ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

"12" серпня 2015 р. Справа № 911/2242/15

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю Сурбіс, м. Київ

до державного підприємства обслуговування повітряного руху України, Київська обл., м. Бориспіль

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Державної служби спеціального звязку та захисту інформації України, м. Київ

про стягнення 696002,60 грн

Суддя Третьякова О.О.

Представники сторін:

Позивача - ОСОБА_1, довіреність б/№ від 12.06.2015,

ОСОБА_2 (директор), протокол №2 від 28.02.2014,

ОСОБА_3, довіреність б/№ від 10.08.2015,

Відповідача ОСОБА_4, довіреність № 123-39 від 15.06.2015,

ОСОБА_5, довіреність №123-5 від 27.01.2015.

Третьої особи - ОСОБА_6, довіреність №18/02-2145 від 04.08.2015,

ОСОБА_7, довіреність №18/02-2146 від 04.08.2015,

ОСОБА_8, довіреність №123-5 від 27.01.2015.

Обставини справи:

До Господарського суду Київської області з позовною заявою звернулось товариство з обмеженою відповідальністю Сурбіс (далі - Позивач) до державного підприємства обслуговування повітряного руху України (далі Відповідач) про стягнення 696002,60 грн, з яких 680400,00 грн основного боргу, 12582,74 грн пені, 3019,86 грн 3% річних.

Позивач в обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на порушення Відповідачем строків оплати послуг за Договором №02-2014 від 11.07.2014 (далі Договір).

Ухвалою Господарського суду Київської області від 29.05.2015 порушено провадження у справі №911/2242/15 та призначено її до розгляду на 16.06.2015 о 10:00 год.

В судових засіданнях 16.06.2015, 24.06.2015 та 02.07.2015 згідно зі ст.77 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву відповідно до 24.06.2015, 02.07.2015 та 06.07.2015.

У відзиві на позовну заяву №3.4.4-216 від 15.06.2015 (за вх. суду №14053/15 від 15.06.2015), Відповідач підтверджує, що не в повному обсязі виконав зобовязання за спірним Договором, однак проти позову заперечує та просить в задоволенні позовних вимог відмовити повністю з тих підстав, що вважає надані Позивачем послуги неякісними.

Через канцелярію Господарського суду Київської області представником Відповідача подано клопотання №3.4.4.-249 від 01.07.2015 (за вх. суду №15484/15 від 01.07.2015) про призначення судової експертизи наданих Позивачем послуг на їх відповідність вимогам чинних нормативних документів системи технічного захисту інформації в Україні, яке судом залишене без задоволення у звязку з відсутністю потреби в такій експертизі в рамках даного судового провадження, а отже недоцільністю та передчасністю.

Через канцелярію Господарського суду представником Позивача подано пояснення б/№ б/д (вх. суду 15718/15 від 06.07.2015) та клопотання б/№ б/д (вх. суду 15717/15 від 06.07.2015) про залучення до участі у справі №911/2242/15 Державну службу спеціального звязку та захисту інформації України (м. Київ, вул. Соломянська, 13) у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні Позивача. Відповідач у судовому засіданні 06.07.2015 проти задоволення клопотання Позивача заперечив.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 06.07.2015 залучено до участі у справі №911/2242/15 Державну службу спеціального звязку та захисту інформації України в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні Позивача; строк вирішення спору у справі №911/2242/15 на підставі ст.69 Господарського процесуального кодексу України за клопотанням Позивача б/№ від 06.07.2015 (вх. суду №15371/15 від 06.07.2015) продовжено по 12.08.2015, розгляд справи відкладено на 12.08.2015.

Третьою собою подано суду письмові пояснення від 28.07.2015 (вх. суду №17497/15 від 28.07.2015), в яких зазначено що, технічне завдання на комплексну системи захисту інформації (КСЗІ) автоматизованої системи з менеджменту повітряного руху «Центр», розроблення якого було одним з предметів Договору, погоджено Державною службою спеціального звязку та захисту інформації України та повернуто Позивачу 09.12.2014.

Згідно з поясненнями, наданими представниками Третьої особи в судовому засіданні 12.08.2015, технічне завдання на комплексну системи захисту інформації (КСЗІ) автоматизованої системи з менеджменту повітряного руху «Центр» погоджено без зауважень.

Також, в судовому засіданні 12.08.2015 на запитання суду щодо наявності фактів направлення Відповідачем Позивачу повідомлень про недоліки в послугах наданих за Договором, представники Відповідача відповіли, що про такі факти їм не відомо.

Керуючись ст.85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 12.08.2015 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності та заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, суд

встановив:

Між товариством з обмеженою відповідальністю Сурбіс (далі Позивач, Виконавець) та державним підприємством обслуговування повітряного руху України (далі Відповідач, Замовник, Украерорух) укладено Договір №02-2014 від 11.07.2014 (далі Договір).

Згідно з п.1.1. Договору Виконавець (Позивач) зобовязується надати і здати Замовнику (Відповідачу), а останній зобовязується прийняти та оплатити надані послуги «Обстеження середовищ функціонування автоматизованої системи з менеджменту повітряного простору «Центр» (АС МПП «Центр»), розроблення переліку інформації, що підлягає автоматизованому обробленню та потребує захисту, моделей загроз та порушника безпеки інформації, розроблення політики безпеки інформації, технічного завдання на створення комплексної системи захисту інформації (КСЗІ), плану захисту інформації та розроблення повноважень та обовязків посадових осіб, які відповідають за захист інформації» (надалі послуги).

Відповідно до п.п.1.2., 2.1. Договору метою надання послуг є розробка на підставі проаналізованих середовищ функціонування, з урахуванням ймовірних загроз та їх наслідків, вимог із захисту оброблюваної в АС МПП «Центр» інформації, відповідно до яких в подальшому буде здійснюватися проектування КЗСІ. Виконавець зобовязується надавати послуги вчасно та якісно, згідно діючих норм та вимог міжнародних стандартів, а також правил, які є усталеними для послуг, що надаються за Договором.

Як вбачається з п.3.1. Договору ціна послуг складає 810000,00 грн, крім того ПДВ 20% - 162000,00 грн. Загальна ціна Договору є звичайною та складає з урахуванням ПДВ 972000,00 грн.

Пунктами 3.3., 4.1. Договору передбачено, що Замовник здійснює попередню оплату у розмірі 30% від ціни Договору не пізніше 20-ти робочих днів з дати отримання від Виконавця рахунку-фактури, оформленого належним чином після набуття чинності Договору. Датою початку надання послуг за Договором вважається дата отримання попередньої оплати Виконавцем згідно п.3.3.

Відповідно до п.3.4 Договору остаточну оплату у розмірі 70% Замовник сплачує Виконавцю за фактом надання послуг, протягом 20-ти робочих днів з дати отримання від Виконавця рахунку-фактури, оформленої належним чином, після підписання сторонами акту приймання-передачі наданих послуг (далі за текстом Договору Акт).

Згідно з п.п.4.2., 4.3. Договору за результатами надання послуг, Виконавець передає Замовнику комплект розроблених документів, зазначених у Додатку №1 до Договору (Технічне завдання на створення КСЗІ має бути погоджене Державною службою спеціального звязку та захисту інформації України). Приймання послуг проводиться сторонами у відповідності зі строками, передбаченими Договором і оформляються ОСОБА_6, який підписується обома сторонами. Строк надання послуг 6 місяців за дати попередньої оплати.

Як встановлено судом та підтверджується актом приймання-передачі наданих послуг №1 від 19.01.2015, підписаним сторонами та скріпленим їх печатками, Позивачем надано, а Відповідачем прийнято послуги на суму 972000,00 грн та здійснено їх попередню оплату у розмірі 30% ціни Договору, про що також свідчить банківська виписка з рахунку Позивача, відкритого в акціонерному товаристві «УкрСиббанк» від 31.07.2014. Для остаточної оплати зазначених послуг у розмірі 70% Позивачем виставлено Відповідачу рахунок-фактуру №08 від 19.02.2015 на загальну суму 680400,00 грн.

З метою досудового врегулювання спору Позивач звертався до Відповідача з претензією №15-03-27 від 27.03.2015 щодо сплати заборгованості в розмірі 680400,00 грн, яка залишена Відповідачем без задоволення.

Відтак Відповідач в порушення своїх договірних зобовязань оплату наданих послуг за спірним Договором в повному обсязі не здійснив, у звязку з чим Позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення 680400,00 грн основної заборгованості.

Судом також досліджено, що Позивачем на адресу Відповідача направлявся лист №15.06.09 від 09.06.2015 щодо сплати заборгованості та акт звірки взаєморозрахунків станом на 08.06.2015, в підтвердження чого Позивачем надано суду копії чека УДППЗ «Укрпошти» №5844 від 09.06.2015 та відповідного опису вкладення у цінний лист.

Згідно зі ст.509 Цивільного кодексу України, зобовязаннями є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від виконання певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку; зобовязання виникають з підстав, встановлених ст.11 ЦК України.

Відповідно до ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України підставами для виникнення прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Як зазначається в ч.1 ст.193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з приписами статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За своєю правовою природою Договір №02-2014 від 11.07.2014 є змішаним, оскільки містить як елементи договору про надання послуг, так і елементи договору про виконання робіт, у звязку з чим до нього мають бути застосовані поряд з положеннями Глави 63 Цивільного кодексу України положення Глави 61 Цивільного кодексу України.

Частиною 1 ст. 901 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч.1 ст.903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Для виконання окремих видів робіт, встановлених законом, підрядник (субпідрядник) зобов'язаний одержати спеціальний дозвіл. До окремих видів договорів підряду, встановлених параграфами 2 - 4 цієї глави, положення цього параграфа застосовуються, якщо інше не встановлено положеннями цьог, як це передбачено ст.837 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як вбачається з відзиву на позовну заяву Відповідач підтверджує, що не виконав зобовязання за спірним Договором у сумі 680400,00 грн, оскільки вважає надані послуги неякісними та такими, що не відповідають усталеним вимогам. Відповідач зазначає, що в результаті перевірки, фахівцями Відповідача виявлено завищену вартість та неналежну якість наданих послуг за Договором, у звязку з чим звернувся з листом до Державної служби спеціального звязку та захисту інформації України (далі - ОСОБА_9 особа) з проханням щодо проведення перевірки стану захищеності державних інформаційних ресурсів.

У відповідь на звернення Відповідача ОСОБА_9 особа листом №08/01/03-5029 від 10.12.2014 повідомила, що у Позивача відсутня ліцензія на провадження господарської дільності з надання послуг у галузі технічного захисту інформацій (згідно з переліком, визначеним Кабінетом Міністрів України). Тому, Відповідач вважає, що при підписанні ОСОБА_6 приймання-передачі наданих послуг №1 від 19.01.2015 в.о. заступника директора із ЗНС Украаероруху введено в оману Позивачем та працівниками відділу інформаційної безпеки Украероруху, що на сьогодні звільнені з посад.

Крім того, Відповідач повідомив суду про порушення ряду кримінальних справ щодо окремих контрагентів Украероруху по сумнівним господарським операціям з останнім, однак, як уточнено у сторін судом, стосовно посадових осіб Позивача, як і Відповідача, які укладали Договір і здійснювали приймання-передачу послуг (виконаних робіт) за таким Договором, питання про відкриття кримінальних проваджень не порушувалось.

При цьому, у вищевказаному листі Третьої особи №08/01/03-5029 від 10.12.2014 зазначається, що діяльність з розробки систем управління інформаційної безпеки та проектування комплексної системи захисту інформації ліцензуванню у сфері ТЗІ не підлягає, а отже, суд приходить до висновку, що Позивачем спірні роботи виконувалися правомірно.

Суд не приймає до уваги інформацію, викладену в листі Державного центру захисту інформаційно-телекомунікаційних систем Державної служби спеціального звязку та захисту інформації України від 23.06.2015 за №64/02-1434, щодо недоліків наданих Позивачем послуг (виконаних робіт), оскільки така інформація лише частково стосується послуг (робіт) за Договором №02-2014 від 11.07.2014, за невиконання якого заявлено стягнення заборгованості у даній справі, носить рекомендаційний характер та по суті спростовується фактом погодження 09.12.2014 Третьою собою (Державною службою спеціального звязку та захисту інформації України) технічного завдання на комплексну систему захисту інформації (КСЗІ) автоматизованої системи з менеджменту повітряного руху «Центр», яке є підсумовуючим документом, що базується на результатах обстеження середовищ функціонування автоматизованих систем і враховує усі документи, які розроблені Позивачем за Договором. До того ж, таке технічне завдання затверджено й Відповідачем, про що свідчить підпис уповноваженої особи Відповідача та відтиск печатки підприємства на документі.

Так, судом досліджено, що ОСОБА_6 від 19.01.2015 за №1 приймання-передачі наданих послуг за Договором №02-2014 від 11.07.2014 на загальну суму 972000,00 грн підписано уповноваженими представниками сторін та скріплено їх печатками. В зазначеному акті визначено, що згідно з умовами Договору Виконавець надав, а Замовник прийняв послуги «Обстеження середовищ функціонування автоматизованої системи з менеджменту повітряного простору «Центр» (АС МПП «Центр»), розроблення переліку інформації, що підлягає автоматизованому обробленню та потребує захисту, моделей загроз та порушника безпеки інформації, розроблення політики безпеки інформації, технічного завдання на створення комплексної системи захисту інформації (КСЗІ), плану захисту інформації та розроблення повноважень та обовязків посадових осіб, яякі відповідають за захист інформації, у звязку з чим Замовнику передано відповідні документи, копії яких долучено до справи саме Відповідачем.

В п.6 ОСОБА_6 приймання-передачі від 19.01.2015 за №1 зазначено, що сторони претензій щодо виконання умов Договору одна до одної не мають.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст.853 Цивільного Кодексу України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки). Якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником, він зобов'язаний негайно повідомити про це підрядника. У разі виникнення між замовником і підрядником спору з приводу недоліків виконаної роботи або їх причин на вимогу будь-кого з них має бути призначена експертиза. Витрати на проведення експертизи несе підрядник, крім випадків, коли експертизою встановлена відсутність порушень договору підряду або причинного зв'язку між діями підрядника та виявленими недоліками. У цих випадках витрати на проведення експертизи несе сторона, яка вимагала її призначення, а якщо експертизу призначено за погодженням сторін, - обидві сторони порівну.

Як встановлено судом в ході судового розгляду Відповідач, як Замовник, до Позивача з повідомленням про виявлені недоліки не звертався. Більше того, такі недоліки, про які зазначає Відповідач у запереченнях на позов, є лише його припущенням, оскільки виконання та реалізація вимог, визначених розробленим Позивачем технічним завданням, Відповідачем ще не здійснювалась, а отже приховані недоліки на момент вирішення спору не могли бути виявлені, у звязку з чим й відсутня потреба в судовій експертизі на даному етапі правовідносин сторін, а на недоліки, що могли бути виявлені при прийнятті роботи, Відповідач втратив право посилатися, оскільки не заявив про них при підписанні ОСОБА_6 приймання-передачі від 19.01.2015 за №1.

Також, суд вважає помилковим посилання Відповідача на те, що розроблення двох примірників комплекту документів є порушенням Позивачем п.4.2. Договору, наголошуючи на відсутності визначення сторонами в даному пункті заборони щодо розробки декількох примірників та/або чіткого припису в нормах чинного законодавства України чи вимог щодо виконання зобовязання субєктами господарювання стосовно кількості примірників при наданні послуг.

Суд не бере до уваги і заперечення Відповідача щодо необґрунтованості ціни Договору, оскільки згідно з вимогами ч.1 ст.627 та ч.1. ст. 632 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Вартість послуг (робіт), визначених Договором, не належить до державних регульованих цін, а тому погоджується сторонами у договірному порядку.

Враховуючи вищезазначене, а також те, що факт надання послуг Відповідачем підтверджено, повну оплату за спірним Договором Відповідач не здійснив, станом на день подачі позову основна заборгованість складала заявлений розмір і під час розгляду спору не погашена, суд вважає, що вимога Позивача про стягнення з Відповідача 680400,00 грн основного боргу є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

У звязку з неналежним виконанням Відповідачем своїх грошових зобовязань за Договором Позивач заявляє до стягнення з Відповідача 12582,74 грн пені та 3019,86 грн 3% річних за період прострочки з 27.03.2015 по 20.05.2015 на суму заборгованості 680400,00 грн.

Як зазначено в ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст.612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

За змістом ч.1 ст.216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

В ч.2 ст.217 Господарського кодексу України зазначається, що у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Відповідно до ст.230 Господарського кодексу України визначено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства, як це передбачено ч.2 ст.551 Цивільного кодексу України.

Як вбачається з п.6.3. Договору у разі прострочення здійснення оплати п.3.4. Замовник сплачує Виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення, від суми простроченого платежу за кожен день затримки.

Частиною 6 ст.232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи умови Договору, період та суму прострочки оплати послуг (робіт), отриманих Відповідачем, заявлений Позивачем період нарахування пені, вимоги ч.6 ст.232 Господарського кодексу України щодо обмеженого строку нарахування штрафних санкцій, суд здійснив власний розрахунок, що наведений нижче:

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
680400.027.03.2015 - 20.05.20155530.0000 %0.164 %*61515.62
Оскільки, вірна сума пені, за розрахунком суду, становить 61515,62 грн, а суд, приймаючи рішення не може виходити за межі позовних вимог, вимога Позивача про стягнення з Відповідача 12582,74 грн пені підлягає задоволенню.

Враховуючи умови Договору, період та суму прострочки оплати послуг (робіт), отриманих Відповідачем, заявлений Позивачем період нарахування 3% річних, суд здійснив власний розрахунок, що наведений нижче:

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
680400.027.03.2015 - 20.05.2015553 %3075.78
Оскільки, вірна сума 3% річних, за розрахунком суду, становить 3075,78 грн, а суд, приймаючи рішення не може виходити за межі позовних вимог, вимога Позивача про стягнення з Відповідача 3019,86 грн 3% річних підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За таких обставин, суд вважає, що вимоги Позивача про стягнення з Відповідача 680400,00 грн основного боргу, 12582,74 грн пені та 3019,86 грн 3% річних є правомірними, обґрунтованими, документально підтвердженими, Відповідачем належним чином не спростованими, а отже, такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.49 ГПК України відшкодування понесених Позивачем витрат по сплаті судового збору покладається судом на Відповідача.

Керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 2, 43, 33, 34, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з державного підприємства обслуговування повітряного руху України (08307, Київська обл., м. Бориспіль, аеропорт, код 19477064) на користь товариства з обмеженою відповідальністю Сурбіс (03150, м. Київ, Печерський р-н, вул. Червоноармійська, буд. 57/3, код 32826695) 680400,00 грн (шістсот вісімдесят тисяч чотириста гривень) основного боргу, 12582,74 грн (дванадцять тисяч пятсот вісімдесят дві гривні сімдесят чотири копійки) пені, 3019,86 грн (три тисячі девятнадцять гривень вісімдесят шість копійок) 3% річних та 13920,05 грн (тринадцять тисяч девятсот двадцять гривень пять копійок) витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 08 вересня 2015 року

Суддя О.О. Третьякова

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення та підписання, і може бути оскаржено в апеляційному порядку.