РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.2015Справа №910/20500/15
За позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

до Державного підприємства "Проектий інститут Укрметротунельпроект"

про зобов'язання виконати умови

Суддя Ярмак О.М.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_2

Від відповідача: не зявився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Пред'явлені вимоги про стягнення 21 146,41 грн. заборгованості за надані послуги по договорах № 31 від 20.12.2012, № 33 від 25.12.2013, № 34 від 25.12.2014.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.08.2015 порушено провадження у справі № 910/20500/15, розгляд справи призначено на 08.09.2015.

03.09.2015 через канцелярію суду представник позивача подав оригінали документів.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав.

Відповідач письмового відзиву на позов не надав, про дату та час судового розгляду повідомлявся належним чином. Ухвала суду про порушення провадження у справі була надіслана відповідачу на адресу, вказану в позовній заяві та витягу з ЄДРПОУ та повернені до суду із зазначенням причини повернення: «за закінченням встановленого строку зберігання».

Відповідно до пункту 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" № 18 від 26.12.2011р., особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

За таких обставин, справа розглядається за наявними у ній матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

Між позивачем (виконавець за договором) та відповідачем (замовник) були укладені договори № 31 від 20.12.2012 (термін дії з 01.01.2013 по 31.12.2013), № 33 від 25.12.2013 (термін дії з 01.01.2014 по 31.12.2014), № 34 від 25.12.2014 (термін дії з 01.01.2015 по 30.06.2015), предметом яких є виконання поточного технічного обслуговування копіювально-розмножувальної офісної техніки замовника згідно технічної документації заводу виготовлювача.

За умовами п.3.1 договорів визначено порядок здійснення розрахунків: замовник сплачує виконавцю за виконані послуги, зазначені в п.1 договору за кожний календарний місяць договірну суму, зазначену у п.3.2 договору шляхом перерахування на розрахунковий рахунок виконавця відповідної суми не пізніше 30 числа поточного місяця.

Відповідно до п.3.2 договорів, договірна вартість робіт за календарний місяць склала: 600 грн. по кожному договору.

Згідно п.3.4 договорів, оплата виконується на підставі акту здачі-приймання виконаних робіт у розмірі, що визначений у п.3.2.

За Актами здачі-приймання виконаних робіт, які підписані сторонами без зауважень, позивачем були надані обумовлені договорами послуги, а саме:

- за актами № 1-33 від 27.01.2014, № 2-33 від 22.02.2014, №3-23 від 26.03.2014, №4-33 від 25.04.2014, № 5-33 від 26.05.2014, № 6-33 від 26.06.2014, № 7-33 від 28.07.2014, № 8-33 від 26.08.2014, №9-33 від 26.09.2014, № 10-33 від 27.10.2014, № 11-33 від 28.11.2014, № 12-33 від 25.12.2014 по договору № 33, всього на суму 7200 грн.,

- за актами № 6-31 від 27.06.2013, №7-31 від 26.07.2013, №8-31 від 28.08.2013, №9-31 від 27.09.2013, №10-31 від 28.10.2013, № 11-31 від 27.11.2013, № 12-31 від 25.12.2013 по договору № 31, всього на суму 4200 грн.,

- за актами здачі-приймання №№ 1-34, 2-34, 3-34, 4-34, всього на суму 2400 грн. Актом №-34 від 30.04.2015 сторони домовились достроково припинити договірні відносини по договору № 34 від 25.12.2014, визначивши заборгованість з оплати послуг на дату припинення чинності договору у розмірі 13 800 грн.

Відповідач свої зобовязання щодо оплати отриманих послуг за договорами не виконав, у звязку з чим у нього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 13 800 грн. вартості неоплачених послуг.

Відповідно до п.п.1,7 ст.193 Господарського кодексу України, ст. ст. 526, 530 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається (ст. 525 ЦК України).

Згідно з ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач листом № 99, 01-18/99 від 09.07.2015 наявність заборгованості за надані послуги по договорах визнав, проте, доказів оплати суми 13800,00 грн. боргу, в т.ч. в установлені договорами строки, суду не надав.

Несплата відповідачем вартості отриманих послуг на спірну суму по договорах № 31 від 20.12.2012, № 33 від 25.12.2013, № 34 від 25.12.2014 є порушенням договірних зобов'язань та вимог чинного законодавства України.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Посилаючись на прострочення виконання відповідачем своїх зобовязань щодо оплати основного боргу, позивачем нараховано 7346,41 грн. інфляційних втрат за прострочення виконання зобовязання з оплати наданих послуг по кожному акту, які є обґрунтованими та задовольняються судом.

Відповідач письмового відзиву на позов не надав, стверджувань позивача не спростував.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Державного підприємства "Проектий інститут Укрметротунельпроект" (01054, м.Київ, вул.Воровського, буд.21, к.1, код ЄДРПОУ 1388443) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) 13 800 (тринадцять тисяч вісімсот) грн. 00 коп. основного боргу, 7346 (сім тисяч триста сорок шість) грн.41 коп. інфляційних втрат, 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Суддя О.М.Ярмак