ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

02 вересня 2015 р. Справа № 903/786/15

за позовом Ковельського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Фонду державного майна України

до відповідача 1: приватного акціонерного товариства "Волиньтурист"

відповідача 2: товариства з обмеженою відповідальністю "Рісол"

про визнання недійсним договору оренди

Суддя Кравчук В.О.

За участю представників сторін:

від прокуратури: Бородчук О.В., службове посвідчення №026907 від 01.07.2014р.

від позивача: Божкова О.М., довіреність №360 від 26.12.2014р.

від відповідача 1: Бешта М.Г., довіреність №01/1.6а від 05.01.2015 року

від відповідача 2: н/з

Відповідно до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України роз'яснено право відводу судді. Відводу судді не заявлено. На підставі ст.ст. 22,29 ГПК України прокурору, представнику позивача та відповідача 1 роз'яснено їхні процесуальні права та обов'язки. Клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу не заявлено.

В судовому засіданні 02.09.2015р відповідно до ст.85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

СУТЬ СПОРУ: Ковельський міжрайонний прокурор в інтересах держави в особі Фонду державного майна України звернувся з позовом до господарського суду Волинської області про визнання недійсним договору оренди №18 від 01.01.2014р. укладеного між ПрАТ "Волиньтурист" в особі директора готелю "Лісова пісня" - філії "Волиньтурист" та товариства з обмеженою відповідальнісю "Рісол" та зобов`язати ТзОВ "Рісол" повернути приміщення заг. площею 19,1 кв.м., яке знаходиться у м. Ковелі по бул. Лесі Українки, 12.

Ухвалою господарського суду Волинської області від 14.07.2015р. порушено провадження у справі та зобов'язано сторін та прокурора надати суду ряд документів, необхідних для об'єктивного розгляду справи по суті.

В судовому засіданні 03.08.2015р. та 02.09.2015р.прокурор та представник позивача позовні вимоги підтримали та просили суд їх задоволити .

Відповідач 1 вимог ухвали суду від 14.07.2015р. не виконав, в судове засідання компетентного представника не направив, витребуваних ухвалою суду документів не надав.

Рекомендоване повідомлення з ухвалою суду від 14.07.2015р. адресоване ПрАТ "Волиньтурист" та отримано представником товариства - 20.07.2015р.

Представник відповідача-1 в судовому засіданні 02.09.2015р. позову не визнав, просив у його задоволенні відмовити , подав відзив на позов №166/1.6а від 02.09.2015р.

Відповідач-2 вимог ухвал суду від 14.07.2015р. та 05.08.2015р. не виконав, в судові засідання компетентного представника не направив, витребуваних ухвалами суду документів не надав.

Ухвали суду від 14.07.2015р. та від 05.08.2015р. адресовані ТзОВ "Рісол" повернулись до господарського суду Волинської області 31.07.2015р. та 25.08.2015р. з відміткою "За закінченим терміном зберігання"(24-26, 38-40) .

За приписами п.3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Беручи до уваги приписи ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод стосовно розгляду справи упродовж розумного строку, враховуючи те, що розгляд спору вже відкладався, господарський суд визнавши зібрані докази достатніми для розгляду спору за наявними в справі матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України, -

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора, представників позивача та відповідача 1, господарський суд,-

встановив:

01.01.2014 року між приватним акціонерним товариством "Волиньтурист" (Позивач, Орендодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю "Рісол" (Відповідач, Орендар) укладено договір оренди нерухомого майна №18.

Згідно п.1.1 договору Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування будівлю або іншу капітальну споруду чи їх окрему частину, що знаходяться за адресою м.Ковель, бульвар Л.Українки, 12.

Відповідно до п. 1.2. Договору об'єктом оренди є кімната №235 загальною площею 19,1 кв.м. Цільове призначення об'єкта оренди: об'єкт, що орендується, буде використовуватись Орендарем в своїй підприємницькій діяльності .

Згідно до п.2.1 договору вступ Орендаря у строкове користування об'єктом настає з моменту підписання акту приймання-передачі об'єкту оренди (Додаток №1, який є невідємною частиною цього Договору). Обов'язок по складанню акта приймання-передачі покладається на Орендодавця.

01.01.2014 року між сторонами підписано акт приймання-передачі в оренду нерухомого майна (кімнати №235 загальною площею 19,1 кв.м. вартістю 4 384,00 грн. та знаходиться за адресою: Волинська область, м. Ковель, бульвар Лесі Українки, 12).

Додатковою угодою №1 до договору оренди продовжено дію договору з 01.01.2015 року до 31.12.2015 року включно.

Судом встановлено, що всупереч вимогам статей 2, 3, 5 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" ПрАТ "Волиньтурист" в особі філії готель "Лісова пісня" без відповідних повноважень укладено договір оренди нерухомого майна, що перебуває у державній власності.

Статтею 203 ЦК України передбачено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Частиною 1 зазначеної статті встановлено, що зміст правочину не може суперечити цивільному кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою ст.203 ЦК України.

Як зазначено у ч.3 ст.215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлено законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Статтею 387 ЦК України передбачено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Рішенням господарського суду Волинської області від 10.11.2011р. у справі №5004/1997/11 визнано незаконним та скасовано п. 33 рішення виконавчого комітету Ковельської міської ради від 25 березня 1999 року № 70, з внесеними до нього змінами рішеннями № 113 від 27.04.1999р. та № 10 від 26.01.2006р., визнано недійсною та скасовано державну реєстрацію свідоцтва про право власності за № 165 від 31.03.1999р., № 165 від 27.04.1999р. та № 13678624 від 30.01.2006р., визнано за державою в особі Фонду державного майна України право власності на готель "Лісова пісня", що розміщений за адресою м. Ковель, Волинська область, бульвар Лесі Українки, 12., зобов'язано Волинське обласне ЗАТ по туризму та екскурсіях "Волиньтурист"(м. Луцьк, пр. Президента Грушевського, 33, код 02593659) повернути державі в особі Фонду державного майна України (м. Київ, вул. Кутузова, 18/9, код 00032945) безпідставно набуте майно - готель "Лісова пісня", що розміщений за адресою м. Ковель, Волинська область, бульвар Лесі Українки, 12.

На підставі вказаного рішення суду в Державному реєстрі прав власності, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за державою Україна в особі Фонду державного майна України зареєстровано право власності на приміщення готелю "Лісова пісня" по бульвару Л.Українки, 12 у м.Ковелі.

Право власності на майно, що підлягає державній реєстрації, виникає з дня реєстрації цього майна або відповідних прав на нього (ч.2 ст.144 ГК України).

Частиною 1 ст. 207 ГК України передбачено, що господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу у передбачений законом спосіб, зокрема шляхом визнання правочину недійсним, відновлення становища, яке існувало до порушення, припинення дії, яке порушує право та в інший спосіб, що встановлений законом.

Згідно ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Стаття 1212 ЦК України визначає, що особа, яка набула майно без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Обов'язковою умовою для застосування наслідків ст. 1212 ЦК України є відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи. Тобто, мова іде, зокрема, про помилку, обман, випадковість або інші підстави набуття або збереження майна, які не можна віднести до виникнення цивільних прав та обов'язків в розумінні ст.11 ЦК України.

Оскільки у товариства з обмеженою відповідальністю "Рісол" відсутні правові підстави користуватися спірним майном, а відтак вимога прокурора про зобов'язання звільнити кімнату №235 загальною площею 19,1 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Ковель, бульвар Лесі Українки, 12 підлягає до задоволення.

Так як, прокурором в інтересах позивача було заявлено дві немайнові вимоги, судовий збір по справі слід покласти на кожного з відповідачів пропорційно до розміру задоволених позовних вимог - 1 218,00 грн. з відповідача-1 та 1 218,00 грн. з відповідача-2.

Керуючись ст.ст.16, 203, 215, 387, 1212 Цивільного кодексу України, ст.ст. 207, 287 Господарського кодексу України, ст.ст. 29, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати недійсним договір оренди нерухомого майна №18 від 01.01.2014р., укладений між приватним акціонерним товариством "Волиньтурист" (43005, м.Луцьк, вул.Президента Грушевського, 33, ) та товариством з обмеженою відповідальністю "Рісол" (35331, Рівненська область, Рівненський р-он, с. Городок, вул. Барона Штенгеля, 4а, ).

3. Зобов`язати товариство з обмеженою відповідальністю "Рісол" (35331, Рівненська область, Рівненський р-он, с. Городок, вул. Барона Штенгеля, 4а, ) повернути приміщення загальною площею 19,1 кв.м , що розташоване у кімнаті №235 на другому поверсі будівлі готелю "Лісова пісня" та знаходиться за адресою: м.Ковель, бульвар Л.Українки,12, у власність держави в особі Фонду державного майна України.

4. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Волиньтурист" (43005, м.Луцьк, вул.Президента Грушевського,33, ) судовий збір в сумі 1 218,00 грн. в дохід державного бюджету України (отримувач коштів - УДКСУ у м. Луцьку Волинської обл., , банк отримувача - ГУДКCУ у Волинській області, МФО 803014, рахунок отримувача - 3002, код класифікації доходів бюджету - 22030001, код ЄДРПОУ суду - 03499885).

5. Стягнути з товариством з обмеженою відповідальністю "Рісол" (35331, Рівненська область, Рівненський р-он, с. Городок, вул. Барона Штенгеля, 4а, ) судовий збір в сумі 1 218,00 грн. в дохід державного бюджету України (отримувач коштів - УДКСУ у м. Луцьку Волинської обл., , банк отримувача - ГУДКCУ у Волинській області, МФО 803014, рахунок отримувача - 3002, код класифікації доходів бюджету - 22030001, код ЄДРПОУ суду - 03499885).

6. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено

07.09.2015

Суддя В. О. Кравчук