ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" вересня 2015 р. Справа № 917/668/15

Колегія суддів у складі: головуючого судді Бородіної Л.І., судді Білоусової Я.О., судді Шевель О.В.,

при секретарі Катренко І.С.

за участю представників сторін:

від позивача - адвокат Ярошенко С.М. - на підставі ордеру ПТ №072694 та витягу з угоди про надання правової допомоги від 26.03.2015р. №16;

від відповідача - Павлюченко О.О.- за довіреністю від 23.06.2015р.;

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Яциново-Слобідський кар'єр піску", м. Полтава

на рішення господарського суду Полтавської області від 02.06.2015р.

у справі № 917/668/15

за позовом: Приватного підприємства "Тиса-Нафтогаз", м. Полтава

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Яциново-Слобідський кар'єр піску", м. Полтава

про стягнення 53639,91грн.

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Полтавської області від 02.06.2015р. у справі №917/668/15 (суддя Гетя Н.Г.) позов задоволено; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Яциново-Слобідський кар'єр піску" на користь Приватного підприємства "Тиса-Нафтогаз" 44230,00 грн. основного боргу, 5238,82 грн. інфляційних втрат, 456,23 грн. 3% річних, 3714,86 грн. пені, 1827,00 грн. судового збору та 5500,00 грн. витрат на послуги адвоката.

Рішення суду з посиланням на ст.ст. 193, 216,230, 232 ГК України, ст.ст. 11, 509, 530, 546, 610, 625, 626, 628, 629, 525,526, 712 ЦК України мотивоване тим, що матеріалами справи доведено факт поставки товару ТОВ "Науково-виробниче підприємство "Яциново-Слобідський кар'єр піску" на підставі договору поставки від 01.07.2014р. №01/07-14, що підтверджується видатковими накладними, довіреностями на отримання товарно-матеріальних цінностей, та наявністю заборгованості за отриманий товар, а також обґрунтованістю нарахування пені у сумі 3714,86грн., інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов'язання у розмірі 5238,82грн. та 456,23грн. 3%річних.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Яциново-Слобідський кар'єр піску" з рішенням господарського суду першої інстанції не погодилось та звернулось до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Полтавської області від 02.06.2015р. у справі №917/668/15 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ПП «Тиса-нафтогаз».

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник вказує на те, що місцевий господарський суд безпідставно не задовольнив клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, чим порушив права апелянта, передбачені статтею 22 ГПК України. Крім того, скаржник зазначає, що на видаткових накладних відсутній підпис особи, яка отримала паливно-мастильні матеріали, а строк дії довіреностей на їх отримання закінчився 25.09.2014р. Також судом не досліджено факту відсутності довіреності №01/07-14, яка зазначена у видатковій накладній від 17.11.2014р.

У додаткових поясненнях до апеляційної скарги від 28.08.2015р. скаржник зазначає, що йому відвантажено паливо-мастильні матеріали на загальну суму 222320,80грн. та на виконання умов договору поставки 01.07.2014р. ТОВ «НВП «Яциново- Слобідський кар'єр піску» здійснив оплату на суму 226254,80грн., що підтверджується платіжними дорученнями від 14.05.2014р., від 30.07.2014р., від 31.07.2014р., від 13.08.2014р., від 15.08.2014р., від 28.08.2014р., від 17.09.2014р. та від 18.09.2014р. Крім того, вказує на те, що список осіб та автомобілів, які мали право здійснювати заправку від імені ТОВ «НВП «Яциново-Слобідський кар'єр піску» до ПП «Тиса-Нафтогаз» не надавався, а згідно довідки про осіб, які працювали в 2014році на підприємстві ТОВ «НВП «Яциново-Слобідський кар'єр піску», особи, вказані у заправочних відомостях, не були працівниками підприємства скаржника.

Відзивом від 23.07.2015р. ПП "Тиса-Нафтогаз" заперечує проти вимог апеляційної скарги та просить залишити рішення місцевого господарського суду без змін, апеляційну скаргу - без задоволення. При цьому вказує на те, що судом досліджено усі матеріали справи, у тому числі заправочні відомості, які підтверджують поставку товару, що не заперечується апелянтом та підтверджується видатковими накладними на загальну суму 266284,80грн. Крім того, вважає, що первинними документами, які підтверджують здійснення поставки нафтопродуктів є заправочні відомості. Також вказує на те, що позивач після звірки розрахунків виявив, що за отриманий товар відповідачу виставлялись рахунки, однак видаткові накладні виписувались не завжди, що стало підставою для складання видаткової накладної від 17.11.2014р. №3234, в яку було включено відпущений відповідачеві товар (дизельне пальне) 14.08.2014р., з 01.09.2014р. по 06.09.2014р., 30.09.2014р., 01.10.2014р. та поставлений 30.07.2014р., 08.09.2014р., 17.09.2014р., 23.09.2014р., 27.09.2014р., 01.10.2014р. бензин А-95. На думку, позивача, факт отримання товару відповідачем і видаткові накладні, надані позивачем на підтвердження своїх вимог, є самостійними підставами для виникнення обов'язку у відповідача здійснити розрахунок за отриманий товар.

У додаткових поясненнях до відзиву на апеляційну скаргу позивач зазначає, що відповідач не заперечує проти отримання паливно-мастильних матеріалів протягом дії договору, а саме липня-жовтня 2014року і не оспорює достовірність заправочних відомостей, наявних в матеріалах справи за цей період, а відповідно, погоджується із фактом отримання паливо-мастильних матеріалів. Крім того, зазначає, що відповідачем було надано ПП "Тиса-Нафтогаз" список автомобілів, які мали право отримувати ПММ згідно спірного договору від 01.07.2014р., який зберігався у заправника, однак цей список не є додатком до договору.

Розпорядженням секретаря другої судової палати від 01.09.2015р. у зв'язку з відпусткою судді Лакізи В.В., для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Бородіної Л.І., судді Білоусової Я.О., судді Шевель О.В.

В судовому засіданні апеляційної інстанції, яке відбулось 01.09.2015р., представник апелянта підтримав вимоги апеляційної скарги і просив скасувати рішення господарського суду Харківської області від 02.06.2015р. у справі №917/668/15 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову з підстав, наведених в апеляційній скарзі та у додаткових поясненнях. Крім того, звернув увагу на те, що апелянт не отримував паливно-мастильні матеріали за спірними видатковими накладними, а, відповідно, і накладні оформлені не належним чином.

Представник позивача заперечив проти вимог апеляційної скарги та просив рішення місцевого господарського суду залишити без змін, як таке, що відповідає нормам матеріального та процесуального права, а апеляційну скаргу - без задоволення за безпідставністю та необґрунтованістю. Також зазначив, що видаткова накладна від 17.11.2014р. №3234 сформована на підставі проведеної бухгалтером перевірки на підприємстві, зокрема, заправочних відомостей та містить інформацію про поставлений та неоплачений товар за час дії договору. Дана накладна не підписана відповідачем та не скріплена печаткою, оскільки останній відмовився від її підписання.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

01.07.2014р. між Приватним підприємством "Тиса-Нафтогаз" (постачальником) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Яциново-Слобідський кар'єр піску" (покупцем) укладений договір поставки №01/07-14, п.1.1 якого встановлено, що продавець в порядку та на умовах, визначених в даному договорі зобов'язується передати у власність покупцю, а покупець в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі,- прийняти та оплатити товар: ПММ (газовий конденсат, нафта, легка фракція, компонент автомобільного палива, Бензини А-76, А-92, А-95, дизельне паливо, компонент дизельного палива, фракція лігроїнова вуглеводнева, деетанпропанбутанізований конденсат, паливо альтернативне для дизельних двигунів В-30, паливо моторне альтернативне АЕ-92 е40, АЕ-95 е50, залишок кубовий, пічне паливо, бітум) в кількості - згідно видаткових накладних (а.с.40).

У пункті 1.2 цього договору зазначено, що покупець здійснює оплату за товар продавцю із розрахунку: по цінам на день відвантаження. Загальна сума договору складає: згідно виставлених рахунків.

Згідно із п.2.1 цього договору покупець на протязі 3 банківських днів зобов'язується внести оплату згідно виставлених рахунків. Якщо покупець не здійснив оплату у вказаний термін, то ціна на товар підлягає додатковому узгодженню з продавцем.

Пунктом 2.2 даного договору встановлено, що розрахунки за придбаний товар здійснюються покупцем шляхом безготівкового перерахування всієї суми зі свого розрахункового рахунку на розрахунковий рахунок позивача. Кінцевий взаєморозрахунок між сторонами проводиться на протязі 3-х банківських днів з моменту отримання товару.

Відповідно до пунктів 3.1,3.2 цього договору передача товару здійснюється продавцем покупцю згідно видаткових накладних. Перехід права власності на товар відбувається в момент фактичної передачі товару.

Згідно із пунктом 4.4 вказаного договору покупець зобов'язаний у встановлений цим договором термін сплатити ціну товару. У разі порушення терміну оплати за товар, покупець сплачує постачальнику штраф у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення, а також пеню у розмірі 0,5% від несплаченої суми за кожен день прострочення платежу.

Позивач стверджує, що на виконання умов договору від 01.07.2014р. №01/07-14 ним поставлено відповідачеві нафтопродукти на загальну суму 266284,80 грн., що підтверджується видатковими накладними: від 29.07.2014р. № 2968 на суму 17 226,00 грн.; від 31.07.2014р. № 2981 на суму 16520,00 грн.; від 13.08.2014р. №3016 на суму 47502,00 грн.; від 19.08.2014р. № 3030 на суму 23950,50 грн.; від 26.08.2014р. №3041 на суму 16786,00 грн.; від 01.09.2014р. №3060 на суму 45517,90 грн.; від 15.09.2014 р. № 3097 на суму 54818,40 грн.; від 17.11.2014р. №3234 на суму 43964,00 грн. та належним чином оформленими довіреностями на отримання представником відповідача товарно-матеріальних цінностей, які наявні в матеріалах справи.

В судовому засіданні апеляційної інстанції колегією суддів оглянуто оригінали видаткових накладних, наданих позивачем, та встановлено, що на видаткових накладних №3234 відсутні підпис та печатка отримувача товару,а на видаткових накладних -№3030, №3097, №3016 відсутні підписи отримувача товару.

На думку позивача, відповідач оплату за одержаний товар здійснив не в повному обсязі, що стало підставою звернення Приватного підприємства "Тиса-Нафтогаз" з даним позовом до господарського суду.

02.06.2015р. місцевим господарським судом прийнято оскаржуване рішення з підстав, зазначених вище (а.с.144-146).

Перевіривши матеріали справи, правильність їх юридичної оцінки та застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Предметом позову у даній справі є стягнення заборгованості за договором поставки від 01.07.2014р. №01/07-14, пені за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань, 3% річних та інфляційних втрат.

Підпунктом 3 частини 1 статті 3 ЦК України, визначено, що однією з загальних засад цивільного законодавства є свобода договору.

Відповідно до статті 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За приписами частини 1 статті 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у замовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Відповідно до частини 2 статті 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частинами 2,5 статті 267 ГК України встановлено, що строки поставки встановлюються сторонами в договорі з урахуванням необхідності ритмічного та безперебійного постачання товарів споживачам, якщо інше не передбачено законодавством. У договорі поставки за згодою сторін може бути передбачений порядок відвантаження товарів будь-яким видом транспорту, а також вибірка товарів покупцем.

Згідно із частиною 1 статті 664 ЦК України обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов'язку передати товар.

Пунктом 1.1 договору поставки від 01.07.2014р. №01/07-14, укладеного між Приватним підприємством "Тиса-Нафтогаз" (постачальником) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Яциново-Слобідський кар'єр піску" (покупцем), встановлено, що продавець в порядку та на умовах, визначених в даному договорі, зобов'язується передати у власність покупцю, а покупець - прийняти та оплатити товар: ПММ в кількості - згідно видаткових накладних. (а.с.40).

У пунктах 3.1,3.2 цього договору зазначено, що передача товару здійснюється продавцем покупцю згідно видаткових накладних. Перехід права власності та товар відбувається в момент фактичної передачі товару.

Таким чином, з умов договору поставки від 01.07.2014р. №01/07-14 вбачається, що за домовленістю сторін факт передачі товару від постачальника (позивача у справі) до покупця (відповідача у справі) підтверджується видатковими накладними.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно з частиною 1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

У пункті 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 24.05.1995р. N 88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за N 168/704 (надалі - Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку), зазначено, що первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

Згідно з частиною 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» вимоги якої кореспондуються з пунктом 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

В судовому засіданні оглянуті оригінали видаткових накладних, якими згідно умов договору поставки від 01.07.2014р. №01/07-14 підтверджується факт поставки товару, та встановлено, що на видаткових накладних: від 13.08.2014р. №3016 на суму 47502грн., від 19.08.2014р. №3030 на суму 23950,50грн., від 15.09.2014р. №3097 на суму 54818,40грн. відсутні підписи особи, яка отримала товар, а на видатковій накладній від 17.11.2014р. №3234 на суму 43964грн. відсутній підпис особи, що отримала товар, та печатка товариства.

Факт відсутності необхідних реквізитів на видаткових накладних також підтверджено позивачем в судовому засіданні апеляційної інстанції.

Крім того, представник позивача в судовому засіданні зазначила, що видаткова накладена від 17.11.2014р. №3234 на суму 43964грн. є зведеною та містить відомості про поставлені паливно-мастильні матеріали протягом дії договору, які не були оплачені відповідачем.

Таким чином, факт поставки паливно-мастильних матеріалів за спірним договором за вищезазначеними видатковими накладеними не підтверджується належними та допустимими доказами в розумінні статті 34 ГПК України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду вважає, що місцевий господарський суд дійшов передчасного висновку про те, що вказані видаткові накладні є належними доказами, які підтверджують факт відпуску паливо-мастильних матеріалів Приватному підприємству "Тиса-Нафтогаз".

Доводи позивача про те, що відпуск нафтопродуктів здійснювався на підставі заправочних відомостей у відповідності до Інструкції про порядок та облік нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв'язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20.05.2008 р. N 281/171/578/155 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.09.2008 р. за N 805/15496, які підтверджують факт отримання паливно-мастильних матеріалів відповідачем, також не приймаються судом апеляційної інстанції до уваги, з наступних підстав: по-перше, у відповідності до п.10.3.2.1 вищезазначеної Інструкції відпуск нафтопродуктів за безготівковим розрахунком за відомостями здійснюється АЗС на підставі договорів, укладених між підприємством та споживачем. Відпуск нафтопродуктів відображається у відомості на відпуск нафтопродуктів за формою N 16-НП (додаток 16), однак подані до матеріалів справи заправочні відомості не відповідають встановленій формі, зокрема, не містять інформації про номер подорожнього листа; по-друге, позивачем не надано, документів, які б підтверджували право осіб, зазначених у заправочних відомостях на отримання паливно-мастильних матеріалів від імені відповідача; по-третє, згідно довідки ТОВ "Науково-виробниче підприємство "Яциново-Слобідський кар'єр піску" у спірний період на підприємстві працювало лише три особи, які не зазначені у цих відомостях; по-четверте, згідно умов договору відпуск паливно-мастильних матеріалів здійснюється на підставі видаткових накладних, а не заправочних відомостей.

Будь-яких інших доказів, які б підтверджували факт поставки паливно-мастильних матеріалів відповідачу позивачем не надано.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що належними доказами, а саме: видатковими накладними від 29.07.2014р. №2968, від 31.07.2014р. №2981, від 26.08.2014р. №3041, від 01.09.2014р. №3060, підтверджується поставка паливо-мастильних матеріалів Приватним підприємством "Тиса-Нафтогаз" Товариству з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Яциново-Слобідський кар'єр піску", однак відповідачем здійснена оплата за поставлений товар, що вбачається з платіжних доручень від 14.05.2014р. №122, від 30.07.2014р. №199, від 31.07.2014р. №202, від 13.08.2014р. №218, від 15.08.2014р. №222, від 28.08.2014р. №233, від 17.09.2014р. №257, від 18.09.2014р. №260.

За таких обставин, відповідач у відповідності до умов договору від 01.07.2014р. №01/07-214 належним чином виконав покладені на нього зобов'язання та оплатив поставлені паливно-мастильні матеріали у повному обсязі.

Відповідно до статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно зі статтею 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких обставин, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Яциново-Слобідський кар'єр піску" підлягає задоволенню, рішення суду місцевого господарського суду від 02.06.2015р. у справі № 917/668/15 слід скасувати, як таке, що прийнято з неповним дослідженням всіх матеріалів справи та з порушенням норм матеріального права та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до статті 49 ГПК України судові витрати покладаються на Приватне підприємство "Тиса-Нафтогаз".

Керуючись ст.49, ст.ст. 99, 101, 102, п. 2 ст. 103, п.п.1,4 ч. 1 ст. 104, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія Харківського апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Яциново-Слобідський кар'єр піску" задовольнити.

2.Рішення господарського суду Харківської області від 02.06.2015р. у справі №917/668/14 скасувати та прийняти нове рішення.

3. Відмовити у задоволенні позову Приватного підприємства "Тиса-Нафтогаз" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Яциново-Слобідський кар'єр піску".

4. Стягнути з Приватного підприємства "Тиса-Нафтогаз" (м. Полтава, вул. Київське Шоссе, 44 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Яциново-Слобідський кар'єр піску" ( м.Полтава, вул. Серьогіна, 17 ) 913,50грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Доручити господарському суду Харківської області видати відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складений 07.09.2015р.

Головуючий суддя Л.І. Бородіна

Суддя Я.О.Білоусова

Суддя О.В. Шевель