ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

"19" серпня 2015 р.Справа № 924/1212/14

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Олійника Ю.П., розглянувши матеріали справи

за позовом Прокурора м. Кам'янець-Подільського в інтересах держави

до Кам'янець-Подільської міської ради м. Кам'янець-Подільський

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Кам'янець-Подільський

в частині про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 08.07.2014р.

Представники сторін :

Від прокуратури ОСОБА_2 за посв. від 2.02.15,

Від першого відповідача- Медєкєсцев О.І. за дов. від 23.09.14,

Від другого відповідача- Стоянська Н.О.- підприємець

Прокурор у позовній заяві, письмових поясненнях та його представник у судовому засіданні просять, крім іншого, визнати недійсним договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 08.07.2014р., посилаючись на те, що зміст спірного договору від 08.07.2014р. та порядок його укладення не відповідають вимогам закону. Звертається увага, що 21.02.2014р. рішенням Кам'янець-Подільської міської ради "Про внесення доповнень до рішення 53 сесії міської ради від 10.12.2013р. №4/53" доповнено перелік об'єктів, що пропонуються для приватизації у 2014 році і внесено до нього нежитлове приміщення по вул. Васильєва, 1, загальною площею 237,1 кв.м. та способом приватизації визначено викуп. Разом з тим, на момент прийняття рішення №4/58 від 21.02.2014р. щодо включення приміщення загальною площею 237,1 кв.м., яке знаходиться по вул. Васильєва, 1, до переліку об'єктів, що підлягають приватизації, зазначене приміщення не було предметом продажу на аукціоні або за конкурсом, спірне майно не перебувало в користуванні орендаря та невід'ємні поліпшення у ньому не здійснювались. Тому спірне рішення міської ради не відповідає вимогам Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)".

У судовому засіданні 19.08.15 прокурором подано письмові пояснення щодо заперечення відповідачів на позов, у яких вважаються безпідставними посилання відповідачів на Рішення Європейського суду з прав людини від 24.06.2003р. по справі "Стретч проти Сполученого Королівства". Зазначає, що оцінку вказаному рішенню надано і Верховним судом України в постанові від 18.09.2013 року при розгляді заяви заступника Генерального прокурора України про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 жовтня 2012 року у справі за позовом Бердянського природоохоронного міжрайонного прокурора Запорізької області в інтересах держави в особі Бердянської міської ради до особи, про визнання державного акта на право власності на земельну ділянку недійсним, скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку та повернення її. Зокрема, судом вказано, що відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права. При цьому в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (наприклад, рішення у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції» від 23.09.82, «Новоселецький проти України» від 11.03.03, «Федоренко проти України» від 01.06.06). Європейський суд з прав людини у своїй практиці зауважує, що при визначенні суспільних інтересів завдяки безпосередньому знанню суспільства та його потреб національні органи мають певну свободу розсуду, оскільки вони першими виявляють проблеми, які можуть виправдовувати позбавлення власності в інтересах суспільства та знаходять засоби для їх вирішення (наприклад, рішення у справах «Хендісайд проти Сполученого Королівства» від 07.12.76, «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21.01.86). Отже, створена Конвенцією система захисту покладає саме на національні органи влади обов'язок визначальної оцінки щодо існування проблеми суспільного значення, яка виправдовує як заходи позбавлення права власності, так і необхідність запровадження заходів з усунення несправедливості. Прокурор зазначає, що у справі «Стретч проти Сполученого Королівства» Європейський суд з прав людини виніс рішення на користь заявника, однак у справі, яка переглядається, обставини справи є істотно відмінними. Відповідачка набула право власності на нежитлове приміщення незаконно, через порушення встановленого законодавством порядку приватизації комунального майна, що в свою чергу порушує інтереси територіальної громади, яку неправомірно позбавлено власності. Фактично звернення прокурора до суду спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільнозначимого питання про законність передачі комунального майна у приватну власність та повернення у власність територіальної громади майна, яке незаконно вибуло з її власності і шляхом вчинення неправомірних дій. Вирішуючи питання про справедливу рівновагу між інтересами суспільства і конкретної особи Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Трегубенко проти України» від 02.11.04 категорично ствердив, що «правильне застосування законодавства незаперечно становить «суспільний інтерес» (п. 54 рішення). Отже, висновок Європейського суду з прав людини про порушення прав заявника у справі «Стретч проти Сполученого Королівства» не може бути безумовним прецедентом при розгляді справи, яка переглядається.

Відповідачі у судовому засіданні проти позову заперечують.

Для повного і всебічного зясування обставин справи для подання сторонами додаткових доказів у судовому засіданні оголошується перерва.

Відповідач у судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку розгляду справи на 15 днів. Представник прокуратури не заперечує. Зазначене відповідає ст. 69 ГПК України, тому підлягає задоволенню, а строк розгляду спору - продовженню на 15 днів.

Керуючись ст.ст. 69, 86 Господарського процесуального кодексу України, СУД

УХВАЛИВ:

Продовжити строк розгляду спору на 15 днів.

Суддя Ю.П. Олійник

Віддрук. 1 прим. :

1 - до справи.