ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

03 вересня 2015 р. Справа № 918/820/15

Господарський суд Рівненської області у складі судді Горплюка А.М. розглянувши матеріали справи

за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "ЛЮБИСТОК"

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "РІВНЕ-ЧАЙКА"

про стягнення в сумі 6 686 грн. 84 коп.

В засіданні приймали участь:

Від позивача: ОСОБА_2 (довіреність № б/н від 01.08.2015р.)

Від відповідача: не з'явився.

Суть спору: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім Любисток" звернулося в господарський суд з позовом про стягнення з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "РІВНЕ-ЧАЙКА" 6 326 грн. 01 коп. заборгованості, 343 грн. 65 коп. пені, 17 грн. 18 коп. 3% річних.

Ухвалою суду від 22.07.2015р. позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження, справу призначено до слухання на 06.08.2015р.

Ухвалою суду від 06.08.2015р. розгляд справи відкладено на 03.09.2015р..

Ухвалою суду від 21.07.2015р. розгляд справи відкладено на 06.08.2015р..

В судовому засіданні 06.08.2015р. представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, з підстав, вказаних у позовній заяві.

Представник відповідача в судові засідання 06.08.2015р. та 03.09.2015р. не зявився, відзиву на позов не подав, хоча належним чином був повідомлений про місце, дату та час розгляду справи, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення поштових відправлень (а.с. 52, 62).

Суд вбачає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду заяви без участі відповідача відповідно до статті 75 ГПК України.

В результаті розгляду матеріалів справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

06 листопада 2014 року ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім Любисток" (надалі Постачальник) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "РІВНЕ-ЧАЙКА" (надалі Покупець) уклали договір поставки товару №57 з протоколом розбіжностей до договору поставки товару №57 від 06 листопада 2014 року (надалі Договір; а. с. 13-17), за умовами якого Постачальник зобов'язався постачати товар Покупцю за адресою: м. Рівне, вул. Гагаріна, 16, в асортименті, в кількості та за цінами вказаними в Специфікації, що є невід'ємною частиною Договору, та відповідно до оформлених Покупцем замовлень, а Покупець зобов'язався своєчасно приймати та оплачувати замовлений товар відповідно до умов Договору.

Відповідно до п. 1.2. Договору під поняттям "Товар" сторони мають на увазі продукти харчування та товари загального вжитку.

Відповідно до п п. 2.1.,2.2. договору товар постачається покупцю на умовах цього договору та відповідно до наданої постачальником специфікації, згідно з замовленням, доведеним покупцем постачальнику в будь - якій формі, що дозволяє зафіксувати перелік замовленого товару. Кожна партія товару визначається не виходячи за рамки асортименту, що містить специфікація, в кількості відповідно до замовлення.

Згідно із п. 3.2. Договору поставка товару оформляється видатковою накладною. Перехід права власності на товар від Постачальника до Покупця відбувається в момент підписання видаткової накладної. У випадку, якщо при прийманні-передачі поставленого Постачальником товару будуть виявлені певні розбіжності в кількості, вартості чи інших даних, що зазначаються у випадкових накладних, такі накладні підписуються із зауваженнями, при чому, Постачальник протягом трьох календарних днів з дня підписання таких накладних зобов'язаний надати Покупцю до підписання виправлені видаткові накладні чи інші документи.

Розділом 4 договору передбачено, що оплата проводиться покупцем по кожній партії товару протягом 40 календарних днів з дати отримання вказаної партії товару, зазначеної у видаткових накладних або в актах приймання - передачі партії товару. Оплата товару здійснюється відповідно до підписаної сторонами специфікації, а тому ціна товару, зазначена у видаткових накладних чи інших документах та яка підлягає до сплати, не може бути вищою, ніж у специфікації. Моментом виконання грошових зобов'язань по оплаті замовленого товару вважається надходження грошей від підприємства покупця на рахунок або в касу постачальника.

Право позивача на нарахування пені передбачене п. 7.4. договору, за яким покупець за порушення строків оплати товару, визначених цим договором, сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості товару, строки оплати якого порушені, за кожен день прострочення.

Судом встановлено, що на виконання умов вказаного договору позивачем поставлено відповідачу товар - продукти харчування та товари загального вжитку на загальну суму 6 919 грн. 74 коп., що підтверджується видатковими накладними № 1794 від 23.04.2015р. на суму 1 723 грн. 22 коп., №1812 від 24.04.2015р. на суму 438 грн. 40 коп., №1742 від 30.04.2015р. на суму 254 грн. 22 коп., №1873 від 30.04.2015р. на суму 1 818 грн. 60 коп., №1874 від 30.04.2015р. на суму 600 грн. 30 коп., №1920 від 05.05.2015р. на суму 721 грн. 84 коп., №1961 від 07.05.2015р. на суму 384 грн. 84 коп., №1962 від 07.05.2015р. на суму 82 грн. 40 коп., №2006 від 11.05.2015р. на суму 534 грн. 82 коп., №2007 від 11.05.2015р. на суму 361 грн. 10 коп. Зазначені накладні підписані та скріплені печатками сторін. Матеріали справи не містять жодних зауважень з приводу кількості чи якості поставленого ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім Любисток" товару (а.с. 30-39).

Як вбачається з матеріалів справи, за поставлений товар ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "РІВНЕ-ЧАЙКА" розрахувався частково, внаслідок чого станом на день винесення рішення заборгованість за отриманий ним товар становить 6 326 грн. 01 коп.

З метою досудового врегулювання спору ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім Любисток" зверталось до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "РІВНЕ-ЧАЙКА" із претензією №161 від 12.06.2015р. (а.с. 18) в якій просив погасити наявну заборгованість, однак, зазначена претензія була залишена ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "РІВНЕ-ЧАЙКА" без відповіді та задоволення.

Позивачем за неналежне виконання умов договору в частині проведення розрахунків, на підставі п. 7.4. Договору та ст. 625 ЦК України нараховано 343 грн. 65 коп. пені та 17 грн. 18 коп. 3 % річних.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, встановивши обставини справи і давши їм правову оцінку, господарський суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 265 ГК України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 6 ст. 265 ГК України до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

У силу вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1, 2 ст. 193 ГК України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 536 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, ч. 6 ст. 193 ГК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У силу вимог ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за поставлений товар в розмірі 6 326 грн. 01 коп.

Крім того, позивачем за неналежне виконання умов договору в частині проведення розрахунків, на підставі п. 7.4. Договору та ст. 625 ЦК України нараховано 343 грн. 65 коп. пені та 17 грн. 18 коп. 3 % річних (розрахунок а.с. 11-12).

Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до частини 1 статті 546 ЦК України виконання зобовязання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом частини 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Згідно з частинами 2, 3 вищезазначеної статті пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання., штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання (частина 1 статті 550 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 218 ГК України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до статті 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених кодексом, іншими законами та договором.

Згідно статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі ст. 625 ЦК України, позивач нарахував відповідачу 3% річних в розмірі 17 грн. 18 коп.

Судом встановлено, що наданий позивачем розрахунок пені та 3% річних, нарахованих по кожній партії поставленого товару, є арифметично вірним, а відтак вимоги позивача про стягнення з відповідача 343 грн. 65 коп. пені 17 грн. 18 коп. 3% річних обґрунтовані, стверджується матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Статтями 33 та 34 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У відповідності до статті 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обовязковим.

З огляду на вищевикладене в сукупності вбачається, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 6 326 грн. 01 коп. заборгованості, 343 грн. 65 коп. пені, 17 грн. 18 коп. 3% річних є обґрунтованими, підтверджені матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача в сумі 1 827 грн..

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Рівне - Чайка " (вул. Гагаріна, буд. 16, м. Рівне, 33003, ) на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "ЛЮБИСТОК" (33024, м. Рівне, вул. Соборна, буд. 444-А ) 6 326 грн. 01 коп. заборгованості, 343 грн. 65 коп. пені, 17 грн. 18 коп. 3% річних.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення підписане суддею 08 вересня 2015р..

Суддя Горплюк А.М.