ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

25.08.2015 р. Справа№ 5015/4737/12

Господарський суд Львівської області у складі судді Сухович Ю.О., розглянувши матеріали

скарги Новороздільського міського центру зайнятості, м.Новий Розділ, Львівська область

на дії органу державної виконавчої служби - Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області

у справі №5015/4737/12

за первісним позовом Приватного акціонерного товариства "Будівельне управління - 62", м.Новий Розділ, Львівська область

до відповідача Новороздільського міського центру зайнятості, м.Новий Розділ, Львівська область

про стягнення 58 517,70 грн.

за зустрічним позовом Новороздільського міського центру зайнятості, м.Новий Розділ, Львівська область

до відповідача Приватного акціонерного товариства "Будівельне управління - 62", м.Новий Розділ, Львівська область

про визнання договору від 27.02.2012 року №11 недійсним.

За участю:

від скаржника Лебедь О.В.- головний спеціаліст-юрисконсульт (довіреність №1148/09 від 31.07.2015 року);

від стягувача не з"явився;

від ВДВС не з"явився.

Суть спору: На розгляд господарського суду Львівської області надійшла скарга Новороздільського міського центру зайнятості на дії органу державної виконавчої служби - Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області у справі №5015/4737/12 за первісним позовом Приватного акціонерного товариства "Будівельне управління - 62" до відповідача Новороздільського міського центру зайнятості про стягнення 58 517,70 грн.; за зустрічним позовом Новороздільського міського центру зайнятості до відповідача Приватного акціонерного товариства "Будівельне управління - 62" про визнання договору від 27.02.2012 року №11 недійсним.

Ухвалою суду від 25.06.2015р. прийнято скаргу до розгляду та призначено судове засідання на 03.08.2015р.

У судовому засіданні 03.08.2015р. розгляд скарги було відкладено на 20.08.2015р.

У судовому засіданні 20.08.2015р. оголошувалась перерва до 25.08.2015р.

Представник скаржника вимоги, викладені у скарзі підтримав повністю та просив їх задоволити. Окрім того, просив задоволити заяву про забезпечення позову за вх.№1222/09 від 19.08.2015р. (вх.№3671/15 від 19.08.2015р.), згідно якої просить зупинити стягнення на підставі постанови ВП №47740277 від 07.08.2015р. про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 6002,54 грн. та постанови ВП №47740277 від 07.08.2015р. про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 72,66 грн. до вирішення господарським судом Львівської області справи №5015/4737/12 за скаргою Новороздільського міського центру зайнятості на дії державного виконавця ВПВР УДВС Головного територіального управляння юстиції у Львівській області.

Представники стягувача та органу ДВС в судове засідання не з"явилися. В судовому засіданні проведеному 20.08.2015р. їх явка не визнавалась обов"язковою.

В попередньому судовому засіданні представник органу ДВС заперечував проти задоволення скарги, обгрунтовуючи незначне порушення строків специфікою надсилання поштової кореспонденції, а також зазначав, що боржник не скористався наданим йому правом на звернення із заявою про відкладення виконавчих дій передбаченим ст.35 Закону України "Про виконавче провадження". Крім того, зазначав, що до 07.08.2015р. виконавчі дії не проводились, однак боржник не виконав добровільно рішення суду.

Згідно ч.2 ст.1212 ГПК України неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

Зважаючи на те, що стягувач та орган ДВС були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду скарги, їх явка не визнавалась обов"язковою, враховуючи відсутність клопотань про відкладення розгляду скарги, суд дійшов висновку розглянути її без участі представників стягувача та органу ДВС.

Розглянувши скаргу на дії Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, заслухавши представника боржника, дослідивши матеріали справи судом встановлено:

На новому розгляді рішенням господарського суду від 27.08.2014р. у справі 5015/4737/12 первісний позов задоволено частково. Стягнуто з Новороздільського міського центру зайнятості на користь Приватного акціонерного товариства "Будівельне управління - 62" 55 789,20 грн. заборгованості, 752,00грн. 3% річних, 1 880,02 грн. пені, 1604,19грн. судового збору. У задоволенні решти первісного позову відмовлено. У задоволенні зустрічного позову про визнання договору від 27.02.2012 року №11 недійсним відмовлено повністю.

Вказане рішення залишене без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 27.11.2014р., яка у свою чергу залишена без змін постановою Вищого господарського суду України від 16.03.2015р.

На виконання рішення суду господарського суду від 27.08.2014р. у справі 5015/4737/12, яке набрало законної сили 27.11.2014р. видано наказ від 12.12.2014р.

Постановою Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 08.06.2015р. відкрито виконавче провадження №47740277 з виконання наказу господарського суду від 27.08.2014р. у справі 5015/4737/12.

Скаржник зазначає, що вказана постанова надійшла на поштове відділення зв"язку 16.07.2015р. та отримана представником 17.06.2015р., зареєстрована через вхідну кореспонденцію за вх.№982. Доказом чого є довідка Жидачівського ЦПЗ-4 ВПЗ Новий Розділ від 18.06.2015р.

У п.2 постанови про відкриття виконавчого провадження зазначено, що боржнику надається строк до семи днів з дня прийняття постанови для самостійного виконання судового рішення. Скаржник зазначає, що всупереч нормі ст.25 Закону України "Про виконавче провадження" державним виконавцем несвоєчасно надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження, що призвело до порушення прав та інтересів боржника у виконавчому провадженні, а також до неможливості скористатися вказаним законом і поставила його у нерівне становище з іншими учасниками виконавчого провадження.

У зв"язку з тим, що боржник отримав постанову про відкриття виконавчого провадження після закінчення строку наданого для її добровільного виконання, він просить визнати неправомірними та незаконними дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області щодо несвоєчасного надсилання боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження від 08.06.2015р. №47740277.

При прийнятті ухвали суд виходить з наступного.

Згідно ч.3 ст.6 Закону України "Про виконавче провадження", рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом.

Зокрема, ч.4 ст.82 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ.

Відповідно до ч.1 ст.1212 ГПК України, скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначаються Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно зі ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.25 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Згідно ч.5 ст.25 Закону України "Про виконавче провадження" копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Відповідно до ч.1 ст.31 Закону України "Про виконавче провадження" копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Постановою Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 08.06.2015р. відкрито виконавче провадження №47740277 з виконання наказу господарського суду від 27.08.2014р. у справі 5015/4737/12. Боржнику надано строк до семи днів з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження для самостійного виконання рішення.

Як вбачається із матеріалів справи, зокрема штемпеля поштового відділення зв"язку на поштовому конверті, вказана постанова була надіслана боржнику 12.06.2015р., а отримана останнім 16.06.2015р., що підтверджується поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення №067 та даними, розміщеними на офіційному сайті Українського державного підприємства поштового зв"язку "Укрпошта".

Водночас, скаржником надано довідку поштового відділення зв"язку (Жидачівський ЦПЗ-4) від 18.06.2015р. про те, що рекомендований лист за № 067 від 12.06.2015р. поступив з м.Львів 16.06.2015р. і одержаний уповноваженою особою 17.06.2015р.

Постановою Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 08.06.2015р. про відкриття виконавчого провадження №47740277 боржнику було надано строк до семи днів з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження для самостійного виконання рішення.

Отже, станом на дату отримання постанови 16.06.2015р. строк наданий боржнику для добровільного виконання постанови вже сплив.

Враховуючи положення ч.5 ст.25 Закону України "Про виконавче провадження" постанова про відкриття виконавчого провадження від 08.06.2015р. (день прийняття -понеділок) повинна бути надіслана боржнику не пізніше наступного робочого дня, тобто не пізніше 09.06.2015р. (вівторок), однак була надіслана лише 12.06.2015р. (п"ятниця).

Внаслідок порушення державним виконавцем положень ч.5 ст.25 Закону України "Про виконавче провадження", боржник об'єктивно був позбавлений можливості самостійно виконати вимогу в строк, визначений державним виконавцем згідно ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», а отже безперечно такими діями виконавчої служби було порушено вимоги ч. 5 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» та законне право боржника на добровільне виконання виконавчого документу.

Згідно ст. 35 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності обставин, що перешкоджають провадженню виконавчих дій, або у разі несвоєчасного одержання сторонами документів виконавчого провадження, внаслідок чого вони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, державний виконавець може відкласти виконавчі дії за заявою стягувача чи боржника або з власної ініціативи на строк до десяти робочих днів. Про відкладання провадження виконавчих дій державний виконавець виносить відповідну постанову, про що повідомляє сторонам.

Посилання представника державної виконавчої служби на відсутність звернень боржника із заявою про відкладення виконавчих дій на підставі ст.35 Закону України "Про виконавче провадження" є безпідставним. Слід звернути увагу на те, що вказана стаття надає боржнику право, яким він може скористатись на власний розсуд, водночас не зобов"язує його на звернення із заявою про відкладення виконавчих дій. Так, як і державний виконавець наділений лише правом на відкладення виконавчих дій, а не обов"язком.

Строки надсилання поштової кореспонденції, зокрема постанов про відкриття виконавчого провадження визначені Законом України "Про виконавче провадження", відтак посилання представника виконавчої служби на специфіку надсилання поштової кореспонденції Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області є необгрунтованим та не може спростувати факт порушення ч.5 ст.25 Закону України "Про виконавче провадження".

З огляду на те, що боржника було повідомлено про відкриття виконавчого провадження з порушенням встановленого законодавством строку, чим порушено його права, відтак скарга підлягає до задоволення.

У п.п.9.13 п.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012р. із змінами і доповненнями "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", вказано, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє. При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Розглянувши подану скаржником заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі постанови ВП №47740277 від 07.08.2015р. про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 6002,54 грн. та постанови ВП №47740277 від 07.08.2015р. про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 72,66 грн. до вирішення господарським судом Львівської області справи №5015/4737/12 за скаргою Новороздільського міського центру зайнятості на дії державного виконавця ВПВР УДВС Головного територіального управляння юстиції у Львівській області, суд дійшов висновку відсутності підстав для її задоволення. При цьому суд виходить з наступного:

Згідно ст.66 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Одним із заходів до забезпечення позову відповідно до ст.67 ГПК України є зупинення стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Обов'язок доказування наявності обґрунтованих підстав для забезпечення позову покладається на особу, яка звернулась із вказаною заявою, у даному випадку обов'язок доказування наявності підстав для забезпечення позову покладається на скаржника.

Так, згідно абзацу 2 п.1 постанови Постанова пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» від 26.12.2011р. N 16 із змінами та доповненнями особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

В порушення вищенаведеного скаржником не було надано суду належних доказів які можуть бути підставою для забезпечення позову. Лише припущення про можливість блокування державним виконавцем рахунків центру зайнятості, що може призвести до порушення його роботи, зокрема в частині виплати матеріального забезпечення особам з числа безробітних громадян та виплати заробітної плати працівникам, не є підставою для вжиття заходів до забезпечення позову.

Слід зазначити, що відповідно ч.5 ст.124 Конституції України судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України.

В порядку ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до абзацу 2 ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Керуючись ст.ст. 86-87, 1212 ГПК України господарський суд,-

У Х В А Л И В :

1. Заяву Новороздільського міського центру зайнятості на дії органу державної виконавчої служби - Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області задоволити.

2. Визнати незаконними дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області щодо несвоєчасного надсилання боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження від 08.06.2015р. №47740277.

3. Відмовити у задоволенні заяви Новороздільського міського центру зайнятості про забезпечення позову.

4. Ухвала набирає законної сили у день її прийняття та може бути оскаржена до Львівського апеляційного господарського суду в порядку та строки вказані у ст.91-93 ГПК України.

Суддя Сухович Ю.О.