РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.08.2015Справа №910/15747/15

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Саламандра - Україна"

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПРОВІДНА"

про відшкодування шкоди у порядку регресу у розмірі 14 782,20 грн.

Суддя Полякова К.В.

Представники сторін:

від позивача: Бабак Б.С. (дов.№03/02/15-1 від 03.02.2015)

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Саламандра - Україна" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПРОВІДНА" про відшкодування шкоди у порядку регресу у розмірі 14 782,20 грн.

Позивач зазначає, що виконавши умови договору страхування майнових інтересів власника автомобіля і виплативши йому у зв'язку з пошкодженням автомобіля при дорожньо-транспортній пригоді суму страхового відшкодування, отримав право вимоги до осіб, відповідальних за завдані збитки, якими є відповідач, як особа, що застрахувала цивільну відповідальність винної у пригоді особи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.06.2015 порушено провадження у справі № 910/15747/15 та призначено її розгляд на 15.07.2015 року.

14.07.2015 через відділ діловодства та документообігу Господарського суду міста Києва від позивача надійшли додаткові документи для долучення до матеріалів справи та заява про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач просить стягнути з відповідача 50% суми виплаченого страхового відшкодування.

За наслідками розгляду справи 15.07.2015 суд виніс ухвалу про продовження строку розгляду спору на п'ятнадцять днів та відкладення розгляду справи на 27.08.2015 року. Також, судом витребувано у Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області матеріали адміністративної справи №207/446/15-п про притягнення до адміністративної відповідальності гр.Кібальник І.Ю.

04.08.2015 через відділ діловодства та документообігу Господарського суду міста Києва від Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області надійшли витребувані ухвалою суду від 15.07.2015 документи по справі.

У судовому засіданні 27.08.2015 представник позивача надав заяву про виправлення допущеної в заяві про зменшення позовниз вимог описки та просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, з урахуванням виправленої заяви про зменшення розміру позовних вимог.

Відповідно до п.3.10. постанови N 18 від 26.12.2011 Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", передбачені частиною четвертою статті 22 ГПК України права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві.

Суд, вивчивши надані позивачем заяви про зменшення позовних вимог та про виправлення у ній описки, прийняв їх та зауважив, що подальший розгляд справи здійснюється із урахуванням заявлених зменшень.

Відповідач явку уповноваженого представника до судового засідання не забезпечив, проте про дату, час та місце проведення повідомлений належним чином. Відзиву на позовну заяву відповідач також не надавав, тому справа розглядається за наявними матеріалами, відповідно до ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно із п. 3.9.2 постанови N 18 від 26.12.2011 Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

За таких обставин, незважаючи на те, що представник відповідача не з'явився до судового засідання, за висновками суду, наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, а неявка вказаних учасників судового спору не перешкоджає вирішенню справи по суті.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

ВСТАНОВИВ:

04.11.2014 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія «Саламандра Україна» (страховик) та Приватним акціонерним товариством «Хімдивізіон» (страхувальник та вигодонабувач) укладено Договір №0002191 добровільного страхування наземних транспортних засобів, за яким предметом страхування є майнові інтереси Страхувальника, що не суперечать закону, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом марки "ЗАЗ «Lanos», державний номер АЕ3793НК.

Відповідно до відомості №56882764 про дорожньо-транспортну пригоду, 28.01.2015 по пр-кту Конституції (Бєспалова) у м.Дніпродзержинську відбулась дорожньо-транспортна пригода (зіткнення) між транспортним засобом марки "ЗАЗ «Lanos», державний номер АЕ3793НК, під керуванням Матюха В.І. та транспортним засобом марки "Daf", державний номер АС3112АН, під керуванням Кібальник І.Ю.

Особами, винними у спричиненні дорожньо-транспортної пригоди визначено, відповідно до відомості №56882764, обох водіїв та направлено матеріали ДТП до Баглійського районного суду м.Дніпродзержинька Дніпропетровської області.

Постановою Баглійського районного суду м.Дніпродзержинька Дніпропетровської області від 16.02.2015 у справі №207/446/15-п водія Матюху В.І., який керував ТЗ марки "ЗАЗ «Lanos», державний номер АЕ3793НК, визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Наявність вини у спричиненні ДТП 28.01.2015 іншого водія - Кібальник І.Ю., який керував ТЗ марки "Daf", державний номер АС3112АН, також підтверджено відповідною постановою Баглійського районного суду м.Дніпродзержинька Дніпропетровської області від 16.02.2015 у справі №207/446/15-п.

30.01.2015 страхувальник звернувся до заявою про страховий випадок, у якій просив суму страхового відшкодування виплатити на рахунок СТО.

Розмір страхового відшкодування визначений позивачем на підставі рахунку-фактури №260215 від 26.02.2015 та акту виконаних робіт №130315, виставлених ТОВ "Автодім МСС", та зазначений у страховому акті №9622.01.15 від 02.03.2015 із розрахунком до нього у розмірі 15282,20 грн.

Позивач, на виконання умов договору №0002191 від 04.11.2014 та заяви страхувальника, перерахував на рахунок ТОВ "Автодім МСС" суму страхового відшкодування у розмірі 15282,20 грн., що підтверджується платіжним дорученням №563 від 02.03.2015 року.

Статтею 993 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та статтею 27 Закону України "Про страхування" визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Цивільно-правова відповідальність водія Кібальник І.Ю., який керував транспортним засобом марки "Daf", державний номер АС3112АН, на момент скоєння ДТП застрахована Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія «Провідна» (відповідач у справі), за полісом №АІ/2546789, відповідно до витягу з Єдиної централізованої бази даних МТСБУ.

Отже, до позивача перейшло право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, тому 13.05.2015 позивач звернувся до відповідача із заявою №684 про страхове відшкодування, однак коштів станом на день розгляду справи судом так і не отримав.

Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Нормами частини 1 статті 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Пунктом 1 частини 2 зазначеної статті визначені підстави виникнення цивільних прав та обов'язків, якими зокрема є договори та інші правочини.

Частинами другою статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, норма п.3 ч.1 ст.1188 ЦК України щодо визначення розміру відшкодування у відповідній частці за умов наявності обопільної вини кожного з водіїв, які керували автомобілями (джерелами підвищеної небезпеки) свідчить про встановлення іншого (меншого) розміру відшкодування шкоди в розумінні ч.1 ст.1191 ЦК України.

Цивільним кодексом України встановлено, що цивільно-правова відповідальність виникає лише за наявності вини особи. Цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішенням суду (п. 5 ст. 11 ЦК України).

Наявними у матеріалах справи постановами Баглійського районного суду м.Дніпродзержинька Дніпропетровської області від 16.02.2015 у справі №207/446/15-п про притягнення до адміністративної відповідальності водія Матюха В.І. та водія Кібальник І.Ю. встановлено обоюдну вину у спричиненні дорожньо-транспортної пригоди 28.01.2015 року.

Для повного та всебічного встановлення обставин справи, судом витребувані копії матеріалів адміністративної справи №207/446/15-п, у якій також міститься схема місця ДТП, протокол про адміністративне правопорушення та пояснення кожного з водіїв-учасників ДТП.

Відтак, наявними у матеріаламах справи документами встановлено та підтверджено обоюдну вину водіїв Матюха В.І. та водія Кібальник І.Ю. у скоєнні 28.01.2015 ДТП, що обумовлює виплату страхового відшкодування у рівних частинах кожною з винних осіб.

Цивільно-правова відповідальність водія Кібальник І.Ю., який керував транспортним засобом марки "Daf", державний номер АС3112АН, на момент скоєння ДТП застрахована Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія «Провідна» (відповідач у справі), за полісом №АІ/2546789, відповідно до витягу з Єдиної централізованої бази даних МТСБУ.

Пунктом 37.4 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів" передбачено право страховика за договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності власника транспортного засобу в разі настання страхового випадку здійснювати виплату страхового відшкодування безпосередньо потерпілим або погодженим з ними підприємствам, установам та організаціям, що надають послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

Таким чином відповідач - Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія «Провідна» є відповідальною особою за завдані збитки власнику транспортного засобу марки "ЗАЗ «Lanos», державний номер АЕ3793НК.

Відповідно до положень Закону України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів" в межах, передбачених договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності, до позивача - Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Саламандра - Україна" - як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором №0002191 від 04.11.2014 добровільного страхування наземних транспортних засобів, перейшло право вимоги, яке потерпіла особа мала до Кібальник І.Ю., як до особи, відповідальної за завдані збитки.

Як визначено пунктом 22.1 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Положеннями статті 9 Закону України "Про страхування" визначено, що страхова сума - це грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов"язаний провести виплату при настанні страхового випадку, а страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством.

Наведеною статтею також визначено, що при страхуванні майна страхова сума встановлюється в межах вартості майна за цінами і тарифами, що діють на момент укладання договору, якщо інше не передбачено договором страхування.

При цьому, страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Також зазначена стаття визначає, що страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування.

Виходячи з вимог ч.ч. 2, 3 ст. 22, ст.1166 та ч.2 ст.1192 ЦК України, розмір реальних збитків не може бути меншим реальної вартості робіт виконаних або таких, які особа, яка зазнала збитків, мусить виконати з метою відновлення пошкодженої речі, що відповідає загальному правилу відшкодування збитків в повному обсязі.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач, у відповідності до чинного законодавства, умов Договору №0002191 від 04.11.2014 та заяви страхувальника, перерахував суму страхового відшкодування у розмірі 15282,20 грн. на рахунок ТОВ "Автодім МСС", що підтверджується платіжним дорученням №563 від 02.03.2015 року.

Враховуючи, що у скоєнні ДТП, що мала місце 28.01.2015, наявна обоюдна вина водіїв Матюха В.І. та водія Кібальник І.Ю., що підтверджується матеріалами справи, то страхове відшкодування має бути виплачено у рівних частинах кожною з винних (відповідальних) осіб, тобто по 50%.

Виходячи з наведеного, сума, що підлягає стягненню з відповідача має становити 7391,10 грн. (14782,20 грн. /2 = 7391,10 грн.), яка й заявлена позивачем до стягнення з урахуванням заяви про зменешення розміру позовних вимог (у виправленій редакції).

Відповідно до приписів статті 9 Закону України "Про страхування" франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Статтею 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Полісом №АІ/2546789, виданим відповідачем - Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "ПРОВІДНА" - визначено франшизу в розмірі 500,00 грн., яка вирахувана позивачем при поданні даного позову.

Положеннями статті 509 ЦК України, визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статті 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

У відповідності до статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зазначені вище норми ЦК України кореспондуються з положеннями статті 193 Господарського кодексу України (далі ГК України).

Згідно з ч. 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Частиною 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідачем - Приватним акціонерним товариством "Українська транспортна страхова компанія" не доведено відсутність у нього зобов'язання по виплаті страхового відшкодування у порядку регресу.

З'ясувавши обставини справи та надавши оцінку доказам за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку, щодо обґрунтованості позовних вимог, які підлягають задоволенню.

Нормами статті 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Оскільки спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача, то судові витрати - судовий збір - відповідно до приписів статті 49 ГПК України, покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 32, 33, 34, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Саламандра - Україна" до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПРОВІДНА" про відшкодування шкоди у порядку регресу у розмірі 14 782,20 грн. - задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПРОВІДНА" (03049, м.Київ, пр.-кт Повітрофлотський, 25; ідентифікаційний код 23510137) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Саламандра - Україна" (36000, м.Полтава, вул.Пушкіна, 47; ідентифікаційний код 13934129) 7391 (сім тисяч триста дев'яносто одну) гривню 10 копійок сплаченого страхового відшкодування та 1827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) гривень 00 копійок витрат зі сплати судового збору.

Рішення постановлено у нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини у судовому засіданні 27.08.2015 року.

Повний текст рішення буде складено протягом п'яти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини рішення.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено

та підписано 01.09.2015 року

Суддя К.В. Полякова