка» Голдун Юрієм Вікторовичем (а.с. 16).

У відповідності до вимог ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Приписами ст. 530 Цивільного кодексу України обумовлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч.1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, задоволенню інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Враховуючи, що відповідачем було порушено взяті на себе за дилерським договором № 62-03/15 від 23.03.2015 зобов'язання з оплати за поставлений позивачем товар в строк до 30.04.2015, розмір основної заборгованості перед позивачем склав 44 000,00 грн.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за отриманий товар в сумі 44 000,00 грн. обґрунтовані відповідно до вимог закону та підлягають задоволенню.

Так пунктом 7.5. договору встановлено, що у випадку прострочення виконання грошових зобов'язань за договором відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожен день прострочення. У випадку невиконання грошового зобов'язання протягом 20 (двадцяти) календарних днів з моменту настання терміну його виконання, з 21 дня, що слідує за терміном, коли грошове зобов'язання мало бути виконане додатково нараховується штраф у розмірі 20 % від суми заборгованості. З 41 дня, що слідує за терміном, коли грошове зобов'язання мало бути виконано. Відповідачу нараховується штраф у розмірі 50 % від суми заборгованості. У випадку нарахування відповідачу штрафу і пені одночасно, стягненню підлягають і штраф, і пеня.

З огляду на наведені умови договору, позивачем у відповідності до наданого розрахунку визначено штраф за період з 21.05.2015 по 09.06.2015 у розмірі 20% від суми боргу, що становить 8 800,00 грн. та штраф за період з 10.06.2015 по 03.08.2015 у розмірі 50% від суми боргу, що складає 22 000,00 грн.

Крім того у відповідності до умов п. 7.5. договору за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань відповідачу за період з 01.05.2015 по 03.08.2015 нараховано пеню в сумі 6 871,23 грн.

Таким чином суд погоджується з правомірністю та правильністю визначених позивачем штрафу в загальному розмірі 30 800,00 грн. та пені в сумі 6 871,23 грн. та вважає позовні вимоги в цій частині обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

За приписами ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У відповідності до встановлених у п. 7.10 договору умов сторони прийшли до згоди щодо зміни розміру процентної ставки, передбаченої частиною 2 статті 625 ЦК України, і встановили її в розмірі 25 % річних від суми заборгованості протягом 90 (дев'яноста) календарних днів з дати виникнення заборгованості, та 40 % річних від суми заборгованості з 91 (дев'яносто першого) календарного дня від моменту виникнення заборгованості до дня її сплати.

Оскільки сторони, умовами Договору, погодили та змінили розмір відсоткової ставки, передбаченої ч. 2 ст. 625 ЦКУ, розмір річних за користування коштами за період з 01.05.2015 по 03.08.2015 склав 2 863,01 грн., а збитки від інфляції за період з травня по червень 2015 року становлять - 1 147,96 грн.

Будь - яких доказів того, що відповідач належним чином і в повному обсязі виконав свої зобов'язання щодо сплати позивачеві вартості отриманого товару згідно умов договору відповідач, у порушення приписів ст. 33 ГПК України, суду не надав, тобто не довів безпідставність позовних вимог, тоді як надані позивачем докази, як зазначалось вище, навпаки, підтверджують наявність вказаної у позові заборгованості, а відтак і обґрунтованість позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, матеріалами справи доведені, а відтак підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 33, 44, 49, 75, 82, 821, 84, 85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮВІТ-СНІГУРІВКА» (вул. Суворова, 120, м. Снігурівка, Снігурівський район, Миколаївська область, 57300, ) на користь Приватного підприємства «ЮГ Агролідер» (вул. Академіка Туполєва, 19, м. Київ, 04128, ) заборгованість в загальному розмірі 85 682,20 грн., у тому числі 44 000,00 грн. боргу, 30 800,00 грн. штрафу, 6 871,23 грн. пені, 2863,01 грн. - 25% від простроченої суми за користування коштами, 1147,96 грн. збитків від інфляції та 1827,00 грн. судового збору.

Суддя О.В. Ткаченко