КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" вересня 2015 р. Справа№ 910/5628/15-г

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Агрикової О.В.

суддів: Рудченка С.Г.

Чорногуза М.Г.

при секретарі судового засідання: Білецький Л.І.,

за участю представників сторін:

від позивача - Бондаренко О.М. (дов. № 10/00-35 від 18.02.2015);

від відповідача1 - Коноваленко Є.Л. (дов. №б/н від 27.03.2015 року);

від відповідача 2 - Попов А.С. (дов. № б/н від 27.03.2015);

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги

публічного акціонерного товариства "Банк Форум" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Форум" Ларченко Ірини Миколаївни та товариства з обмеженою відповідальністю "Будматеріали"

на рішення Господарського суду міста Києва від 29.05.2015 року

у справі №910/5628/15-г (суддя Л.М. Шкурдова)

за позовом публічного акціонерного товариства "Банк Форум" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Форум" Ларченко Ірини Миколаївни, м. Київ

до 1) товариства з обмеженою відповідальністю "Будматеріали", м. Київ

2) товариства з обмеженою відповідальністю "Техобладнання", м. Луганськ

про стягнення 152 257, 33 грн., -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2015 року публічне акціонерне товариство "Банк Форум" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Форум" Ларченко Ірини Миколаївни звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до 1) товариства з обмеженою відповідальністю "Будматеріали", 2) товариства з обмеженою відповідальністю "Техобладнання" про стягнення 152 257, 33 грн.

25.05.2015 року позивач подав до канцелярії суду уточнені позовні вимоги про стягнення за кредитним договором №6-0017/13/22-OVR від 11.09.2013 року в яких просив стягнути 159 979, 98 грн. з яких 93 331, 54 грн. прострочена заборгованість за основною сумою кредиту, 8 029, 08 грн. прострочена заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитними коштами, 58 619, 36 грн. пеня.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 29.05.2015 року позов задоволено частково. Присуджено до стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Техобладнання" та товариства з обмеженою відповідальністю "Будматеріали" солідарно на користь публічного акціонерного товариства "Банк Форум" заборгованість по поверненню кредитних коштів в розмірі 93 331, 54 грн. та прострочену заборгованість за нарахованими процентами в сумі 8 029, грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням, публічне акціонерне товариство "Банк Форум" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Форум" Ларченко Ірини Миколаївни подало до Київського апеляційного господарського суду скаргу, в якій просить змінити рішення Господарського суду міста Києва від 29.05.2015 року по справі №910/5628/15-г в частині відмови в задоволенні позовних вимог стосовно пені. Задовольнити позовні вимоги про стягнення солідарно з відповідачів на користь позивача пеню за несвоєчасне погашення заборгованості за овердрафтом та несвоєчасну сплату процентів за кредитним договором (овердрафт) №6-0017/13/22-OVR від 11.09.2013 року у сумі 58 619, 36 грн. Рішення господарського суду міста Києва від 29.05.2015 року по справі " 910/5628/15-г в частині солідарного стягнення суми заборгованості по поверненню кредитних коштів в розмірі 93 331, 54 грн. та простроченої заборгованості за нарахованими процентами в сумі 8 029, 08 грн. залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги мотивовано тим, що судом першої інстанції неправильно застосовано положення ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення АТО», та необгрунтовано звільнено відповідачів від сплати штрафних санкцій у вигляді пені за порушення умов договору.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.07.2015 року прийнято апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Банк Форум" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Форум" Ларченко Ірини Миколаївни на рішення господарського суду міста Києва від 29.05.2015 року по справі №910/5628/15-г до провадження та призначено розгляд справи на 22.07.2015 року.

Також, не погодившись із вищевказаним рішенням, товариство з обмеженою відповідальністю "Будматеріали" подало до Київського апеляційного господарського суду скаргу, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 29.05.2015 року у справі №910/5628/15-г та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини справи, що мають значення для справи, не застосовано до спірних відносин положення статті 606 Цивільного кодексу України, а також положення Закону України «Про банки та банківську діяльність». Відповідач-1 зазначає, що місцевим судом не прийнято до уваги, що заборгованість за Кредитним договором виникла у відповідача-1 внаслідок зупинки нормальної роботи позивача як банківської установи та через бойові дії в Луганській області, через які зупинилась господарська діяльність відповідача-1.

До апеляційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Будматеріали" також додано клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на подання апеляційної скарги на рішення господарського суду міста Києва від 29.05.2015 року у справі №910/5628/15-г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.07.2015 року клопотання товариства з обмеженою відповідальністю "Будматеріали" про відновлення пропущеного процесуального строку для подання апеляційної скарги на рішення господарського суду міста Києва від 29.05.2015 року у справі №910/5628/15-г задоволено; відновлено товариству з обмеженою відповідальністю "Будматеріали" пропущений процесуальний строк для подання апеляційної скарги; прийнято апеляційну скаргу до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя Агрикова О.В., судді Мальченко А.О., Чорногуз М.Г., об'єднано апеляційні скарги публічного акціонерного товариства "Банк Форум" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Форум" Ларченко Ірини Миколаївни та товариства з обмеженою відповідальністю "Будматеріали" на рішення господарського суду міста Києва від 29.05.2015 року у справі №910/5628/15-г в одне апеляційне провадження; розгляд справи призначено на 02.09.2015 року.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 02.09.2015 року, у зв'язку із перебуванням судді Мальченко А.О. у відпустці, для розгляду справи сформовано колегію у складі: головуючий по справі суддя - Агрикова О.В., судді: Рудченко С.Г., Чорногуз М.Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 02.09.2015 року апеляційні скарги публічного акціонерного товариства "Банк Форум" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Форум" Ларченко Ірини Миколаївни та товариства з обмеженою відповідальністю "Будматеріали" на рішення господарського суду міста Києва від 29.05.2015 року у справі № 910/5628/15-г прийнято до провадження у складі колегії суддів: головуюча суддя Агрикова О.В., судді Рудченко С.Г., Чорногуз М.Г.

В судове засідання, призначене на 02.09.2015 року, з'явились представники позивача, відповідача-1, відповідача-2, надали усні пояснення по суті спору, відповіли на запитання суду.

Представник позивача підтримав вимоги апеляційної скарги.

Представники відповідачів заперечували щодо задоволення апеляційної скарги позивача, та просили задовольнити апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Будматеріали».

Статтею 101 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 11.09.2013 року між публічним акціонерним товариством "Банк Форум" (кредитор) та товариством з обмеженою відповідальністю "БУДМАТЕРІАЛИ" (позичальник) було укладено кредитний договір (овердрафт) №6-0017/13/22-ОVR від 11.09.2013 року (далі - Кредитний договір) (а.с. 19-24), у відповідності до п.1.1. якого кредитор зобов'язується на умовах, визначених договором, надавати позичальнику кредитні кошти на засадах забезпечення, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання шляхом здійснення платежів з поточного рахунку позичальника, згідно з розрахунковими документами позичальника на суму, що перевищуватиме фактичний (кредитовий) залишок на поточному рахунку, в межах визначених договором граничної суми коштів та строку дії ліміту овердрафту, а позичальник зобов'язується вчасно погашати кредитору заборгованість за овердрафтом, а також сплачувати на користь кредитора проценти та комісії в розмірі, в строки (терміни) та на умовах, визначених договором.

Згідно з п.1.2. Кредитного договору, визначено розмір та валюту ліміту овердрафт як 500 000,00 грн., строк дії ліміту овердрафту - до 10 вересні 2014 року включно.

Відповідно до п. 1.2.4 Кредитного договору за користування кредитними коштами було встановлено проценту ставку в розмірі 20,0% (двадцять) річних.

З матеріалів справи вбачається, що 21.11.2013 року між позивачем та відповідачем-1 було укладено Договір про внесення змін №1 до Кредитного договору, у відповідності до якого п.1.2 викладено в наступній редакції: встановлено новий розмір овердрафту - 1 500 000,00 грн., змінено максимальний період фактичного безперервного існування заборгованості за овердрафтом - з 90 до 365 календарних днів, тощо. Крім того було збільшено розмір відповідальності Позичальника за порушення своїх обов'язків за кредитним договором.

Пунктом 4.1. Кредитного договору сторони дійшли згоди, що за користування овердрафтом Позичальник сплачує Банку проценти, що нараховуються на суму фактичної заборгованості Позичальника за Кредитом за фактичний строк існування заборгованості за Кредитом з періодичністю, визначеною в п. 4.3. Кредитного договору. При розрахунку процентів враховується день надання Кредиту та не враховується день повного погашення заборгованості за Кредитом, використовується річна процентна ставка в розмірі, зазначеному в п. 3.2. Кредитного договору, та приймається рік, що складається з фактичної кількості календарних днів у відповідному році - 365 або 366 днів.

У відповідності до п. 4.2 Кредитного договору, за користування овердрафтом позичальник сплачує проценти за фіксованою процентною ставкою з можливим збільшенням їх розміру без укладення відповідного договору про внесення змін у випадках, передбачених договором, зокрема внаслідок порушення позичальником відповідних своїх обов'язків, тощо.

Згідно з п.4.3 Кредитного договору у разі чергового надання овердрафту в період з 1-го по 25-те число поточного місяця включно проценти за користування овердрафтом нараховуються кредитором за період від дати надання овердрафту по 25-те число поточного місяця включно, або до дати повного погашення заборгованості за овердрафтом або до дати перенесення заборгованості за овердрафтом, залежно від того, що настане раніше. Сплаті такі проценти підлягають в період з 26-го числа поточного місяця по останній календарний день поточного місяця включно.

У разі чергового надання овердрафту після 25-го числа поточного місяця (або продовження існування заборгованості за овердрафтом станом на 26-те число поточного місяця) проценти за користування Овердрафтом нараховуються кредитором за період від дати надання овердрафту (а у разі продовження існування заборгованості за овердрафтом станом на 26-те число поточного місяця - за період з 26-го числа поточного місяця) по 25-те число наступного календарного місяця включно, або до дати повного погашення заборгованості за овердрафтом або до дати перенесення заборгованості за овердрафтом на відповідний рахунок обліку простроченої кредитної заборгованості, залежно від того, що настане раніше. Сплаті такі проценти підлягають в період з 26-го числа наступного календарного місяця по останній календарний день наступного місяця включно.

При повному остаточному погашенні заборгованості за овердрафтом проценти за користування овердрафтом нараховуються кредитором до дати повного остаточного погашення заборгованості за овердрафтом. Сплаті такі проценти підлягають в день повного остаточного погашення заборгованості за овердрафтом.

Проценти на прострочену заборгованість за овердрафтом нараховуватимуться кредитором щоденно і підлягатимуть сплаті в строки, передбачені договором, проте, починаючи з 31-го календарного дня від дати перенесення фактичної заборгованості за овердрафтом на відповідний рахунок обліку простроченої кредитної заборгованості (включаючи дату такого перенесення) або з дня, наступного за кінцевим терміном зазначеним в п. 1.2. договору, залежно від того, що матиме місце раніше, проценти, вже нараховані на прострочену заборгованість за овердрафтом і не сплачені станом на цей день, переносяться на рахунки обліку прострочених процентів за овердрафтом, а проценти, що в подальшому нараховуватимуться на прострочену заборгованість за овердрафтом, - переноситимуться на рахунки обліку прострочених процентів за овердрафтом в день їх нарахування. На суму прострочених процентів нараховується пеня згідно з п. 9.2 договору.

В забезпечення виконання зобов'язань відповідача-1, 11.09.2013 року між публічним акціонерним товариством "Банк Форум" (кредитор) та товариством з обмеженою відповідальністю "Техобланання" (поручитель) було укладено договір поруки №3-0207/13/22-Р (далі - Договір поруки) (а.с. 27-29).

У відповідності до п. 1.1 вказаного договору поручитель поручається перед кредитором за належне та своєчасне виконання відповідачем 1 у повному обсязі зобов'язань за кредитним договором (овердрафт) №6-0017/13/22-OVR від 11.09.2013, а саме: повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, а також можливої неустойки (пені, штрафу) у розмірі та у випадках, передбачених договором.

У разі порушення боржником забезпечених порукою згідно з договором зобов'язань за кредитним договором поручитель та боржник відповідають перед кредитором як солідарні боржники, а кредитор, відповідно, має право звернутися з вимогою про повне або часткове виконання будь-якого із забезпечених порукою зобов'язань як до боржника та поручителя разом, так і до будь-кого з них окремо.

Пунктом п.5.9. Договору поруки сторони дійшли згоди, що договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та діє до настання однієї з обставин: виконання (в тому числі дострокового) боржником забезпеченого порукою зобов'язання; погашення поручителем всієї заборгованості боржника за кредитним договором; якщо кредитор в межах трирічного строку з дня настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого порукою, не пред'явить вимоги до поручителя.

Згідно виписок по особовим рахункам відповідача-1, сформованим публічним акціонерним товариством "Банк Форум", за період з 21.11.2013 року по 19.11.2014 року та з 19.11.2014 року по 18.02.2015 року заборгованість відповідача 1 за договором по овердрафту складає 93 331,54 грн.

Спір у справі, на думку позивача, виник у зв'язку із неналежним виконанням відповідачем умов Кредитного договору, внаслідок чого виникла заборгованість. На підставі викладеного, позивач звернувся до суду за захистом порушених прав з позовом про стягнення солідарно з відповідача-1 та відповідача-2 заборгованості на підставі Договору поруки.

Проаналізувавши зміст укладеного між позивачем та відповідачем-1 договору, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку, що за своєю правовою природою укладений договір є кредитним договором.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Статтею 1056-1 Цивільного кодексу України встановлено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором.

У відповідності до ч. 3 ст. 346 Господарського кодексу України кредити надаються банком під відсоток. Надання безвідсоткових кредитів забороняється, крім випадків, передбачених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Умовами пункту 1.2 договору визначено розмір валютного кредиту овердрафту у сумі 500000 грн., строк дії ліміту - до 10.09.2014 та процентну ставку, що становить 20% річних, виходячи з фактичної кількості календарних днів у році.

Додатковим договором №1 від 21.11.2013 року до Кредитного договору сторонами викладено п.1.2 в новій редакції, а саме: встановлено новий розмір овердрафту - 1 500 000,00 грн., змінено максимальний період фактичного безперервного існування заборгованості за овердрафтом - до 365 календарних днів з моменту укладення кредитного договору.

Згідно виписок позивача по особовим рахункам відповідача-1 за період з 21.11.2013 року по 19.11.2014 року та з 19.11.2014 року по 18.02.2015 року заборгованість останнього за договором по овердрафту складає 93 331,54 грн.

За приписами ст. 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом першої інстанції встановлено, з чим погоджується колегія суддів, що відповідач-1, в порушення норм чинного законодавства України та умов Кредитного договору, вчасно не погасив кредитору заборгованість за Овердрафтом, а також не сплатив на користь кредитора проценти, внаслідок чого виникла заборгованість.

У відповідності до ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Статтею 553 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Відповідно до ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Враховуючи викладене, зважаючи на доведеність факту наявності боргу відповідача-1 перед позивачем, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог в частині стягнення солідарно з відповідачів заборгованості по поверненню кредитних коштів в розмірі 93 331,54 грн. та простроченої заборгованості за нарахованими процентами в розмірі 8 029,08 грн.

Щодо доводів апеляційної скарги про не застосування судом першої інстанції ст. 606 Цивільного кодексу України колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 606 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється поєднанням боржника і кредитора в одній особі. Тобто приписи ст. 606 Цивільного кодексу України встановлюють такий спосіб припинення цивільно-правового зобов'язання, що не залежить від волі сторін.

Поєднання боржника і кредитора може бути лише в межах одного договору (зобов'язання).

У випадках, коли є наявними дві сторони, кредитор і боржник, у правовідносинах із зустрічними зобов'язаннями, ніколи не застосовуються підстави для припинення зобов'язань, передбачені ст. 606 Цивільного кодексу України.

Тому, помилковою є думка апелянта, що на підставі ст. 606 Цивільного кодексу України можуть припинитися зустрічні зобов'язання самостійних суб'єктів права, які одночасно за різними зобов'язаннями є і кредитором і боржником по відношенню один до одного.

Зобов'язання - це правовідношення між, як мінімум, двома сторонами, а поєднання двох сторін в одній особі є підставою для припинення зобов'язання.

Із зазначеного видно, що, якщо вкладник за договором банківського вкладу одночасно є боржником за кредитним договором, то в такому разі не може відбуватися поєднання боржника і кредитора в одній особі, натомість залишаються дві особи, в яких є взаємні зобов'язання.

Застосовуючи правову конструкцію, яка передбачена ст. 606 Цивільного кодексу України, до правовідносин, коли вкладник за договором банківського вкладу одночасно є боржником за кредитним договором, сторони в дійсності намагаються вести мову про припинення зобов'язання шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог, що передбачено ст. 601 Цивільного кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Вищий господарський суд у справі №910/3315/14 від 04.02.2015 року, у справі №922/2964/14 від 18.03.2015 року, у справі №915/2438/14 від 25.03.2015 року, у справі №910/20339/14 від 23.04.2015 року, у справі №910/18154/14 від 29.04.2015 року, у справі №927/1522/14 від 14.05.2015 року, у справі №910/20158/14 від 20.05.2015 року та у справі №910/21757/14.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача-1 та відповідача-2 солідарно 58 619,36 грн пені колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до п.9.2 договору за несвоєчасне погашення заборгованості за овердрафтом, несвоєчасну сплату процентів та/або комісій за договором позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діятиме протягом відповідного порушення, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Пеня сплачується окремо від процентів, комісій та штрафу, що підлягають сплаті відповідно до договору.

Колегія суддів зазначає, що Указом Президента України №405/2014 від 14.04.2014 року введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 року ,,Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України" та розпочато проведення Антитерористичної операції (далі - АТО) на території Донецької і Луганської областей.

Відповідно до ст. 1 Закону України ,,Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України ,,Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 року ,,Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14.04.2014 року №405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України; територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України ,,Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 року ,,Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 № 1053-р затверджений перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, відповідно до якого до таких населених пунктів віднесено місто Донецьк, де зареєстроване ДП "Донецька залізниця".

Однак, розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року №1079-р зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року №1053-р.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.01.2015 року у справі №826/18327/14, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2015 року, визнано нечинним розпорядження Кабінету міністрів України від 05.11.2014 року №1079-р "Про зупинення дії розпорядження Кабінету міністрів України від 30 жовтня 2014 р. №1053-р".

У відповідності до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Тобто, для застосування судом вказаного закону необхідною умовою є встановлення факту знаходження (здійснення діяльності) підприємства, що є стороною у справі, саме на тій території, на яку поширюється дія вказаного закону.

З матеріалів справи вбачається, що станом на час укладання Кредитного договору відповідач-1 був зареєстрований за наступною адресою: 91047, м. Луганськ, вул. Оборонна, б. 32а.

На підставі Протоколу загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю «Будматеріали» від 26.05.2014 року, було вирішено змінити місцезнаходження відповідача-1. (а.с. 103-104).

Відповідач-2, на момент укладання Іпотечного договору та наразі, зареєстрований за наступною адресою: 91047, м. Луганськ, вул. Оборонна, буд. 32-а, кімната 303 (а.с. 40-42).

Враховуючи, що місто Луганськ входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, враховуючи, що проведення на територіях Донецької та Луганської областей АТО являється загальновідомою обставиною, яка не потребує доказування в розумінні ст. 35 ГПК України, а також беручи до уваги те, що відповідачі проводили свою господарську діяльність на території зони АТО, що підтверджується наявними матеріалами справи, то в даному випадку слід застосовувати статтю 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції".

З огляду на наведені обставини, судом першої інстанції правомірно відмовлено в задоволенні позовних вимог в частині солідарного стягнення з відповідачів пені за простроченим кредитом та процентами, оскільки у відповідача-1 та відповідача-2 відсутнє зобов'язання щодо сплати пені за договором в силу положень ст. 2 Закону України ,,Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції".

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Проценти, сплачувані позичальником за користування кредитом, за своїм характером є встановленою договором платою за користування грошовими коштами, а не неустойкою, яка є не тільки способом забезпечення виконання зобов'язань, а також й однією з форм цивільно-правової відповідальності.

Отже, за кредитним договором основним зобов'язанням є сплата як самого кредиту, так і процентів за користування ним, тому доводи в частині того, що ч. 2 Закону України ,,Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" не заборонено нарахування пені на проценти за користування кредитом спростовуються змістом зобов'язання (основного), зазначеного у ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, до якого включено проценти.

Згідно зі ст.ст. 32-34 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь - які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З огляду на викладене вище, колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевий господарський суд, виконавши всі вимоги процесуального закону і всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Таким чином, колегія суддів встановила, що обставини, на які посилаються скаржники, не можуть бути підставою для зміни або скасування рішення Господарського суду міста Києва від 29.05.2015 року у справі №910/5628/15-г.

Доводи скаржників, наведені в апеляційних скаргах зводяться до намагань надати їм перевагу над встановленими судом першої інстанції обставинами, та переоцінити ці обставини, однак, які не впливають на результат розгляду справи.

Керуючись статтями 33, 34, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Банк Форум" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Форум" Ларченко Ірини Миколаївни на рішення Господарського суду міста Києва від 29.05.2015 року у справі №910/5628/15-г залишити без задоволення.

2. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Будматеріали" на рішення Господарського суду міста Києва від 29.05.2015 року у справі №910/5628/15-г залишити без задоволення.

3. Рішення Господарського суду міста Києва від 29.05.2015 року у справі №910/5628/15-г залишити без змін.

4. Справу №910/5628/15-г повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя О.В. Агрикова

Судді С.Г. Рудченко

М.Г. Чорногуз