донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

31.08.2015 справа №908/2432/15-г

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
за участю представників сторін від позивача від відповідача ОСОБА_4 за довіреністю; не з'явився;
розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго», м. Горлівка, Донецька область
на рішення господарського судуЗапорізької області
від26.05.2015 р. (підписано 17.06.2015 р.)
у справі№ 908/2432/15-г (суддя Серкіз В.Г.)
за позовомПублічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго», м. Горлівка, Донецька область
до Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу», м. Маріуполь, Донецька область
простягнення 2 266 263,97 грн.

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2015 року до господарського суду звернулось Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Донецькобленерго», м. Горлівка, Донецька область (Позивач) із позовом до Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу», м. Маріуполь, Донецька область (Відповідач) про стягнення 2 266 263,97 грн. заборгованості за спожиту електричну енергію, а саме 1 811 277,58 грн. за спожиту активну електричну енергію, 37 428,52 грн. за спожиту реактивну електричну енергію, 173 029,97 грн. пені за прострочення оплати за активну та реактивну електричну енергію, 21 365,70 грн. 3% річних за прострочення оплати за активну та реактивну електричну енергію та 223 162,20 грн. інфляційних втрат за прострочення оплати вартості активної та реактивної електричної енергії.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 26.05.2015 р. позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача 1 811 277,58 грн. заборгованості за спожиту активну електричну енергію, 37 428,52 грн. заборгованості за реактивну електричну енергію, 21 365,70 грн. 3% річних, 223 162,20 грн. інфляційного нарахування та 45 326,00 грн. судового збору. Розстрочене виконання рішення суду на вісімнадцять місяців з щомісячними виплатами рівними частинами.

Позивач, не погодившись з прийнятим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить спірне рішення господарського суду скасувати в частині відмови у стягненні суми пені в розмірі 173 029,97 грн. та в частині надання розстрочки виконання рішення.

В обґрунтування вимог скарги заявник посилається на те, що рішення судом першої інстанції винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права України, при неповному зясуванні обставин, що мають значення для справи.

Розпорядженням секретаря палати Донецького апеляційного господарського суду від 31.08.2015р. змінено склад судової колегії, суддю Марченко О.А. у звязку з відпусткою останньої було змінено на суддю Бойченка К.І.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги, надавши пояснення, аналогійні викладеним в апеляційній скарзі.

Представник відповідача у судове засідання апеляційної інстанції не з'явився, про час місце та дату слухання справи був повідомлений належним чином. Судова колегія вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника відповідача, що не скористався своїм правом участі у судовому засідання без поважних причин, за наявними матеріалами справи.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.12.2002р. між сторонами був укладений Договір № 646 про постачання електричної енергії (далі Договір), за умовами п. 1.1 якого позивач постачає електричну енергію відповідачу, а відповідач користується електроенергією та оплачує позивачу її вартість згідно з умовами цього Договору та додатків до Договору, що є його невідємними частинами.

Відповідно до умов п.п. 2.2.2, 2.2.3 Договору, відповідач зобовязується оплачувати позивачу вартість електричної енергії згідно з умовами додатку № 5 Порядок розрахунків за електроенергію. Відповідач зобовязується оплачувати генерацію та споживання реактивної електричної енергії електроустановками відповідача згідно з Додатком № 10 Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії (відповідно до Методики розрахунків плати за перетікання реактивної електроенергії між електропередавальною організацією та її споживачами).

Згідно з п. 3 Додатку № 5 до Договору Порядок розрахунків за електроенергію встановлено, що оплата отриманого відповідачем рахунку повинна виконуватись протягом не більше 5 операційних днів. Якщо на 5 день після отримання рахунку не надійде оплата, то на 7 день позивач має право припинити електропостачання.

Встановлено, що на виконання умов Договору, позивачем за період травень, липень листопад 2014 року було поставлено відповідачу активну електричну енергію вартістю 1 811 277,58 грн. та за періоди травень вересень, листопад грудень 2014 року реактивну електричну енергію вартістю 37 428,52 грн., що підтверджується актами прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії), які підписані уповноваженими представниками сторін без зауважень (а.с. 31-38), а також відповідними рахунками за зазначені вище періоди (а.с. 39-52).

Відповідач свої зобовязання стосовно оплати за активну електричну енергію за період травень, липень листопад 2014 року та реактивну електричну енергію за період травень вересень, листопад грудень 2014 року у повному обсязі не виконав, за отриману електроенергію своєчасно та у повному обсязі не розрахувався, у звязку з чим у останнього виникла сума заборгованості в сумі 1 848 706,10 грн.: за активну електричну енергію 1 811 277,58 грн., за реактивну електричну енергію 37 428,52 грн. Зазначені обставини підтверджуються матеріалами справи і сторонами не оспорюються.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.ст. 526, 527 Цивільного кодексу України боржник зобовязаний виконати свій обовязок та зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства.

Згідно п. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, судова колегія вважає вірним висновок суду про стягнення з відповідача суми боргу у розмірі за активну електричну енергію 1 811 277,58 грн. та за реактивну електричну енергію 37 428,52 грн.

Позивачем, через порушення відповідачем умов зазначеного договору, також нарахована до стягнення пеня в сумі 173 029,97грн., інфляційні в сумі 223 162,20 грн. та 3% річних в сумі 21 365,70 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України божник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судовою колегією перевірено розрахунок позивача інфляційних в сумі 223 162,20 грн., 3% річних в сумі 21 365,70 грн. та визнано його обґрунтованим, а рішення про задоволення позовних вимог в цій частині вірним.

Згідно п.п.1, 3 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 4.2.1 Договору за внесення платежів, передбачених пунктами 2.2.2-2.2.3 цього Договору, з порушенням термінів, визначених додатком № 5 Порядок розрахунків за електроенергію, Споживач сплачує Постачальнику електричної енергії пеню у розмірі 1 % за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати. Сума пені зазначається у розрахунковому документі окремим рядком.

У відповідності до вимог ст. 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має право у виняткових випадках зменшити розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню із сторони, що порушила зобовязання.

Згідно ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ст. 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобовязання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобовязанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Відповідно до п. 3 ст. 83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право, зокрема, зменшувати у окремих випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобовязання.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що зменшення розміру заявленої до стягнення пені є правом суду, а за відсутності переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення пені.

Відмовляючи в задоволенні позову в частині стягнення пені в розмірі 173 029,97 грн. суд першої інстанції навів перелік норм господарського та цивільного законодавства щодо права на зменшення розміру пені, але рішення не містить жодних доводів з приводу такої відмови.

Оскільки висновок суду в частині відмови у стягненні пені в даному рішенні не мотивований як зменшення її розміру, мотивування такого висновку не зазначено, рішення в цій частині підлягає скасуванню через порушення норм процесуального та матеріального права на підставі п. 4 ч. 1 ст. 104 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи той факт, що відповідач є комунальним підприємством, приймаючи до уваги те, що підприємство відповідача здійснює свою діяльність в Донецькій області, на території якої проводиться антитерористична операція згідно Указу Президента від 14.04.2014р. № 405/2014, наслідки цих подій призвели до нестабільної роботи підприємства та виникнення фінансових труднощів, про що зазначено у висновку Донецької торгово-промислової палати № 2005/12.12-03 від 03.07.2014, з урахуванням суми боргу та періоду її виникнення, а також враховуючи матеріальні інтереси обох сторін, судова колегія вважає, що вірно нарахований розмір пені в сумі 173 029,97 грн. необхідно зменшити до розміру 10%, отже стягненню з відповідача на користь позивача підлягає пеня в сумі 17 303,00 грн.

Судом першої інстанції на підставі ст. 121 Господарського процесуального кодексу України було надано розстрочку виконання рішення до 30.11.2016р., з яким позивач не погодився.

Відповідно до ст. 121 Господарського процесуального кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, господарський суд, який видав виконавчий документ, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок його виконання.

Судова колегія вважає обґрунтованим висновок господарського суду про надання розстрочення виконання рішення за клопотанням відповідача, у звязку з наявністю в даному випадку виключних обставин, враховуючи статус відповідача по наданню населенню послуг з водопостачання, складнощі з оплатою послуг кінцевими споживачами і реальними витратами в наслідок проведення у Донецькій області антитерористичної операції, а також те, що одноразове стягнення суми заборгованості призведе до негативних наслідків у сфері надання комунальних послуг у регіоні.

Також судом враховано доводи позивача щодо наявності у останнього великої дебіторської заборгованості, але зазначені обставини не є предметом розгляду в межах справи.

Разом з цим, надаючи розстрочку виконання рішення суду фактично щомісячно рівними частинами, суд першої інстанції визначив конкретні суми, що підлягають сплаті до певної дати.

Внаслідок стягнення з відповідача на користь позивача суми пені в розмірі 17 303,00 грн. збільшилась загальна сума до стягнення.

Отже, судова колегія вважає за необхідне скоригувати визначений судом порядок розстрочення, у звязку з чим п. 3 резолютивної частини рішення слід викласти в новій редакції у вигляді розстрочення виконання рішення господарського суду Запорізької області від 26.05.2015р. до 30.11.2016р. з виплатою суми стягнення щомісячно рівними частинами.

З урахуванням вищевикладеного, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 104 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду Запорізької області 26.05.2015 року у справі № 908/2432/15-г підлягає скасуванню в частині стягнення з відповідача пені. В скасованій частині слід прийняти нове рішення, яким позов про стягнення пені задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь позивача 17 303,00 грн. пені. В задоволенні вимог про стягнення пені в іншій частині слід відмовити.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по справі покладаються на сторін, пропорційно задоволеним позовними вимогам, у зв'язку з чим слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 13,21 грн.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго», м. Горлівка, Донецька область задовольнити частково.

Скасувати рішення господарського суду Запорізької області від 26.05.2015 року у справі № 908/2432/15-г в частині відмови у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго», м. Горлівка, Донецька область до Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу», м. Маріуполь, Донецька область про стягнення пені в сумі 173 029,97 грн.

В скасованій частині прийняти нове рішення, яким стягнути з Комунального підприємства "Компанія "Вода Донбасу" (87547, Донецька область, м. Маріуполь, вул. К. Лібкнехта, 177-а, ) на користь Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Донецькобленерго"(84601, Донецька область, м. Горлівка, пр. Леніна, буд. 11, ) пеню в сумі 17 303,00 грн. В задоволенні решти позовних вимог про стягнення пені відмовити.

Пункт 3 резолютивної частини рішення господарського суду Запорізької області від 26.05.2015 року у справі № 908/2432/15-г викласти в наступній редакції: «Розстрочити виконання рішення господарського суду Запорізької області від 26.05.2015р. у справі №908/2432/15-г до 30.11.2016 року з виплатою суми стягнення рівними частинами щомісячно».

В іншій частині рішення господарського суду Запорізької області від 26.05.2015 року у справі № 908/2432/15-г слід залишити без змін.

Зобовязати господарський суд Запорізької області видати відповідний наказ.

Постанову може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий О.В. Стойка

Судді К.І. Бойченко

ОСОБА_3

Надр. 5 прим.

1 позивачу

2 відповідачу

3 до справи

4 ДАГС

5 ГСЗО