ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27.08.2015 Справа № 905/839/15

Господарський суд Донецької області у складі судді Осадчої А.М.

за участю секретаря судового засідання Щитової Л.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 с.Яремівка, Ізюмський р-н, Харківська область

до відповідача: Підприємства, заснованого на власності обєднання громадян «Позаміський дитячий заклад оздоровлення та відпочинку «Яструбок» м.Слов`янск Донецька область

про стягнення 88326,52грн.

за участю уповноважених представників:

від позивача: ОСОБА_2, довіреність б/н від 22.07.2015р.

від відповідача: не зявився

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 с.Яремівка, Ізюмський р-н, Харківська область (далі - ФОП ОСОБА_1І.) звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Підприємства, заснованого на власності обєднання громадян «Позаміський дитячий заклад оздоровлення та відпочинку «Яструбок» м.Слов`янск Донецька область (далі ПЗВОГ «ПДЗОтВ «Яструбок») про стягнення за договором підряду №12 на ремонтно-будівельні роботи від 01.09.2013р. боргу у розмірі 41159, 73грн., збитків у сумі 11115,97грн. та 3% річних у сумі 2142,92грн. та за договором поставки матеріалу №9 від 01.04.2013р. боргу у розмірі 9167,45грн., збитків у сумі 24167,45грн. та 3% річних у сумі 573грн.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 10.07.2015р. порушено провадження у справі №905/839/15, ухвалою від 23.07.2015р. розгляд справи відкладено, судове засідання призначено на 27.08.2015р.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що на підставі укладеного договору підряду №12 на ремонтно-будівельні роботи від 01.09.2013р. за актом приймання виконаних ремонтно - будівельних робіт №556_2-1 (за формою КБ-2В) за вересень 2013р. виконані та прийняті роботи по поточному ремонту обєкту ПЗВОГ «ПДЗОтВ «Яструбок», однак у порушення вимог договору відповідач оплату виконаних робіт здійснив лише частково, заборгованість складає 41159,73грн. Крім того, позивач посилається на порушення вимог договору поставки матеріалів №9, за яким несплаченими залишились товари на суму 9167,45грн. Наявність означеної заборгованості стала підставою для звернення до суду з позовом.

На підтвердження зазначених у позові обставин позивач надав суду належним чином засвідчені копії: договору підряду №12 на ремонтно-будівельні роботи від 01.09.2013р., договору поставки матеріалів №9 від 01.04.2013р., довідки про вартість виконаних будівельних робіт за вересень 2013р., акту приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2013р., накладних: №СФ-0000001 від 26.04.2013р., СФ-0000002 від 26.04.2013р., №СФ-0000003 від 26.04.2013р., акту звірки заборгованості за період з 01.04.2013р. по 13.10.2014р., платіжного доручення №46 від 27.11.2013р. на суму 70000,00грн., кошторису №20365, договірної ціни №20365, листів №9 від 21.04.2015р., б/н від 01.07.2015р., б/н від 21.04.2015р.

Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує ст.ст. 525, 549, 550, 625, 629, 638 Цивільного кодексу України(далі ЦК України), ст.ст. 173-175, 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України), ст.ст. 12, 13, 15, 54-57 ГПК України.

У письмових поясненнях від 22.07.2015р. позивач вказує, що відсутність бюджетних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності.

У судовому засіданні 23.04.2015р. представник позивача клопотав про витребування доказів, а саме, просив суд зробити запити на підтвердження відмови від добровільного виконання зобовязань відповідачем у Управління у справах сімї та молоді Донецької облдержадміністрації, Управління державної казначейської служби України у м.Словянськ щодо перерахування коштів відповідачу.

Суд відмовляє у задоволенні вказаного клопотання внаслідок недотримання позивачем приписів ст. 38 ГПК України та відсутністю необхідності у зазначеній інформації для розгляду справи по суті.

Представник позивача у судовому засіданні 27.08.2015р. надав уточнення позовних вимог, а саме: просить суд стягнути за договором підряду №12 на ремонтно-будівельні роботи від 01.09.2013р. збитки від інфляції за весь час прострочення з 04.10.2013р. до 04.08.2015р. у сумі 31225,19грн. та 3% річних у сумі 2266,60грн.; за договором поставки матеріалу №9 від 01.04.2013р. збитки від інфляції за весь час прострочення з 04.10.2013р. до 04.08.2015р. у розмірі 6825,88грн. та 3% річних у сумі 603,54грн.

За приписами ч.4 ст.22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Статтею 22 ГПК України не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про "доповнення" або "уточнення" позовних вимог, або заявлення "додаткових" позовних вимог і т.п. Тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як:

- подання іншого (ще одного) позову, чи

- збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи

- об'єднання позовних вимог, чи

- зміну предмета або підстав позову.

У будь-якому з таких випадків позивачем має бути додержано правил вчинення відповідної процесуальної дії, а недотримання ним таких правил тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ГПК та зазначені в цій постанові.(п.3.11 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції № 18 від 26.12.2011року (із змінами та доповненнями).

Розглянувши заяву про уточнення позовних вимог, враховуючи, що позивач має право збільшити або зменшити позовні вимоги до винесення рішення у справі, враховуючи факт дотримання позивачем встановленого порядку направлення копії заяви відповідачу, суд приймає її частково в якості заяви про зменшення в частині суми основного боргу та збитків, та в якості заяви збільшення позовних вимог, а саме, в частині стягнення 3% річних у сумі 2266,60грн. за договором підряду №12 та стягнення 3% річних у сумі 603,54грн. за договором поставки матеріалу №9 від 01.04.2013р.

Щодо вимог про стягнення інфляційних нарахувань, суд вказує, що в цій частині заява не приймається до розгляду, оскільки зміна предмету позову, яка відбулась у даному випадку шляхом доповнення позову новими вимогами, які первісно не були заявлені, можлива виключно до початку розгляду справи по суті.

Як вбачається з протоколу судового засідання, суд розпочав розгляд справи по суті 23.07.2015р.

Суд вказує, що позивач не позбавлений права звернутись до суду з окремим позовом щодо стягнення інфляційних нарахувань.

Таким чином, суд розглядає позовні вимоги щодо стягнення 3% річних у сумі 2266,60грн. за договором підряду №12 та стягнення 3% річних у сумі 603,54грн. за договором поставки матеріалу №9 від 01.04.2013р.

Представник позивача у судове засідання 27.08.2015р. зявився, підтримав вимоги позовної заяви з урахуванням заяви про уточнення.

Представник відповідача у судове засідання 27.08.2015р., як і у попереднє засідання 23.07.2015р., не зявився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути спір в порядку ст.75 ГПК України за наявними в справі матеріалами, оскільки їх цілком достатньо для правильної юридичної кваліфікації спірних правовідносин, а відсутність належним чином повідомленого представника відповідача та ненадання відповідачем певних документів у світлі приписів ст.ст. 4-3, 22, 33 та 77 цього Кодексу істотним чином не впливають на таку кваліфікацію і не можуть вважатися належною підставою для подальшого відкладання розгляду справи.

Відповідно до положень статті 811 ГПК України судом складено протокол, який долучено до матеріалів справи. З клопотаннями щодо фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів сторони до суду не зверталися.

Вислухавши пояснення представника позивача, який зявився у судове засідання, дослідивши представлені ним в порядку статті 43 ГПК України докази, вивчивши матеріали справи, суд у межах заявлених позовних вимог встановив наступне.

Згідно вимогам частин 1 і 2 статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобовязується на свій ризик виконати роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

01.09.2013р. між ФОП ОСОБА_1 (Підрядник) та ПЗВОГ «ПДЗОтВ «Яструбок» (Замовник) укладений договір підряду на ремонтно- будівельні роботи №12 від 01.09.2013р. за умовами п.1.1. якого Замовник доручає, а Підрядник приймає на себе зобовязання виконати ремонтно - будівельні роботи по поточному ремонту ПЗВОГ «Оздоровчий комплекс «Яструбок», який розташований за адресою: 84130, Донецька область, м.Святогорськ (далі- обєкт).

Договір підписано уповноваженими представниками сторін без складання протоколу розбіжностей. Підписи представників сторін скріплені печатками підприємств.

Строк дії договору встановлено сторонами у пункті 7.1 договору, а саме: договір вступає в силу з моменту підписання і діє до 31.12.2013р.

Вартість та витрати з виконання робіт по ремонту на обєкті визначається кошторисом на ремонтно- будівельні роботи. (п.1.2 договору).

Сторонами договору підписано договірну ціну та кошторис, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи. Дані документи не містять посилання на вказаний договір, але внаслідок ідентичності обєкту, на якому згідно договору слід провести роботи у договорі та означених документах, ціни робіт, суд приходить до висновку щодо віднесення останніх до договору.

Розділом 2 договору сторони узгодили порядок приймання-здачі робіт. Зокрема, після завершення робіт Підрядник надає Замовнику для підписання акт здачі-приймання виконаних робіт (п.2.2. договору). У випадку мотивованої відмови Замовника від підписання акту здачі-приймання виконаних робіт складається двосторонній акт розбіжностей (п.2.3. договору).

Відповідно до зазначеного пункту договору сторонами підписано акт приймання виконаних підрядних робіт №556_2-1 за вересень 2013р. на суму 11159,73грн.

У вищезазначеному акті наявне посилання на договір №12 від 01.09.2013р., що беззаперечно свідчить про виконання робіт, зазначених в акті, на підставі вказаного договору.

Акт підписаний уповноваженими представниками сторін за відсутності заперечень стосовно обсягу виконаних робіт або їх якості, скріплений печатками підприємств.

Відповідач не надав суду доказів на підтвердження виявлення недоліків у виконанні робіт.

Сторонами також підписана довідка про вартість виконаних робіт № КБ-3 за вересень 2013р. на суму 111159,73грн.

Одночасно суд зазначає, що вказані документи не містять конкретної дати їх підписання.

Згідно ч.3 ст.254 ЦК України строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку. Якщо закінчення строку, визначеного місяцем, припадає на такий місяць, у якому немає відповідного числа, строк спливає в останній день цього місяця.

Таким чином, оскільки акт та довідка підписані за вересень 2013р., суд вважає, що вони підписані в останній день місяця - 30.09.2013р.

Виходячи з викладеного, підписані сторонами акт приймання виконаних підрядних робіт за вересень 2013р. та довідка КБ-3 за вересень 2013р. є належними та допустимими доказами факту виконання позивачем прийнятих на себе зобовязань за договором підряду на ремонтно-будівельні роботи №12.

За приписами ч.1 ст.854 ЦК України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Згідно п.3.2. договору оплата за виконані роботи (надані послуги) здійснюється шляхом 50% предоплати на рахунок Підрядника на підставі рахунку. Остаточний розрахунок, який здійснюється Замовником не пізніше 3-х календарних днів після підписання Акту виконаних робіт.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження факту здійснення попередньої оплати.

Тому, суд вважає, що Замовник після підписання акту повинен був здійснити розрахунок за виконані роботи в строк не пізніше 3-х календарних днів після підписання Акту виконаних робіт.

Виходячи з дати підписання акту, що встановлений судом - 30.09.2013р., не пізніше 03.10.2013р.

Платіжним дорученням №46 від 27.11.2013р. відповідач з посиланням на умови договору сплатив вартість робіт на суму 70000,00грн.

На момент звернення з позовом до суду заборгованість відповідача перед позивачем за договором №12 складала 41159,73грн.

За приписами ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

01.04.2013р. між ФОП ОСОБА_1 (Постачальник) та ПЗВОГ «ПДЗОтВ «Яструбок» (Покупець) укладений договір поставки товару №9 за умовами якого Постачальник зобовязується передати у власність Покупцеві будівельний матеріал, визначений у накладних, які є невідємною частиною цього договору, а Покупець зобовязується прийняти та оплатити товар.

Договір підписано уповноваженими представниками сторін без складання протоколу розбіжностей. Підписи представників сторін скріплені печатками підприємств.

Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та скріплення печатками Сторін (п.6.1. договору).

Строк цього Договору починає свій перебіг у момент, визначений у п.6.1. цього договору та діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобовязань (п.6.2. договору).

Позивачем відповідачу поставлено товар за договором поставки матеріалів №9 від 01.04.2013р., що підтверджується накладними: №СФ-0000001 від 26.04.2013р. на суму 10252,90грн., №СФ-0000002 від 26.04.2013р. на суму 8001,10грн., №СФ - 0000003 від 26.04.2013р. на суму 5913,45грн.

Товар був отриманий відповідачем, що підтверджено підписом представника відповідача на зазначених накладних, скріпленим печаткою підприємства.

За приписами ст. 692 ЦК України Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно п.3.1. договору попередня оплата за поставлений товар проводиться по факту поставки.

Відповідно до п.3.2. договору остаточний строк оплати товару складає один календарний місяць з моменту поставки.

Таким чином, виходячи з п. 3.2 договору та дати здійснення поставки строк оплати товару - 26.05.2013р. включно.

За договором поставки матеріалів №9 відповідач сплатив частково заборгованість у розмірі 15000грн., що підтверджується банківською випискою від 24.01.2014р.

На момент звернення з позовом до суду заборгованість відповідача перед позивачем за договором №9 складала 9167,45грн.

Між сторонами був підписаний акт звірки щодо загальної суми заборгованості за обома договорами, яка склала 50327,18грн.

Як вбачається з матеріалів справи 08.11.2013р. відповідачу направлено вимогу щодо сплати за вищевказані роботи. 18.11.2013р. від відповідача отримано гарантійний лист №38 про оплату.

21.04.2015р. Відповідач у відповідь на вимогу сплатити заборгованість від 21.04.2015р. надав лист щодо визнання заборгованості за двома договорами та просив надати відстрочку до липня 2015р.

Будь-які додаткові угоди або графік погашення заборгованості сторонами не підписувались, тому суд вважає, що інші, аніж передбачено умовами договорів, строки оплати робіт та товару не узгоджені.

З огляду на приписи ст.58 ГПК України, що передбачає підстави для обєднання позовних вимог, враховуючи факт наявності доказів, що є спільними за договорами, суд приходить до висновку, що позивач мав належні підстави для звернення до суду з одним позовом.

У процесі розгляду справи відповідач погасив заборгованість в сумі 50327,18грн., що підтверджується банківською випискою з особового рахунку від 11.08.2015р.

Предмет позовних вимог - стягнення 3% річних: у сумі 2266,60грн., що нараховані на заборгованість, яка виникла за договором підряду №12 в сумі 41159,73грн., за період з 04.10.2013р по 04.08.2015р., та стягнення 3% річних у сумі 603,54грн., що нараховані на заборгованість, яка виникла за договором поставки матеріалу №9 від 01.04.2013р., за період 26.05.2013р. по 04.08.2014р.

Зі змісту статті 625 ЦК України випливає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачена цією статтею сплата суми боргу за грошовим зобов'язанням з урахуванням встановленого індексу інфляції, а так само 3% річних з простроченої суми, здійснюється незалежно від тієї обставини, чи був передбачений договором відповідний захід відповідальності та незалежно від вини відповідача, оскільки неможливість виконання грошового зобов'язання не звільняє від його виконання.

Суд зазначає, що позивач, нараховуючи 3% річних на суму 9167,45грн. - заборгованість, яка виникла за договором поставки матеріалу №9 від 01.04.2013р., припустився помилки щодо дати початку нарахування, зокрема, строк оплати товару перебігав 26.05.2013р. включно, тому право на нарахування позивач має починаючи з 27.05.2013р.

Здійснивши перерахунок 3% річних, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення 3% річних підлягають задоволенню в сумі 2869,39грн., у решті вимог в цій частині слід відмовити.

У відповідності до ст.49 ГПК України, оскільки позовні вимоги задоволені повністю, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача в сумі

Внаслідок зменшення позовних вимог на підставі вимог Закону України «Про судовий збір» суд приходить до висновку, що поверненню з державного бюджету на користь позивача підлягає сума 1769,00грн.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 11, 509, 511, 526, 530, 625, 629, 655, 692, 837, 838, 854, 882 Цивільного кодексу України; ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 4-2, 4-3, 22, 43, 44, 49, 82-85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 с.Яремівка. Ізюмський р-н, Харківська область до відповідача: Підприємства, заснованого на власності обєднання громадян «Позаміський дитячий заклад оздоровлення та відпочинку «Яструбок» м.Слов`янск Донецька область задовольнити.

Стягнути з Підприємства, заснованого на власності обєднання громадян «Позаміський дитячий заклад оздоровлення та відпочинку «Яструбок» (84130, Донецька область, м. Словянськ, м.Святогірськ, вул.Куйбишева, буд.58б, ідентифікаційний код 32359815) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1(84130, Харківська область, Ізюмський р-н, с.Яремівка,вул.Соціалістична, буд. 14, ідентифікаційний код НОМЕР_1) 3% річних в сумі 2869,39грн., витрати по оплаті судового збору в сумі 57,38грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Повернути з Державного бюджету України на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1(84130, Харківська область, Ізюмський р-н, с.Яремівка,вул.Соціалістична, буд. 14, ідентифікаційний код НОМЕР_1) судовий збір в сумі 1769,00грн.

Видати наказ після набрання рішення законної сили.

Рішення господарського суду може бути оскаржене до Донецького апеляційного господарського суду протягом десяти днів. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

У судовому засіданні 27.08.2015р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Повний текст рішення суду складено та підписано 02.09.2015р.

Суддя А.М. Осадча