ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" вересня 2015 р. Справа № 909/619/15

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді М.І. Хабіб

суддів Л.С. Данко

ОСОБА_1

при секретарі Кіт М.В.,

розглянувши апеляційну скаргу Департаменту комунального господарства транспорту і звязку виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, № 578/55-09/01в від 07.08.2015

на рішення Господарського суду Івано- Франківської області від 30.07.2015

у справі № 909/619/15

за позовом: Департаменту комунального господарства транспорту і звязку виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, м. Івано-Франківськ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю ПМК 62, м. Івано-Франківськ

про зобовязання ТзОВ ПМК 62 відновити плити утеплення та декоративне покриття на рівні 7-9 поверхів та частково декоративне покриття на рівні 5-6 поверхів фасаду будинку № 81 по вул. Хоткевича у м. Івано-Франківську

за участю представників :

позивача ОСОБА_2 представник (довіреність в справі)

відповідача - не зявився

Автоматизованою системою документообігу суду справу №909/619/15 розподілено до розгляду колегії у складі: судді Хабіб М.І.(доповідач), суддів Зварич О.В. та Юрченка Я.О.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 19.08.15 апеляційну скаргу у даній справі прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючого судді Хабіб М.І., суддів Зварич О.В. та Юрченка Я.О., справу призначено до розгляду на 01.09.15.

У звязку з перебуванням судді Зварич О.В. у відпустці розпорядженням в.о. голови Львівського апеляційного господарського суду від 01.09.15 внесено зміни до складу судової колегії замість судді Зварич О.В. введено суддю Данко Л.С.

ВСТАНОВИВ:

У червні 2015 року Департамент комунального господарства, транспорту і звязку виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради ( далі - Департамент) звернувся до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПМК 62» (далі ТОВ «ПМК 62») про зобовязання ТОВ ПМК 62 відновити плити утеплення та декоративне покриття на рівні 7-9 поверхів та частково декоративне покриття на рівні 5-6 поверхів фасаду будинку № 81 по вул. Хоткевича у м. Івано-Франківську.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі договору підряду від 21.11.2011 № 165/11та додаткового договору до нього відповідач виконав підрядні роботи з утеплення фасаду будинку № 81 по вул. Хоткевича у м. Івано-Франківську, які позивач прийняв згідно з актом КБ-2 та довідкою КБ-3 за січень 2012 року. Договором ( п.9.1) встановлений гарантійний строк на виконані роботи упродовж 3-х з моменту підписання акту здачі-приймання робіт. Посилаючись на акт від 14.01.2015, позивач стверджує, що в межах гарантійного терміну були виявлені недоліки у виконаних роботах, а саме: на рівні 7-9 поверхів будинку відпали плити утеплення, а на рівні 5-6 поверхів частково пошкоджене декоративне покриття. Відтак позивач вважає, що згідно із ст.ст. 526, 610, 857, 859, 860 ЦК України та п.9.2 договору підряду № 165/11 відповідач зобовязаний за власний рахунок усунути недоліки та просив задоволити позов.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 30.07.15 у справі № №909/619/15 (суддя Шкіндер П.А.) у задоволені позову відмовлено.

Відмовляючи в позові суд виходив з того, що акт від 14.01.2015 підписаний лише представниками позивача та вказав , що позивач не надав суду доказів, які б підтвердили факт своєчасного повідомлення відповідача про виявлення позивачем недоліків, як це передбачено п.3 ст.853 ЦК України, а також не надав належних доказів направлення даного акту відповідачу. Крім того зазначив, що в акті від 14.01.2015 вказується на сам факт пошкодження, а не на недоліки, при цьому не вказано характер пошкодження.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, вважає рішення таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

Апелянт вказує на те, що суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги та відмовив у долученні до матеріалів справи листа позивача від 14.01.2015 № 15/55-09/в, яким позивач повідомляв відповідача про виявлені недоліки та просив скерувати свого представника для складання відповідного акту, однак відповідач проігнорував вимоги позивача. В подальшому була надіслана претензія, яка залишена без відповіді. Відтак вважає, що суд першої інстанції помилково посилається та застосовує п.3 ст.853 ЦК України. Стверджує, що суд не взяв до уваги п.9.2 договору підряду, яким встановлено, якщо протягом строку гарантійної експлуатації виявляється недоліки, що не дозволяють продовжити нормальну експлуатацію обєкта до їхнього усунення, то гарантійний термін продовжується. Також вважає, що в порушення норм ст. 27 ГПК місцевий господарський суд не залучив до участі у справі мешканців будинку.

В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи та вимоги, викладені в апеляційній скарзі..

Відповідач не забезпечив явки представника у судове засідання, його представник ОСОБА_3 подав клопотання про відкладення розгляду справи.

Представник позивача заперечив проти задоволення клопотання представника відповідача.

З огляду на те, що явка представників сторін в судове засідання апеляційного суду не визнавалась обовязковою, а також те, що незявлення представника відповідача в судове засідання не унеможливлює розгляд апеляційної скарги, колегія суддів відхиляє клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, Львівський апеляційний господарський суд встановив наступне.

Департаментом комунального господарства, транспорту і зв'язку виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради (замовник) та ТОВ ПМК 62(підрядник) укладено договір підряду №165/11 від 21.11.2011, за умовами якого підрядник зобов'язується за завданням замовника виконати роботи з утеплення фасаду будинку на вул. Г.Хоткевича, 81 у відповідності до затвердженої проектно-кошторисної документації з використанням своїх матеріальних ресурсів, а замовник зобов'язується прийняти і оплати виконані роботи.

Договірна ціна робіт є динамічною і становить 83 013,60грн (п.2.1 договору).

Строк виконання робіт встановлений до 31.12.2011 (п.3.3 договору).

Згідно з п. 9.1 договору підрядник встановлює гарантійний строк на виконані роботи упродовж трьох років з моменту підписання акту здачі-приймання робіт.

Пунктом 9.2 договору передбачено, якщо протягом строку гарантійної експлуатації виявляться недоліки, що не дозволяють продовжити нормальну експлуатацію об'єкта до їхнього усунення, то гарантійний термін продовжується на період усунення недоліків. Усунення недоліків здійснюється підрядником за власний рахунок.

Відповідно до п.9.3 договору наявність недоліків і терміни їх усунення вказуються в акті та підписуються сторонами.

10.01.2012 сторони уклали додаток до договору №165/11 від 21.11.2011, яким встановили, що договір діє до 31.12.2012.

Згідно з актом №1 приймання виконаних підрядних робіт за січень 2012року та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт за січень 2012року форми № КБ-3 відповідач передав, а позивач прийняв виконані роботи з утеплення фасаду будинку на вул. Г.Хоткевича, 81 на суму 83013,60грн. Акт і довідка підписані двома сторонами.

Відповідно до акту від 14.01.2015, складеного працівниками Департаменту(головним інженером, заступником начальника відділу технагляду та головними спеціалістом відділу технагляду), при комісійному обстеженні фасаду будинку на вул. Г.Хоткевича, 81 встановлено, що 11.01.2015 була пошкоджена торцева стіна фасаду будинку №81 на вул. ОСОБА_4, а саме: на рівні 7-9 поверхів повністю відпали плити утеплення, на рівні 5-6 поверхів частково пошкоджено декоративне покриття.

Як вбачається з матеріалів справи, 06.04.2015 позивач надіслав відповідачу претензію № 270/55-09/в від 06.04.2015 про усунення недоліків, яка була повернена позивачу відділенням звязку з відміткою «За закінченням терміну зберігання» (претензія, фіскальний чек та конверт з відміткою в матеріалах справи, а.с. 13,25,26).

Дослідивши обставини справи, доводи скаржника, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно з ч.1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Статтею 857 ЦК встановлено, що робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру.

Виконана робота має відповідати якості, визначеній у договорі підряду, або вимогам, що звичайно ставляться, на момент передання її замовникові.

Результат роботи в межах розумного строку має бути придатним для використання відповідно до договору підряду або для звичайного використання роботи такого характеру.

Відповідно до ст. 859 ЦК України якщо договором або законом передбачено надання підрядником замовникові гарантії якості роботи, підрядник зобов'язаний передати замовникові результат роботи, який має відповідати вимогам статті 857 цього Кодексу протягом усього гарантійного строку.

Гарантія якості роботи поширюється на все, що становить результат роботи, якщо інше не встановлено договором підряду.

В силу ст. 860 ЦК України перебіг гарантійного строку починається з моменту, коли виконана робота була прийнята або мала бути прийнята замовником, якщо інше не встановлено договором підряду.

Матеріалами справи підтверджено, що на підставі договору підряду від 21.11.2011 № 165/11 відповідач виконав підрядні роботи з утеплення фасаду будинку № 81 по вул. Хоткевича у м. Івано-Франківську, які позивач прийняв згідно з актом КБ-2 та довідкою КБ-3 за січень 2012 року. Договором (п.9.1) встановлений гарантійний строк на виконані роботи упродовж трьох років з моменту підписання акту здачі-приймання робіт.

Посилаючись на акт від 14.01.2015, позивач стверджує, що в межах гарантійного терміну були виявлені недоліки у виконаних роботах, а саме: на рівні 7-9 поверхів будинку відпали плити утеплення, а на рівні 5-6 поверхів частково пошкоджене декоративне покриття .

Однак, з акту від 14.01.2015, який складений працівниками позивача, та на який посилається позивач, неможливо дійти достовірного висновку про недоліки у виконаних відповідачем роботах, оскільки в акті вказано, що 11.01.2015 була пошкоджена торцева стіна фасаду будинку №81 на вул. ОСОБА_4, а саме: на рівні 7-9 поверхів повністю відпали плити утеплення, на рівні 5-6 поверхів частково пошкоджено декоративне покриття. Зі змісту акту випливає, що хтось ( чи щось ) 11.01.2015 пошкодив торцеву стіну фасаду будинку, внаслідок чого на рівні 7-9 поверхів відпали плити утеплення та на рівні 5-6 поверхів частково пошкоджено декоративне покриття.

Разом з тим згідно з частиною 3 ст. 853 ЦК України, якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником, він зобов'язаний негайно повідомити про це підрядника.

Умовами договору ( п.9.3) в розділі «Гарантійні терміни» передбачено необхідність складання двостороннього акту про виявлені недоліки та встановлення термінів їх усунення.

Отже, з умов договору та положень ч.3 ст. 853 ЦК слідує, що при виявленні недоліків у виконаних роботах після їх прийняття позивач зобовязаний був негайно повідомити про це відповідача.

Однак доказів негайного повідомлення відповідача про виявлені недоліки у виконаних роботах позивач не подав ні суду першої, ні апеляційної інстанцій.

Претензію від 06.04.2015 не можна вважати належним доказом негайного повідомлення відповідача про виявлені 14.01.2015 (чи то 11.01.2015) недоліки чи пошкодження, оскільки претензія надіслана майже через три місяці з моменту складання акту від 14.01.2015.

Також суду не надано доказів надання чи надіслання відповідачу самого акту від 14.01.2015.

За таких обставин складений позивачем в односторонньому порядку акт від 14.01.2015 не можна вважати належним та допустимим доказом виявлення у межах гарантійного терміну, встановленого договором, недоліків у виконаних відповідачем підрядних роботах.

Колегія суддів відхиляє посилання скаржника в апеляційній скарзі на те, що місцевий господарський суд безпідставно не взяв до уваги та відмовив в долученні до матеріалів справи листа позивача від 14.01.2015р. № 15/55-09/в, надісланого відповідачу, щодо усунення недоліків та направлення представника відповідача для складання відповідного акту на виконання умов договору підряду від 21.11.2011р. №165/11, оскільки з матеріалів не справи не вбачається, що такий лист надавався позивачем суду першої інстанції та суд відмовив у його долученні до матеріалів справи (відсутні письмові клопотання позивача про долучення цього листа до матеріалів справи, в протоколах судових засідань, в ухвалах та в рішенні суду першої інстанції не вказано про усні клопотання представника позивача про долучення до матеріалів справи названого листа та про їх відхилення судом).

Крім того, додавши до апеляційної скарги лист від 14.01.2015 № 15/55-09/в, позивач не надав жодного доказу на підтвердження надіслання цього листа відповідачу. Поряд з тим, відповідач заперечує отримання будь-яких повідомлень від позивача про виявлені недоліки у виконаних роботах та про скерування представника для складання двостороннього акту.

Інші доводи скаржника відхиляються у звязку з їх необгрунтованістю.

З огляду на викладене колегія суддів апеляційного суду вважає, що позовні вимоги не доведено належними та допустимими доказами, відтак погоджується із висновком місцевого господарського суду про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

В силу вимог ст.ст. 33,34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з ч.2 ст.101 ГПК України апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

На підставі викладеного апеляційний суд дійшов висновку, що рішення суду першої інстанції про відмову в позові є законним та обґрунтованим, а скаржником не доведено наявності підстав для його скасування та для задоволення апеляційної скарги.

Судовий збір покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст.43, 49, 99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 30.07.2015 у справі №909/619/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

3. Справу повернути до місцевого господарського суду.

Постанова підписана 04.09.2015

ОСОБА_5 Хабіб

судді Л.С. Данко

ОСОБА_1