ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

02.09.15р. Справа № 904/5342/15
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОСФЕРА", м.Дніпропетровськ

до відповідача-1 - Фермерське господарство "Над Іквою", с.Іванне Дубенський район Рівненська область

до відповідача-2 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Гран Поліс", м.Дніпропетровськ

про стягнення заборгованості у розмірі 85 612, 14 грн. за договором купівлі-продажу

Суддя Суховаров А.В.

Представники:

Від позивача: Маліковка О.В., довіреність від 21.07.15р.;

Від відповідача -1: представник не з'явився.

Від відповідача -2: представник не з'явився.

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРОСФЕРА" (далі-позивач) звернулось із позовом до господарського суду Дніпропетровської області, в якому просить суд стягнути солідарно з Фермерського господарства "Над Іквою" (далі - відповідач-1) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Гран Поліс" (далі - відповідач-2) на свою користь суму заборгованості у розмірі 85612,14 грн., а також 1827,00 грн. судового збору.

Позовні вимоги обгрнутовані наявністю невиконаних відповідачем зобов'язань за договором купівлі-продажу № 13509-С від 17.03.14р.

Позивач наполягає на задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представник відповідача-1 в судове засідання не з'явився, 01.09.15р. подав відзив на позовну заяву, в якому вказує на те, що під час розрахунку проіндексованої суми вартості товару позивачем було допущено помилку. Зокрема, в графі дата попередньої індексації за 26.03.2014р. зазначено курс гривні до Євро - 1057,60, хоча насправді, це вартість однієї посівної одиниці, визначеної у видатковій накладній № 260303/20 від 26.03.2014р., а відтак, відповідач вважає, що всі подальші розрахунки позивача, що наведені в позовній заяві є невірними. Разом з тим, відповідач зазначає, що позивачем не врахований той факт, що 06.11.2014р. на адресу ТОВ «Агросфера» було направлено лист з проханням кошти, які надійшли 06.11.2014 р. в сумі 20 000,00 згідно платіжного доручення № 133 зарахувати наступним чином: гроші в сумі 9 937,20 грн. зарахувати згідно Договору № 13509-С від 17.03.2014р., а гроші в сумі 10 062,80 грн. зарахувати згідно Договору № 13299 від 17.03.2014р. Таким чином, здійснивши оплату 07.08.2014 р. у розмірі 8 042,00 грн., та 06.11.2014 р. в сумі 9 937,20 грн. ФГ «Над Іквою» в повному обсязі провело оплату товару, отриманого 26.03.2014р. у відповідності до видаткової накладної №260303/20, а відтак, на думку відповідача, претензії позивача щодо наявності заборгованості по оплаті поставленого товару є безпідставними.

Відповідач-2 у судове засідання не з'явився, проте в матеріалах справи наявна заява та клопотання відповідача-2, за змістом яких відповідач-2 вважає вимоги позивача обґрунтованими та просить суд розглянути справи без участі представника відповідача-2.

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами згідно ст. 75 ГПК України

В порядку ст. 85 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача та, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

встановив:

17.03.2014 року між позивачем (продавцем) та відповідачем-1 (покупцем) було укладено договір купівлі-продажу №13509-С (далі - Договір), згідно якого продавець зобов'язується передати, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити вартість насіннєвого матеріалу (далі - товар) відповідно до умов Договору (додаткових угод та специфікацій до нього) (п.1.1 Договору).

Відносини, що виникли між сторонами на підставі зазначеного договору купівлі-продажу, є господарськими зобов'язаннями, тому, згідно положень ст.ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

У відповідності із ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

На виконання умов Договору позивач згідно Специфікації №1 від 25.03.14р. (а.с.21) передав покупцю товар на загальну суму 17979,20 грн., що підтверджується видатковою накладною (а.с.22) та довіреністю на отримання матеріальних цінностей повноважним представником відповідача (а.с. 23).

Приписами п.3.1 Договору купівлі-продажу передбачено, що конкретний асортимент, кількість, ціна, строк поставки та умови оплати товару наведені в специфікаціях до даного Договору. Специфікації є невід'ємною частиною даного договору. Ціна товару встановлена по домовленості сторін, а сторони визначили грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті - (Долар США або Євро). Оплата вартості товару (виконання зобов'язання) підлягає у гривні, згідно розділу 4 цього Договору.

Пунктом 4.1 Договору сторони погодили, що умови оплати товару, порядок та строки здійснення платежів зазначаються у специфікації(ях) до Договору.

Відповідно до Специфікації №1 від 25.03.14р. до Договору, товар продається на умовах надання продавцем покупцю товарного кредиту з відстрочкою платежу. Покупець зобов'язаний сплатити продавцю загальну кінцеву вартість товару, отриманого згідно специфікації до Договору, у строк до 31.08.14р.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд зазначає, що взяті на себе зобов'язання в частині повної та своєчасної оплати вартості поставленого товару відповідачем-1 не виконані, у зв'язку із чим у останнього виникла основна заборгованість перед позивачем в розмірі 30629,39 грн.

Згідно ч.1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 530 п. 1 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно приписів ст.ст. 525, 526 ЦК України та ст. 193 Господарського кодексу України, цивільні та господарські зобов'язання мають бути виконані належним чином і у встановлений договором строк, а одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов'язання, а ст. 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Положення ч. 1 ст. 694 Цивільного кодексу України передбачають, що договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з відстроченням або з розстроченням платежу.

Положеннями статті 14.1.245 Податкового кодексу України встановлено, що товарний кредит - це товари (роботи, послуги), що передаються резидентом або нерезидентом у власність юридичних чи фізичних осіб на умовах договору, що передбачає відстрочення остаточних розрахунків на визначений строк та під процент. Товарний кредит передбачає передачу права власності на товари (роботи, послуги) покупцеві (замовникові) у момент підписання договору або в момент фізичного отримання товарів (робіт, послуг) таким покупцем (замовником), незалежно від часу погашення заборгованості.

Якщо покупець прострочив оплату товару, на прострочену суму нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути оплачений, до дня його фактичної оплати (ч. 5 ст. 694 ЦК України).

Статтею 536 Цивільного кодексу України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею).

Так, на підставі п.п. 7.1, 7.2, 7.3 Договору позивач нарахував проценти за користування товарним кредитом за період з 12.11.14р. по 16.06.15р. на суму 48506,94 грн., та, за той самий період, пеню на суму 6475,81 грн.

Перевіривши нарахування позивача, суд визнає їх вірно розрахованими.

Відповідно до вимог ст. 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобов'язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. За погодженням сторін можуть застосовуватися передбачені законом або такі, що йому не суперечать, види забезпечення виконання зобов'язань, які звичайно застосовуються у господарському (діловому) обігу.

Частиною першою статті 216 ГК України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Види такої відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов'язань за договором сторони передбачили в розділі 7 Договору.

Окрім того, на забезпечення виконання зобов'язання покупця, 17.03.14р. між продавцем та відповідачем-2 (поручителем) укладено договір поруки №13509-ПОР.

Статтею 553 Цивільного кодексу України визначено, що поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (відповідачем-1 у справі).

Відповідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель(лі) відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків.

Також, п. 1.3 названого договору поруки передбачена солідарна відповідальність боржника (відповідача-1 у справі) та поручителя (відповідача-2 у справі).

У разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі (ст. 543 ЦК України).

З приводу заперечень відповідача, щодо відсутності заборгованості по оплаті поставленого товару, суд зазначає, що проведена відповідачем оплата товару була зарахована в частковий розрахунок за отриманий згідно з договором купівлі-продажу №1399 від 17.03.14р. товар, що враховано при ухваленні рішення господарського суду Дніпропетровської області від 19.08.15р. у справі №904/5511/15. Таким чином, суд не вбачає підстав вважати погашеною заборгованість за поставлений товар за договором купівлі-продажу № 13509-С від 17.03.14р., а тому заперечення відповідача в цій частині відхиляються судом.

Заперечення відповідача стосовно помилки в розрахунку проіндексованої суми вартості товару також відхиляються судом, оскільки згідно наданого позивачем витягу з офіційного сайту НБУ щодо офіційного курсу гривні до іноземної валюти станом на 26.03.14р. (а.с.47) офіційний курс гривні до Євро становить 1 057,58, що свідчить про безпідставність заперечень відповідача.

Відповідно до вимог частин 1 і 7 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору; а одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається крім випадків, передбачених законом.

Відповідач-1 доказів погашення спірної суми заборгованості в розмірі 85612,14 грн. процентів за користування товарним кредитом на час розгляду справи суду не надав, обставин наведених позивачем в обґрунтування позовних вимог не спростував.

В зв'язку з чим, суд дійшов висновку про належне виконання позивачем вимог ст. 33 ГПК України, оскільки було документально доведено ті обставини, на які останній посилався в позовній заяві як на підставу своїх позовних вимог, та які не спростовані покупцем в ході розгляду спору.

В силу вимог ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України, держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів.

Викладене є підставою для задоволення позову.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 4, 32, 33, 36, 43, 49, 75, 82-85, 116-117 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути солідарно з Фермерського господарства "Над Іквою" (35620, Рівненська область, Дубенський район, с.Іванове, ) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Гран Поліс" (49083, м. Дніпропетровськ, вул.Собінова, 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОСФЕРА" (49083, м.Дніпропетровськ, вул.Собінова, 1, ) суму 6 475,81 грн. (шість тисяч чотириста сімдесят п'ять грн. 81 коп.) пені.

Стягнути з Фермерського господарства "Над Іквою" (35620, Рівненська область, Дубенський район, с.Іванове, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОСФЕРА" (49083, м.Дніпропетровськ, вул. Собінова, 1, ) суму 30 629,39 грн. (тридцять тисяч шістсот двадцять дев'ять грн. 39 коп.) проіндексованої суми вартості товару, 48 506, 94 грн. (сорок вісім тисяч п'ятсот шість грн. 94 коп.) процентів за користування товарним кредитом.

Стягнути з Фермерського господарства "Над Іквою" (35620, Рівненська область, Дубенський район, с.Іванове, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросфера" (49083, м.Дніпропетровськ, вул.Собінова, 1, ) суму 1 757,90 грн. (одна тисяча сімсот п'ятдесят сім грн. 90 коп.) судового збору.

Стягнути Товариства з обмеженою відповідальністю "Гран Поліс" (49083, м. Дніпропетровськ, вул.Собінова, 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросфера" (49083, м.Дніпропетровськ, вул.Собінова, 1, ) суму 69, 10 грн. (шістдесят дев'ять грн. 10 коп.) судового збору.

Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя А.В. Суховаров

Повний текст підписаний - 07.09.2015р.