РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

"02" вересня 2015 р. Справа № 902/1011/15

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючий суддя Грязнов В.В.

суддя Мельник О.В. ,

суддя Олексюк Г.Є.

секретар судового засідання Карпович О.В.

за участю представників сторін:

позивача - не зявився;

відповідача - не зявився;

ПАТ КБ «Приватбанк»- ОСОБА_1В.(довіреність №547-О від 20.02.2012р.),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господар-ського суду апеляційну скаргу Позивача-Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» на ухвалу господарського суду Вінницької області від 21.07.2015р. у справі №902/1011/15

за позовом Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» м.Дніпропетровськ

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

м.Немирів Вінницької області

про стягнення 67 405 грн. 99 коп. заборгованості за кредитним договором та пені,-

Представнику ПАТ КБ «Приватбанк» розяснено права та обовязки, передбачені ст.ст.22, 28 ГПК України. Клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу заявлено не було. Заяви про відвід суддів не надходило.

Ухвалою господарського суду Вінницької області від 21.07.2015р. у справі №902/1011/15 (суддя Банасько О.О.) повернуто позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» (надалі в тексті ПАТ «Акцент-Банк») до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (надалі в тексті ФОП ОСОБА_2В.) про стягнення 67 405 грн. 99 коп. заборгованості за дого-вором та пені.(арк.справи 1-2).

Ухвала суду першої інстанції вмотивована тим, що позовна заява підписана особою, повно-важення якої на підписання позовної заяви не підтвердженні, яка не мала права її підписувати.

Не погоджуючись із прийнятою ухвалою, представник Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (надалі в тексті ПАТ КБ «Приватбанк») подав від імені ПАТ «Акцент-Банк» скаргу до Рівненського апеляційного господарського суду, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу господарського суду Вінницької області від 21.07.2015р. та передати справу на розгляд до місцевого господарського суду.(арк.справи 17-20).

Скаржник обґрунтовує апеляційну скаргу тим, що довіреність, яка видана працівнику ПАТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_4 не є такою, що видана в порядку передоручення повноважень за до-віреністю, виданою ПАТ «Акцент-Банк» на імя ПАТ КБ «Приватбанк». Крім того, вважає, що мі-сцевий суд дійшов невірного висновку щодо неподання позивачем доказів сплати судового збору.

Ухвалами Рівненського апеляційного господарського суду від 17.08.2015р. поновлено строк на подання апеляційної скарги та прийнято до провадження апеляційну скаргу Позивача, справу призначено до слухання на 02.09.2015р. (арк.справи 14, 15).

У судовому засіданні апеляційної інстанції 02.09.2015р. представник ПАТ КБ «Приватбанк» надав свої пояснення щодо апеляційної скарги.

Ні Відповідач, ні його представник в судове засідання 02.09.2015р. не зявились, хоч про час та місце розгляду скарги були повідомленні у встановленому порядку.(арк.справи 27-28). Разом з тим, така неявка не перешкоджає розгляду справи, оскільки апеляційний суд не визнавав явку представників обовязковою.(арк.справи 15).

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника, вивчивши ма-теріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстан-ції норм матеріального та процесуального права, Рівненський апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 20.07.2015р. представник ПАТ КБ «Приватбанк» зверну-вся від імені ПАТ «Акцент-Банк» до господарського суду Вінницької області з позовом, в якому просив стягнути з ФОП ОСОБА_2 67 405 грн. 99 коп. заборгованості та пені за кредитним договором. Позовна заява ПАТ «Акцент-Банк» від 20.07.2015р. підписана ОСОБА_4, який представляє інтереси ПАТ КБ «Приватбанк» за довіреністю №3913-О від 25.10.2014р. (арк.справи 3-6, 8).

З матеріалів справи вбачається, що довіреністю №986, виданою 25.12.2012р. головою прав-ління ПАТ «Акцент Банк» ОСОБА_5 уповноважено ПАТ КБ «Приват-банк» в особі представників ПриватБанку здійснювати дії, визначені даною довіреністю.

Довіреність видана без права передоручення та є чинною до 31.12.2015 року.

Довіреність підписана головою Правління ОСОБА_5 та містить відтиск печатки ПАТ «Акцент Банк».(арк.справи 9)

Разом з тим, матеріали справи містять довіреність ПАТ КБ «Приватбанк» №3913-О від 25.10. 2012р., зі змісту якої вбачається, що останнє уповноважує ОСОБА_4 представляти інтереси саме ПАТ КБ «Приватбанк», а не ПАТ «Акцент Банк», який виступає Позивачем у даній справі.(арк.справи 8).

Матеріали справи свідчать, що довіреність від 25.10.2012р. видана на ім`я ОСОБА_4 на два місяці раніше довіреності Позивача від 25.12.2012р. №986, виданої ПАТ КБ «Приватбанк», а тому довіреність ПАТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_4 видана не на виконання довіреності Позивача від 25.10.2012р., а лише на представництво інтересів ПАТ КБ «Приватбанк», крім того, обсяг повноважень ОСОБА_4 за довіреністю від 25.10.12р. не передбачає повноважень на предс-тавництво інтересів ПАТ «Акцент Банк».

Перевіривши дотримання місцевим судом вимог чинного законодавства при винесенні ос-каржуваної ухвали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга безпідставна і не підлягає задово-ленню, з огляду на наступне:

Статтею 1 Господарського процесуального кодексу України (надалі в тексті ГПК України) передбачено право підприємств, установ, організацій, інших юридичних осіб (у тому числі інозем-них), громадян, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в ус-тановленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, а в окремих випадках, передбачених законодавчими актами України, і державних та інших органів, фізичних осіб, що не є суб'єктами підприємницької діяльності звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охорон-нюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно ч.1 ст.54, ч.3 ст.57 ГПК України позовна заява подається до господарського суду в пи-сьмовій формі і підписується повноважною посадовою особою позивача або його представником. До позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що посвідчує повноваження представника позивача.

Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано дока-зів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.(п.4 ч.1 ст.63 ГПК України).

З урахуванням наведеного та з огляду на доводи апеляційної скарги колегія суддів звертає увагу, що стаття 33 ГПК України встановлює обовязок сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Так, ПАТ «Акцент-Банк» додало до позовної заяви копію платіжного доручення від 15.06. 2015р. №ІНВ95В11QC (арк.справи 7), згідно якого ПАТ КБ «Приватбанк» сплатило до Державного казначейства 1 827 грн. судового збору за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ФОП ОСОБА_6. Оскільки, у справі №902/1011/15 позивачем є ПАТ «Акцент-Банк» подане пла-тіжне доручення не є належним доказом сплати судового збору, а твердження Скаржника про по-милковість висновку щодо неподання ПАТ «Акцент Банк» доказів сплати судового збору є безпідс-тавним.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї доку-менти без розгляду, якщо позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, або осо-бою, посадове становище якої не вказано.

Оскільки матеріалами справи стверджується, що позовна заява ПАТ «Акцент-Банк» підпи-сана ОСОБА_4 на підставі довіреності на представництво ПАТ КБ «Приват-банк», а матеріали справи не містять належної довіреності на представництво інтересів ПАТ «Ак-цент Банк» ОСОБА_4, то, відповідно, позовна заява є такою, що підписана осо-бою, яка не мала права її підписувати.

Із зазначених мотивів, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно повернув позовну заяву у даній справі на підставі п.п. 1, 4 ч.1 ст.63 ГПК України. При цьому, кожна із заз-ачених судом підстав є достатньою для повернення позовної заяви без розгляду.

Таким чином, матеріалами справи спростовуються доводи Скаржника про неправомірність висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім пе-реконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на викладене, доводи Скаржника зазначені в апеляційній скарзі, не визнаються апе-ляційним судом такими, що можуть бути підставою згідно ст.104 Господарського процесуального кодексу України для скасування чи зміни оскаржуваної ухвали, тому суд апеляційної інстанції вва-жає, що ухвала місцевого господарського суду винесена у відповідності до норм матеріального та процесуального права, тому її слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись, ст.ст. 33, 34, 43, 49, 99, 101, 103, 105, 106 Господарського процесуального ко-дексу України, Рівненський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» на ухвалу госпо-дарського суду Вінницької області від 21.07.2015р. у справі № 902/1011/15 залишити без задово-лення.

2. Ухвалу господарського суду Вінницької області від 21.07.2015р. у справі №902/1011/15 за-лишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з Розділом ХІІ-1 Господарського процесуального кодексу України.

4. Справу №902/1011/15 повернути до господарського суду Вінницької області.

Головуючий суддя Грязнов В.В.

Суддя Мельник О.В.

Суддя Олексюк Г.Є.