донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

01.09.2015 справа №38/146

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя: судді:ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3

При секретарі Воронько В.В.

За участю представників сторін:

від позивача - не з'явився

від відповідача - не з'явився

від ДВС - ОСОБА_4, за довіреністю

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, м. Київ
на ухвалу господарського суду Запорізької області
від08.06.15 р.
у справі за скаргою на дії№ 38/146 (суддя Попова І.А.) Комунального підприємства Компанія Вода Донбасу, м. Маріуполь Донецької області Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України при виконанні наказу господарського суду Донецької області від 12.07.13 р. по справі № 38/146 щодо винесення постанови від 02.02.15 р. в частині накладення арешту на кошти боржника у виконавчому провадженні ВП №40983494
за позовомПублічного акціонерного товариства ДТЕК Донецькобленерго, м. Горлівка Донецької області
до заінтересована особа Комунального підприємства Компанія Вода Донбасу, м. Маріуполь Донецької області Департамент Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, м. Київ
простягнення коштів.
ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Компанія «Вода Донбасу» звернулося до господарського суду Запорізької області зі скаргою на дії Державної виконавчої служби України від 20.03.2015 р. № 405, в якій просило визнати неправомірними дії Державної виконавчої служби України щодо винесення постанови про арешт коштів боржника ЗВП № 41211546 від 12.12.2013 р. на суму 392 819 005,25 грн. в частині накладення арешту по ВП № 40983494 (справа № 38/146); скасувати постанову про арешт коштів боржника ЗВП №41211546 від 12.12.2013 р. на суму 392 819 005,25 грн. в межах накладення арешту по ВП №40983494 (справа № 38/146), зняти арешт з рахунків, відкритих КП «Компанія «Вода Донбасу» через відокремлені підрозділи в банківських установах в межах накладення арешту по виконавчому провадженню ВП №40983494 (справа № 38/146).

Ухвалою від 07.04.2015 р. поновлено пропущений строк на подання скарги та прийнято скаргу до провадження.

Заявою про зміну предмету скарги № 637 від 21.05.2015р. КП «Компанія «Вода Донбасу» просило суд:

- визнати неправомірними дії Державної виконавчої служби України щодо винесення постанови про арешт коштів боржника від 02.02.2015 р., винесеної на виконання ЗВП №41211546 від 12.12.2013 р. на суму 392 819 005,25 грн. в частині накладення арешту по ВП №40983494 (справа № 38/146);

- скасувати постанову про арешт коштів боржника від 02.02.2015 р., винесену на виконання ЗВП № 41211546 від 12.12.2013р. на суму 392 819 005,25 грн. в частині накладення арешту по ВП №40983494 (справа № 38/146);

- зняти арешт з коштів на рахунках відкритих КП «Компанія «Вода Донбасу» через відокремлені підрозділи в банківських установах в межах накладення арешту по ВП №40983494 (справа № 38/146).

Судом задоволено клопотання Департаменту Державної виконавчої служби України про заміну Державної виконавчої служби України її правонаступником - Департаментом виконавчої служби України.

Ухвалою господарського суду Запорізької області по справі № 38/146 від 08.06.2015 р. (суддя Попова І.А.) скаргу на дії державної виконавчої служби задоволено частково; визнано незаконними дії Державної виконавчої служби України, повязані із застосуванням заходів примусового виконання наказу господарського суду Донецької області від 12.07.2013 р. у справі №38/146 та наслідки цих дій, які полягають у винесенні постанови від 02.02.2015 р. про арешт коштів боржника ЗВП №41211546 в частині накладення арешту по ВП №40983494 (наказ по справі №38/146) в сумі 8 421 140,67 грн.; визнано недійсною (незаконною) постанову від 02.02.15 р. ЗВП №41211546 про арешт коштів боржника в частині накладення арешту по ВП №40983494 (наказ по справі №38/146) на грошові кошти в сумі 8 421 140,67 грн.; в іншій частині доводи скарги відхилено.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Запорізької області від 08.06.15 р. по справі №38/146 (в частині її задоволення); скаргу КП «Компанія «Вода Донбасу» залишити без задоволення в повному обсязі.

Апелянт вважає, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням норм матеріального права, оскільки відповідачем не обґрунтовано та не доведено порушень органом ДВС при винесенні постанови про арешт коштів боржника. Наполягає, що дії державного виконавця з винесення постанови про накладення арешту на кошти боржника є законними та обґрунтованими; порушення строків направлення постанови про арешт коштів боржника не свідчить про неправомірність дій державного виконавця при винесенні вказаної постанови. Також, накладення арешту на рахунки боржника, у звязку з чим не сплачується заробітна плата працівників юридичної особи боржника не означає, що вона винесена незаконно.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 19.08.2015 р. порушено апеляційне провадження по справі № 38/146 та поновлено процесуальний строк на подачу апеляційної скарги.

Представник заявника апеляційної скарги у судовому засіданні наполягав на задоволенні апеляційної скарги, просив апеляційний суд скасувати ухвалу суду від 08.06.2015р. в частині її задоволення та відмовити боржнику у задоволенні скарги на дії Державної виконавчої служби України.

В судове засідання представники позивача та відповідача не зявилися, з клопотаннями про відкладання розгляду скарги до суду не зверталися, про час та місце проведення судового засідання сторони були повідомлені належним чином. Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду про прийняття апеляційної скарги до провадження явка сторін не була визнана обовязковою. Враховуючи вище викладене та приймаючи до уваги, що скарги на ухвали місцевого господарського суду повинні бути розглянуті протягом 15 днів (ст. 102 ГПК України) суд дійшов висновку про можливість розгляду скарги за відсутності представників сторін.

Згідно з положеннями ст.ст.101,106 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість ухвал місцевого господарського суду в повному обсязі.

У відповідності до п.п. 2, 3, 4 ч. 3 ст.129 Конституції України, основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі ст. ст. 4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України - правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом та змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Вивчивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Донецьким апеляційним господарським судом встановлено наступне.

Рішенням господарського суду Донецької області від 25.06.2013 р. у справі № 38/146 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства „Донецькобленерго задоволено частково. Стягнуто з КП Компанія Вода Донбасу на користь ПАТ ДТЕК Донецькобленерго заборгованість за спожиту активну електроенергію у розмірі 8 421 140,67 грн., 3% річних у розмірі 94 384,18 грн., пеню у розмірі 390 121,24 грн., суму від простроченої суми заборгованості у звязку з невиконанням рішень господарського суду Донецької області : 3% річних у сумі 2 202 794, 42 грн., інфляційні у сумі 6 512 947,60 грн., пеню у сумі 332 452,20 грн., судовий збір у сумі 1 510,91 грн., державне мито в сумі 25 500,00 грн., витрати щодо сплати за інформаційно-технічне забезпечення процесу 236,00 грн.

На виконання зазначеного рішення 12.07.2013р. видано відповідний наказ.

28.11.2013р. державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_5 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 40983494 з виконання наказу господарського суду Донецького області від 12.07.2013 р. № 38/146. Зазначеною постановою боржнику для самостійного виконання рішення надавався строк до семи днів з моменту винесення (отримання) постанови.

12.12.2013р. державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України винесено постанову про приєднання виконавчого провадження ВП № 40983494 до зведеного виконавчого провадження №41211546.

08.09.2014р. старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України на підставі ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» в межах виконавчого провадження ВП № 40983494 винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 1 798 108,72 грн.

02.02.2015р. державним виконавцем, при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження № 41211546, винесено постанову про арешт коштів боржника в межах суми 392 819 005,25 грн., що містяться на рахунках відкритих у банківських установах, перелічених в постанові.

Боржник не погодився з такими діями виконавчої служби та звернувся до господарського суду з відповідною скаргою.

В обґрунтування скарги відповідач послався: на ненаправлення йому на адресу у м. Маріуполі копії постанови про арешт коштів боржника від 02.02.2015р., крім того, копії постанов ДВС направлені відокремленим підрозділам, розташованих на підконтрольній території, лише 10.02.2015р. (згідно поштового штемпелю), що є порушенням п.4 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження»; що заборгованість за спожиту активну електроенергію у розмірі 8 421 140,67 грн., стягнута за рішенням по даній справі, була сплачена боржником в добровільному порядку шляхом надання субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетом на погашення заборгованості з різниці в тарифах на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла у звязку з невідповідністю фактичної вартості послуг централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися та / або погоджувалися органами державного влади чи місцевого самоврядування згідно зі ст. 97 Бюджетного кодексу України та постанови Кабінету Міністрів України від 20.03.13 р. № 167, про що свідчать договір № 167Е/220 від 13.12.2013 р. та платіжне доручення № 1 від 24.12.2013 р.; на обізнаність Державної виконавчої служби України про добровільну сплату боржником заборгованості по справі № 38/146 та самостійне погашення боргу по всіх виконавчих провадженнях в сумі 362 024 024,8 грн.; на неправомірність дій державного виконавця з накладення арешту на рахунки відокремлених підрозділів відкритих виключно для виплати заробітної плати.

За результатами розгляду вказаної скарги 08.06.2015 р. судом прийнято ухвалу, якою частково задоволено скаргу КП «Компанія «Вода Донбасу» на дії Державної виконавчої служби України; визнано незаконними дії Державної виконавчої служби України, повязані із застосуванням заходів примусового виконання наказу господарського суду Донецької області від 12.07.2013 р. у справі №38/146 та наслідки цих дій, які полягають у винесенні постанови від 02.02.2015 р. про арешт коштів боржника ЗВП №41211546 в частині накладення арешту по ВП №40983494 (наказ по справі №38/146) в сумі 8 421 140,67 грн.; визнано недійсною (незаконною) постанову від 02.02.15 р. ЗВП №41211546 про арешт коштів боржника в частині накладення арешту по ВП №40983494 (наказ по справі №38/146) на грошові кошти в сумі 8 421 140,67 грн.; в іншій частині доводи скарги відхилено.

Перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, Донецький апеляційний господарський суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження" (ст. 115 Господарського процесуального кодексу України).

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення). Примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу» (ст.ст.1, 2 Закону України «Про виконавче провадження»).

Статтею 19 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в ст. 17 цього Закону (зокрема, судового наказу), за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб (ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно приписів ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови.

Частиною 1 ст. 31 цього Закону передбачено, що копії постанов державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Будь-які докази, які б свідчили про направлення вказаної кореспонденції на адресу боржника органом виконання в порядку передбаченому ч.1 ст.31 Закону України «Про виконавче провадження» в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ст. 57 зазначеного закону арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем, в т.ч., шляхом винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах.

В силу приписів ст. 65 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Державний виконавець може звернути стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що знаходяться на його рахунках, а також на рахунках, відкритих боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи.

Таким чином, накладення державним виконавцем арешту на майно та кошти боржника здійснюється з метою примусового виконання рішення суду в межах виконавчого провадження.

Втім, з наданих КП «Компанія «Вода Донбасу» документів вбачається, що заборгованість за рішенням господарського суду Донецької області від 25.06.2013 р. у справі № 38/146 в сумі 8 421 140,67 грн. сплачена у добровільному порядку на підставі договору № 167Е/220 про організацію взаєморозрахунків від 13.12.2013 р. В підтвердження виконання умов вказаного договору відповідачем надано копію платіжного доручення № 1 від 24.12.2013 р. на суму 164 128 888,00 грн. (т. 1 а.с.96-98).

На вимогу відділу примусового виконання рішення Державної виконавчої служби України від 23.05.2014р. № 41211546/5 КП «Компанія «Вода Донбасу» листом від 30.05.2014 № 03/вх 1-152-14 (т.1 а.с.100) з додатками, повідомила про самостійне погашення боргу по виконавчих провадженнях, що знаходяться на виконанні відділу ПВР ДВС України на суму 362 024 024,80 грн., в тому числі по ВП № 40983494 (справа № 38/146).

Факт направлення вказаного листа підтверджується копією фіскального чеку від 30.05.2014р. та рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення від 02.06.2014р. (т.1 а.с.126), які містяться в матеріалах справи ( т.1 а.с.102).

Враховуючи наявність у державного виконавця інформації про факт добровільної оплати боржником заборгованості за рішенням по справі № 38/146, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про неправомірність дій державного виконавця при винесенні постанови про арешт коштів боржника від 02.02.2015р. зведеного виконавчого провадження № 41211546 в частині накладення арешту на кошти боржника в сумі 8 421 140,67 грн. по виконавчому провадженню ВП 40983494 (справа № 38/146), які призвели до порушення прав боржника щодо вільного користування та розпорядження грошовими коштами, які обраховуються на рахунках відкритих у банківських установах.

Тому, господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення скарги відповідача на дії Державної виконавчої служби України в частині визнання незаконними дій Державної виконавчої служби України, повязаних із застосуванням заходів примусового виконання наказу господарського суду Донецької області від 12.07.2013 р. у справі №38/146 та наслідки цих дій, які полягають у винесенні постанови від 02.02.2015 р. про арешт коштів боржника ЗВП №41211546 в частині накладення арешту по ВП №40983494 (наказ по справі №38/146) в сумі 8 421 140,67 грн.; визнання недійсною (незаконною) постанови від 02.02.15 р. ЗВП №41211546 про арешт коштів боржника в частині накладення арешту по ВП №40983494 (наказ по справі №38/146) на грошові кошти в сумі 8 421 140,67 грн.

Доводи апелянта щодо недоведеності КП «Компанія «Вода Донбасу» факту повідомлення державного виконавця про факт добровільної оплати боржником заборгованості за рішенням по справі № 38/146 спростовуються матеріалами справи.

Апеляційний господарський суд погоджується з доводами господарського суду Запорізької області в частині відмови у задоволенні скарги КП «Компанія «Вода Донбасу» про зняття арешту та зазначає наступне.

Статтею 52 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах.

Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах ( ч.2 ст. 57 наведеного Закону).

Згідно з ч. 3 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» з майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

Докази на виконання органом примусового виконання рішень вимог ч. 3 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» в матеріалах справи відсутні.

Крім того, у п. 9.13 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» розяснено, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє. При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Отже, зняття арешту з рахунків боржника в межах виконавчого провадження №40983494 у справі № 38/146 має здійснюватися виключно державною виконавчою службою, оскільки господарський суд при розгляді таких заяв не наділений повноваженнями по вчиненню дій, пов'язаних із здійсненням виконавчого провадження.

Така позиція суду узгоджується з правовою позицією Вищого господарського суду України, викладеної у постанові від 08.01.2014р. у справі № 7/163.

Виходячи з вищезазначеного, Донецький апеляційний господарський суд дійшов висновку, що доводи заявника, викладені в апеляційній скарзі не обґрунтовані, не доведені належними та допустимими доказами в розумінні ст.33, ст.34 Господарського процесуального кодексу України.

Твердження заявника апеляційної скарги про порушення і неправильне застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті ухвали не знайшли свого підтвердження, в звязку з чим відсутні підстави для скасування ухвали господарського суду Запорізької області від 08.06.2015р. у справі № 38/146.

Відповідно до ст..49 ГПК України, витрати по сплаті судового судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника скарги.

Результати апеляційного провадження у справі №38/146 оголошені в судовому засіданні.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 49, 91, 99, 101, 102, 103, 105, 106 ГПК України, Донецький апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на ухвалу господарського суду Запорізької області від 08.06.2015р. у справі №38/146 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Запорізької області від 08.06.2015 р. у справі № 38/146 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя Н.М. Дучал

Судді: О.В. Кододова

ОСОБА_3

Надруковано: 6 екз.

1. позивачу

1. відповідачу

1. ДВС

1. у справу

1. ГСЗО

1. ДАГС