номер провадження справи 17/105/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.08.2015 Справа № 908/3944/15

за позовною заявою: приватного підприємства ДРАГ, 69063, АДРЕСА_1

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю ГАЗ ІНВЕСТ, 69005, АДРЕСА_2

про стягнення 27 202,90 грн.

суддя Корсун В.Л.

У засіданні приймали участь представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність від 15.01.15 б/н

від відповідача: не зявився

СУТЬ СПОРУ:

02.07.15 до господарського суду Запорізької області з позовною завою звернулось приватне підприємство Драг (далі ПП Драг) до відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю ГАЗ ІНВЕСТ (надалі ТОВ ГАЗ ІНВЕСТ) про стягнення заборгованості за контрактом від 18.05.13 № 35 в розмірі 27 202,90 грн., з якої: 16 200,00 грн. - основний борг, 845,50 грн. - 3 % річних та 10 157,40грн. індексу інфляції.

02.07.15 автоматизованою системою документообігу господарського суду здійснено розподіл справ між суддями та визначено позовну заяву ПП Драг до розгляду судді Корсуну В.Л.

Ухвалою від 02.07.15 судом порушено провадження у справі № 908/3944/15, якій присвоєно № провадження 17/105/15. Судове засідання призначено на 16.07.15, у сторін витребувані документи, які необхідні для всебічного та обєктивного розгляду і вирішення справи по суті.

У звязку із незявленням в засідання 16.07.15 представника відповідача, а також враховуючи не подання сторонами витребуваних судом доказів, ухвалою від 16.07.15 судом розгляд справи було відкладено на 25.08.15.

За заявою уповноваженого представника позивача розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

У засіданні суду 25.08.15, на підставі ст. ст. 821, 85 ГПК України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Представнику позивача розяснено про час написання рішення у повному обсязі.

Позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві та заяві від 16.07.15 про надання додаткових пояснень, зазначав наступне. Між сторонами у справі укладено контракт від 18.05.13 № 35 на виконання умов якого позивач поставив засоби хімічного захисту рослин на суму 16 200 грн. Однак, зобовязання щодо оплати поставлених товарів в строк визначений у договорі відповідач не виконав, внаслідок чого, за ним виникла заборгованість в розмірі 16 200 грн. У звязку з простроченням виконання основного зобовязання відповідачу нараховано 845,50 грн. 3% річних та 10 157,40 грн. індексу інфляції. На підставі викладеного, позивач керуючись ст. 193 ГК України та ст.ст. 22, 526, 623, 625 ЦК України просить суд позов задовольнити.

Відповідач в судові засідання 16.07.15 та 25.08.15 не зявився. 25.08.15 на адресу суду від ТОВ ГАЗ ІНВЕСТ надійшов відзив від 21.08.15 б/н, згідно із змістом якого відповідач визнав повністю основний борг в розмірі 16 200 грн. В частині стягнення 3 % річних та інфляційних витрат відповідач заперечив посилаючись на те, що основним та єдиним видом діяльності ТОВ ГАЗ ІНВЕСТ є вирощування та реалізація сільськогосподарських культур, прибуток від реалізації якої є основним джерелом сплати зобов'язань відповідача перед кредиторами та пов'язаний з рівнем виробництва сільськогосподарської продукції, що в свою чергу залежить від природних факторів. Так, відповідач зазначає, що протягом 2013-2014 років ТОВ ГАЗ ІНВЕСТ зазнало впливу несприятливих природних кліматичних умов, які були визнані Торгово-промисловою палатою форс-мажором та понесло збитки на загальну суму 4 289 067,10 грн. Враховуючи наведене, відповідач вказує, що внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин, які підтверджені уповноваженим органом (Торгово-промисловою палатою України) він не міг виконати належним чином зобов'язання перед позивачем в частині оплати суми основного боргу.

Також, ТОВ ГАЗ ІНВЕСТ у своєму відзиві зазначає, що про наявність висновків Торгово-промислової палати України про настання форс-мажорних обставин відповідач повідомляв позивача згідно із п. 9.3 Контракту, листами від 01.10.13 № 213, від 06.10.14 № 122/1 та від 17.10.13 № 220.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

18.05.13 між приватним підприємством Драг (Постачальник) та товариством з обмеженою відповідальністю ГАЗ ІНВЕСТ (Покупець) підписано контракт № 35 згідно із умовами якого (п.1.1) Постачальник зобовязується поставити засоби хімізації рослин, надалі Товар, а Покупець зобовязується прийняти та оплатити Товар у кількості та за ціною відповідно до вантажних накладних.

Пунктом 2.1. контракту передбачено, що вартість продукції та асортимент продукції, поставленої за даним договором, визначається за вантажними накладними.

Згідно із п. 2.2 контракту, товар поставляється в обємі та за цінами: найменування - Диален Супер; обєм - 150 л; ціна, грн. за 1 л/кг, без ПДВ - 90,00 грн., сума з ПДВ - 16 200 грн.

Загальна вартість контракту, відповідно до п. 2.3. договору, складає 16 200 грн., у т. ч. ПДВ 2 700 грн.

У п. 4.1 контракту сторони передбачили, що Постачальник разом із продукцією передає отримуючій стороні наступні документи: накладну, податкову накладну, рахунок-фактуру.

Пунктом 10.1 контракту встановлено, що даний контракт вступає в дію з моменту його підписання та діє до виконання всіх зобовязань обома сторонами.

Згідно із ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України (ГК України), майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобовязання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобовязана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку. Майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України (ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до положень ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Аналогічний припис містить Господарський кодекс України, частинами 1, 7 ст. 193 якого встановлено, що субєкти господарювання та ін. учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч. 1). ... Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається крім випадків, передбачених законом (ч. 7).

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошву суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або випливає з характеру відносин сторін.

Як свідчать матеріали справи № 908/3944/15, на виконання умов контракту від 18.05.13 № 35, позивач поставив, а відповідач прийняв товар визначений умовами контракту на загальну суму 16 200,00 грн., у т.ч. ПДВ 2 700,00 грн., про що свідчать наявні в матеріалах справи докази, а саме: видаткова накладна від 18.05.13 № 35, довіреність на отримання товарно-матеріальних цінностей від 16.05.13 № 15 та рахунок-фактура від 18.05.13 № 35.

Вбачається, що був товар отриманий представником відповідача ОСОБА_2 у повному обсязі, без зауважень та заперечень.

Відповідно до пунктів 3.1, 3.2 контракту, Покупець зобовязується сплатити 100% загальної суми контракту не пізніше 01 жовтня 2013 року. Датою поставки вважається дата позначки Покупця про отримання товару в накладній.

Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Матеріали цієї справи свідчать, що відповідач прийняті договірні зобовязання належним чином не виконав, оплату за отриманий товар в строк визначений у контракті не здійснив. Отже, відповідач порушив умови контракту.

Факт наявності основної заборгованості у розмірі 16 200 грн. підтверджується матеріалами цієї господарської справи й визнаний відповідачем повністю у наданому відзиві від 21.08.15 б/н.

За таких обставин, позовна вимога позивача про стягнення з ТОВ ГАЗ ІНВЕСТ 16 200 грн. основного боргу за контрактом від 18.05.13 № 35 є обґрунтованою, підтвердженою доданими документами та підлягає задоволенню судом.

Крім того, позивач, посилаючись на прострочення виконання відповідачем зобовязання за контрактом, просить суд стягнути з останнього на свою користь 845,50 грн. 3% річних за період з 02.10.13 по 28.06.15 та 10 157,40 грн. індексу інфляції за період з листопада 2013 р. по квітень 2014 р. включно.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як свідчать матеріали справи, відповідач заперечує проти позовних вимог ПП Драг в частині стягнення 3% річних та індексу інфляції. Вважає, що внаслідок настання форс-мажорних обставин протягом 2013-2014 р.р., які підтверджені висновками Торгово-промислової палати України, він має бути звільнений від відповідальності щодо сплати індексу інфляції та 3 % річних, оскільки не міг виконати належним чином зобов'язання за контрактом від 18.05.13 № 35 в частині оплати суми основного боргу.

Так, в обґрунтування своєї правової позиції відповідач надав суду копії висновків Торгово-промислової палати України про форс-мажорні обставини від 25.09.13 № 2221/05-4, від 29.10.13 № 2607/05-4 та від 26.09.14 № 3364/05-4.

Як свідчить зміст висновку Торгово-промислової палати України про форс-мажорні обставини від 25.09.13 № 2221/05-4, внаслідок стихійного лиха 2013 року на площах ТОВ ГАЗ ІНВЕСТ у Веселівському районі Запорізької області на 10.07.13 були значно (більше 50%) пошкоджені: озимий ріпак (рапс) 34,91 га, озима пшениця 79 га, яра гірчиця біла 86 га, ярий ячмінь 68,77 га, яра гірчиця чорна 93,21 га. Вбачається, що несприятливі погодні умови, які спричинили значні пошкодження посівів сільськогосподарських культур на площах ТОВ ГАЗ ІНВЕСТ станом на 10.07.13 визнано Торгово-промисловою палатою України форс-мажорними обставинами.

У відповідності із висновком Торгово-промислової палати України про форс-мажорні обставини від 29.10.13 № 2607/05-4, внаслідок стихійного лиха 2013 року на площах ТОВ ГАЗ ІНВЕСТ у Веселівському районі Запорізької області на 10.10.13 були значно (більше 75%) пошкоджені посіви соняшнику на площі 355 га. Вищевказані несприятливі погодні умови, які спричинили значні пошкодження посівів сільськогосподарських культур на площах ТОВ «ГАЗ ІНВЕСТ» станом на 10.10.13 визнано Торгово-промисловою палатою України форс-мажорними обставинами.

Також наявність форс-мажорних обставин - несприятливих погодних умов, які спричинили значні пошкодження сільськогосподарських культур на площах ТОВ ГАЗ ІНВЕСТ станом на 14.08.14, підтверджено у висновку Торгово-промислової палати України про форс-мажорні обставини від 26.09.14 № 3364/05-4, а саме значне пошкодження (більш ніж 50 %) соняшника 250,13 га.

Відповідачем надано до справи повідомлення про форс-мажорні обставини від 01.10.13 за вих. № 213, від 17.10.13 за вих. № 220 та від 06.10.14 за вих. № 122/1, в яких відповідач повідомляє позивача про те, що внаслідок несприятливих агрометеорологічних умов в період з 25 квітня по 30 червня 2013 року (згідно з листами від 01.10.13 за вих. № 213, від 17.10.13 за вих. № 220) та з липня серпень 2014 року (лист від 06.10.14 за вих. № 122/1), відповідач зазнав збитків, які призвели до неможливості вчасного проведення платежів, та просить перенести розрахунки за контрактами, у т.ч. за контрактом від 18.05.13 № 35 на поставку засобів хімізації рослин на кінець жовтня 2014 року (у листах від 01.10.13 вих. № 213 та від 17.10.13 вих. № 220), а у листі від 06.10.14 вих. № 122/1 на кінець жовтня 2015 року. На підтвердження обставин, викладених у повідомленні, відповідачем додані відповідні висновки Торгово-промислової палати України про форс-мажорні обставини.

Вбачається, що у відповідь на повідомлення відповідача від 17.10.13 за вих. № 220, позивач надіслав відповідачу лист від 28.10.13, в якому просив ТОВ ГАЗ ІНВЕСТ у семиденний термін з дати отримання даного листа у повному обсязі виконати зобовязання за укладеними контрактами, обґрунтовуючи його порушенням відповідачем термінів повідомлення другої сторони про форс-мажорні обставини, які закріплені умовами п. 9.3 контракту.

Як вбачається із змісту п. 9.1 контракту, жодна із сторін не несе відповідальності за обставини у зв'язку з даним Контрактом при виникненні для однієї із сторін обставин форс-мажору, на весь період дії таких обставин.

За умовами п. 9.3 контракту, сторона, для якої виникли обставини форс-мажору, повідомляє в письмовій формі за факсом партнера в десятиденний строк з моменту настання таких обставин. Факт настання форс-мажору повинен підтверджуватися довідкою Торгово-промислової палати України.

Як свідчить зміст позовної заяви у цій справі, позивачем не заявлено до стягнення з відповідача штрафні санкції, які є заходами відповідальності за порушення зобовязання, а предявлено вимогу про стягнення з ТОВ ГАЗ ІНВЕСТ 3% річних та інфляційні нарахування, які за своїм змістом не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Аналогічна правова позиція викладена у п. 4.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.13 № 14 Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань.

У звязку із вказаним, надані відповідачем до матеріалів справи висновки Торгово-промислової палати України про форс-мажорні обставини не є підставою для звільнення відповідача від сплати 3% річних та інфляційних втрат. А тому, наведені вище у тексті цього рішення висновки не приймаються судом до уваги.

Вірність розрахунків 3% річних та індексу інфляції судом перевірені, вимоги про стягнення з відповідача 3% річних в сумі 845,50 грн. за період з 02.10.13 по 28.06.15 та індексу інфляції в сумі 10 157,40 грн. за період з листопада 2013 року по квітень 2014 року включно визнані судом обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 49 ГПК України, судові витрати у розмірі 1 827,00 грн. покладаються на відповідача.

Судом розяснюється, що згідно з вимогами ч. 1 ст. 116 ГПК України (…) після набрання законної сили наказ видається судом за заявою стягувачу (…).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 21, 42, 43, 45, 22, 33, 34, 49, 69, 82, 821, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю ГАЗ ІНВЕСТ (69005, АДРЕСА_2, , р/р 230 в ПАТ Діамантбанк, МФО 320854) на користь приватного підприємства ДРАГ (69063, АДРЕСА_3, , р/р 1901 в ПАТ УКРСОЦБАНК Запорізьке відділення № 315, МФО 300023) 16 200 (шістнадцять тисяч двісті) грн. 00 коп. основного боргу, 845 (вісімсот сорок пять) грн. 50 коп. 3% річних, 10 157 (десять тисяч сто пятдесят сім) грн. 40 коп. індексу інфляції та 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 31.08.15.

Суддя В.Л. Корсун