ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" вересня 2015 р.Справа № 922/3940/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Суярко Т.Д.

при секретарі судового засідання Цвірі Д.М.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк", м. Дніпропетровськ
до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Харків
про стягнення коштів у сумі 43633,12 грн.
за участю представників:

позивача: ОСОБА_2, довіреність № 834-К-О від 23.02.2015 р.,

відповідача: не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Публічне акціонерне товариство «Акцент-Банк», звернувся з позовом до відповідача Фізичної особи підприємця ОСОБА_1, про стягнення заборгованості за договором № Б/Н від 23.09.2013 р. в розмірі 43633,12 грн. (23000,00 грн. заборгованість за кредитом; 11537,11 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 6819,01 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; 2277,00 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом). Окрім того, позивач просив суд покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору в сумі 1827,00 грн.

Позовні вимоги вмотивовано неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобовязань за договором № Б/Н від 23.09.2013 р. щодо повернення отриманих кредитних коштів.

В судовому засіданні 07 вересня 2015 року представник позивача надала для долучення до матеріалів справи пояснення (вх.№ 35339 від 07.09.2015 р.), позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити.

Відповідач правом на участь в судових засіданнях не скористався, витребуваних судом документів не надав, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Так, направлені на адресу відповідача, визначену у позовній заяві та ЄДРПОУ, ухвали були повернуті до суду у звязку з закінченням терміну зберігання (а.с. 78-86), що відповідно до розяснень Вищого господарського суду України, викладених у п. 3.9.1 Постанови Пленуму від 26 грудня 2011 року N 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», свідчить про належне повідомлення адресата про час і місце розгляду справи судом.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд встановив наступне.

23 вересня 2013 року відповідачем було підписано заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, відповідно до якої висловив свою згоду з умовами та правилами надання банківських послуг (які розміщені в мережі Інтернет на сайті www.pb.ua), тарифами банку, які разом з даною анкетою (заявою) складають договір банківського обслуговування.

Вказаною заявою відповідач приєднався та зобов'язався виконувати умови, викладені в Умовах та Правилах надання банківських послуг, тарифах ПриватБанку (далі - "Умови та Правила банку").

Згідно Правил, розміщених на сайті банку www.privatbank.ua, ці правила є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам. Таким чином, клієнт отримує доступ до всіх без виключення послуг Приватбанку.

Пунктом 3.11.1 Умов та Правил банку визначено, що вид кредиту - кредитний ліміт на поточний рахунок корпоративного клієнта, тобто відповідача.

Відповідно до п. 3.11.1.1 Умов та правил банку, кредитний ліміт на поточний рахунок (далі - Кредит) надається на поповнення обігових коштів і здійснення поточних платежів клієнта, в межах кредитного ліміту (далі - Ліміт). Техніко-економічне обґрунтування кредиту - фінансування поточної діяльності. Про розмір ліміту банк повідомляє клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банку і клієнта (система клієнт-банк, Інтернет клієнт банк, sms - повідомлення або інших). Банк здійснює обслуговування ліміту клієнта, що полягає у проведенні його платежів понад залишок коштів на поточному рахунку клієнта, при наявності вільних грошових ресурсів, за рахунок кредитних коштів в межах ліміту, шляхом дебетування поточного рахунку. При цьому утворюється дебетове сальдо.

Згідно з п. 3.11.1.3 Умов та Правил банку, Кредит надається в обмін на зобов'язання клієнта з поверненням кредиту, сплаті відсотків та винагороди.

Кредитний ліміт стосовно даного розділу Умов та правил надання банківських послуг являє собою суму грошових коштів, в межах якої Банк здійснює оплату розрахункових документів Клієнта понад залишок грошових коштів на його поточному рахунку. Ліміт розраховується згідно затвердженої внутрішньобанківської методики на підставі даних про рух грошових коштів по поточному рахунку, платоспроможності, кредитної історії та інших показників відповідно до внутрішньобанківських нормативів і нормативних актів Національного банку України (п. 3.11.1.5 Умов та Правил банку).

Відповідно до п. 3.11.1.6 Умов та Правил банку, ліміт може бути змінений банком в односторонньому порядку, передбаченому умовами і правилами надання банківських послуг, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами банку. Підписавши угоду, клієнт висловлює свою згоду на те, що зміна ліміту проводиться банком в односторонньому порядку шляхом повідомлення клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банку і клієнта (система клієнт-банк, Інтернет клієнт банк, sms-повідомлення або інших).

На підставі вказаної заяви позивачем відповідачу було відкрито рахунок № 2437 в національній валюті (гривні).

Згідно з довідкою № 08.7.0.0.0./05 від 09.06.2015 р. (а.с. 53), відповідачу було встановлено кредитний ліміт, розмір якого за період дії договірних відносин між сторонами змінювався наступним чином: 23.09.2013 р. 1000,00 грн.; 16.10.2013 р. 7000,00 грн.; 22.11.2013 р. 11000,00 грн.; 24.12.2013 р. 13000,00 грн.; 30.12.2013 р. 23000,00 грн.; 01.03.2014 р. 23000,00 грн.; 02.03.2014 р. 22986,61 грн.

02 червня 2014 року позивач встановив відповідачу кредитний ліміт в сумі 23000,00 грн., що підтверджується банківською випискою (а.с. 55).

Згідно п. 3.11.1.8 Умов та Правил банку, проведення платежів клієнта у порядок обслуговування кредитного ліміту, проводиться банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання клієнта до "Умов та правил надання банківських послуг» (або у формі "Заява про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки) або у формі авторизації кредитної угоди в системі клієнт-банк/ Інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі-далі угода). При порушенні клієнтом будь-якого із зобовязань, передбачених "Умовами та правилами надання банківських послуг» , банк на свій розсуд має право змінити умови кредитування, встановивши інший строк повернення кредиту.

Відповідно до п.п. 3.11.2.2., 3.11.2.2.2, 3.11.2.2.3 та 3.11.2.2.5 Клієнт зобов'язується сплатити відсотки за весь час фактичного користування кредитом згідно п. п. 3.11.4.1, 3.11.4.2., 3.11.4.3; виробляти погашення кредиту, отриманого в межах встановленого Ліміту, не пізніше терміну закінчення періоду безперервного користування кредитом, встановленого п. 3.11.1.11; повернути кредит у строки, встановлені п. п. 3.11.1.10, 3.11.2.3.4., 3.11.2.2.17.

Періодом безперервного користування кредитом є період часу, протягом якого безперервно існувало дебетове сальдо на поточному рахунку. Період безперервного користування «кредитним лімітом на поточному рахунку» - не більше 35 днів. Початком періоду безперервного користування кредитом вважається перший день, починаючи з якого безперервно існувало дебетове сальдо на поточному рахунку клієнта при закритті банківського дня. Зменшення або збільшення заборгованості по кредиту в цей період не впливають на зміну дати початку періоду безперервного користування кредитом. Датою закінчення періоду безперервного користування кредитом вважається день, після закінчення якого на поточному рахунку зафіксоване нульове дебетове сальдо.

Згідно з п. 3.11.4. Умов та Правил банку, за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку Клієнта при закритті банківського дня Клієнт сплачує проценти, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від терміну користування кредитом (диференційована процентна ставка).

Пунктом 3.11.4.1.1 Умов та Правил банку визначено, що за період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнулення дебетового сальдо в одну з дат з наступного 20-го до 25-го числа місяця (далі - «період, в який дебетове сальдо підлягає обнуленню»), розрахунок відсотків здійснюється за процентною ставкою в розмірі, 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

Відповідно до п. 3.11.4.1.2 Умов та Правил банку, при необнулінні дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнулінню, протягом 90 днів з останньої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, Клієнт сплачує Банку за користування кредитом відсотки в розмірі 24 (тридцять шість) % річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнулінню.

01 липня 2014 року до п. 3.11.4.1.2 Умов та Правил банку було внесено зміни, відповідно до яких при необнулінні дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнулінню, протягом 90 днів з останньої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, Клієнт сплачує Банку за користування кредитом відсотки в розмірі 36 % річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнулінню.

У разі непогашення кредиту протягом 90 днів з дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнулінню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнулінню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні Клієнтом будь-якого з грошового зобов'язання Клієнт сплачує Банку відсотки за користуванням кредитом у розмірі 48 (п'ятдесят шість) річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У разі порушення Клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань та при реалізації права Банку на встановлення іншого строку повернення кредиту, передбаченого Умовами та правилами надання Банківських послуг, Клієнт сплачує Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобов'язань (п. 3.11.4.1.3 Умов та Правил банку).

01 липня 2014 року до п. 3.11.4.1.3 Умов та Правил банку було внесено зміни, відповідно до яких При порушенні Клієнтом будь-якого з грошового зобов'язання Клієнт сплачує Банку відсотки за користуванням кредитом у розмірі 56% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. В решті домовленості між сторонами пункт договору було залишено без змін.

Пунктом 1.1.6.4 Умов та Правил банку встановлено, що зміни, внесні в Умови та Правила діють з моменту їх публікації на сайті, але не пізніше підтвердження змін діями клієнта щодо використання послуг банку.

Банківська виписка свідчить про користування відповідачем послугами банку в пероід до та після внесених змін до Умов та Правил банку.

Відповідно до п. 3.11.4.1.4 Умов та Правил банку, під «непогашенням кредиту» мається на увазі невиникнення на поточному рахунку нульового дебетового сальдо при закритті банківського дня.

Пунктом 3.11.4.2 Умов та Правил банку сторони погодили, що відсотки, несплачені після закінчення періоду безперервного користування кредитом, вважаються простроченими.

Згідно з п. 3.11.4.4 клієнт сплачує Банку винагороду за використання Ліміту відповідно до п.п. 3.11.1.8, 3.11.2.3.2, 1-го числа кожного місяця у розмірі 0,9% від суми максимального сальдо кредиту, що існувало на кінець банківського дня за попередній місяць, в порядку, передбаченому Умовами та правилами надання банківських послуг. Банк може за своїм розсудом не стягувати зазначену комісію у разі, якщо максимальне сальдо кредиту, що існувало на кінець банківського дня за попередній календарний місяць, не перевищувало 100 гривень. При закритті поточного рахунку клієнт зобовязується сплатити винагороду за користування кредитним лімітом, розраховане на дату закриття рахунку.

Клієнт доручає Банку здійснювати списання винагороди зі своїх рахунків. Сплата винагороди здійснюється в гривні. У випадку, якщо кредит видається в іноземній валюті, винагорода сплачується в гривневому еквіваленті за курсом НБУ на дату сплати.

При зміні Ліміту протягом одного місяця більше одного разу:

У випадку, якщо знову встановлений Ліміт по величині перевищує Ліміт, встановлений раніше на поточний місяць згідно п.п. 3.11.1.6, 3.11.2.3.2, то Банку може зажадати сплати винагороди від різниці між знову встановленим лімітом і раніше діючим Лімітом. Термін сплати винагороди: не пізніше трьох днів з дати встановлення нового Ліміту.

У випадку, якщо знову встановлений Ліміт по величині менше Ліміту, встановленого раніше на поточний місяць згідно п.п. 3.11.1.6, 3.11.2.3.2, то винагорода за знову встановлений на поточний місяць Ліміт не сплачується.

Як стверджує позивач, відповідач прострочив виконання своїх зобов'язань за даним договором, отримані кредитні кошти вчасно не повернув, відсотки за користування кредитними коштами та комісію за користування кредитом не сплатив, що призвело до виникнення заборгованості в розмірі 36814,11 грн. (23000,00 грн. заборгованість за кредитом; 11537,11 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 2277,00 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом), яка станом на момент розгляду справи не сплачена.

Посилаючись на неналежне виконання відповідачем своїх зобовязань з повернення кредитних коштів, позивач нарахував йому та заявив в судовому порядку до стягнення пеню за період з 04.12.2013 р. по 25.03.2015 р. в сумі 6819,01 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов'язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника.

Матеріали справи свідчать, що на підставі заяви та Умов та Правил банку у сторін виникли взаємні зобовязання з надання та повернення кредитних коштів, сплати відсотків за змінюваною ставкою та комісії за їх використання.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як свідчить наявна в матеріалах справи виписка (а.с. 55), позивач належним чином виконав свої зобовязання перед відповідачем, надав останньому кредитний ліміт в сумі 23000,00 грн. на рахунок № 2437.

Як свідчать банківська виписка та меморіальні ордери, відповідач використав з рахунку № 2437 кредитні кошти в сумі 23000,00 грн. в період з 24.09.2013 р. по 02.06.2014 р.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Як зазначалось вище, п.п. 3.11.1.8, 3.11.4.1.1, 3.11.4.1.2, 3.11.4.4 Умов та Правил банку сторони погодили, що проведення платежів клієнта у порядок обслуговування кредитного ліміту, проводиться банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання клієнта до "Умов та правил надання банківських послуг». При порушенні клієнтом будь-якого із зобовязань, передбачених "Умовами та правилами надання банківських послуг», банк на свій розсуд має право змінити умови кредитування, встановивши інший строк повернення кредиту.

Також, з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнулення дебетового сальдо в одну з дат з наступного 20-го до 25-го числа місяця (далі - «період, в який дебетове сальдо підлягає обнуленню»), розрахунок відсотків здійснюється за процентною ставкою в розмірі, 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості, а при необнулінні дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнулінню розмір відсотків складає 24 % річних (до змін, внесених до договору 01.07.2014 р.) та 36% річних (після змін, внесених до договору 01.07.2014 р.), починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнулінню.

У випадку невиконання кредитного зобовязання протягом 90 днів з дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнулінню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнулінню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними, а відсоткова ставка складає 48% річних (до змін, внесених до договору 01.07.2014 р.) та 56% річних (після змін, внесених до договору 01.07.2014 р.) від суми залишку непогашеної заборгованості.

Окрім того, 1-го числа кожного місяця у розмірі 0,9% від суми максимального сальдо кредиту, що існувало на кінець банківського дня за попередній місяць відповідач зобовязався сплачувати позивачу винагороду за користування кредитом.

Отже, строк повернення кредиту в сумі 23000,00 грн. настав 02.06.2014 р.

В матеріалах справи відсутні, а відповідачем, в порушення ст.ст. 4-3, 33, 34 ГПК України, не надано доказів повернення кредитних коштів в сумі 23000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що відповідач є таким, що прострочив своє грошове зобовязання перед позивачем щодо повернення кредитних коштів в сумі 23000,00 грн.

Окрім того, враховуючи наведені вище Умови та Правила банку, позивач правомірно здійснив нарахування відсотків за користування кредитними коштами в сумі 11537,11 грн. (за період з 08.11.2013 р. по 25.03.2015 р.) та винагороди за користування кредитом в сумі 2277,00 грн. (за період з 01.04.2014 р. по 25.03.2015 р.).

На підставі викладеного, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитом в сумі 23000,00 грн., заборгованості зі сплати відсотків за користування кредитними коштами в сумі 11537,11 грн. та комісії за користування кредитними коштами в сумі 2277,00 грн., є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Розглядаючи позовні вимоги в частині стягнення пені, нарахованої за прострочення відповідачем своїх грошових зобовязань з повернення кредитних коштів, сплати відсотків та винагороди за користування ними, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. З ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Сторони домовились в п. 3.11.4.1.3 Умов та Правил банку, що у разі порушення Клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань та при реалізації права Банку на встановлення іншого строку повернення кредиту, передбаченого Умовами та правилами надання Банківських послуг, Клієнт сплачує Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобов'язань.

Суд, враховуючи викладене вище та прострочення відповідачем грошового зобовязання за договором, перевіривши розмір пені на предмет відповідності вимогам договору, чинного законодавства України, зокрема, ст.ст. 253-255, ч. З ст. 549 ЦК України, ст.ст. 230-232 ГК України, статтями 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" , дійшов висновку, що позовні вимоги щодо стягнення пені за період з 04.12.2013 р. по 25.03.2015 р. в сумі 6819,01 грн. є законними, обґрунтованими, та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується ст. 49 ГПК України. Даною нормою визначено, що судовий збір при задоволенні позову покладається відповідача. Таким чином, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача в повному обсязі, а саме в сумі 1 827,00грн.

З огляду на наведене, відповідно до ст.ст. 175, 231-232 ГК України, ст.ст. 509, 526, 530, 549-552, 610-612, 625, 629, 1050, 1054 Цивільного кодексу України та керуючись ст.ст. 1, 4, 4-3, 32-34, 38, 43, 44, 48, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (61085, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» (49074, м. Дніпропетровськ, вул. Батумська, буд. 11, ) заборгованість за договором № Б/Н від 23.09.2013 р. в розмірі 43633,12 грн. (23000,00 грн. заборгованість за кредитом; 11537,11 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 6819,01 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; 2277,00 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом), судовий збір в сумі 1827,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 08.09.2015 р.

Суддя ОСОБА_3