ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2015 року Справа № 920/1837/14
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді:Добролюбової Т.В. (доповідач)
суддівГоголь Т.Г., Дроботової Т.Б.
розглянувши матеріали касаційних скарг1.Сумської міської ради 2.Заступника прокурора Харківської області в інтересах держави в особі Сумської міської ради
на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 19.05.15
у справі№920/1837/14 Господарського суду Сумської області
за позовомФізичної особи-підприємця ОСОБА_1
до1.Сумської міської ради 2.Дочірнього підприємства "Паркінг" Комунального оптово-роздрібного підприємства "Дрібнооптовий" Сумської міської ради
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачаСпільне українсько-білоруське підприємство "Укртехносинтез" у формі товариства з обмеженою відповідальністю
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачаУправління капітального будівництва та дорожнього господарства Сумської міської ради
за участюПрокурора Сумської області
провизнання незаконним та скасування рішення,

Розпорядженням Секретаря другої судової палати Вищого господарського суду України від 13.08.15, у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю судді Швеця В.О., для розгляду даної справи, сформовано колегію суддів у складі: головуючий - Добролюбова Т.В. , судді - Гоголь Т.Г., Дроботова Т.Б.

В судовому засіданні взяли участь представники:

від позивача: ОСОБА_2. - за дов. від 18.08.14;

від відповідача-1: Кальченко І.В. - за дов. від 05.06.14;

від відповідача-2: Чепуренко В.Л. - за дов. 16.03.15;

від третя особа на стороні позивача: не з'явились, повідомлені належно;

від третя особа на стороні відповідача: Клименко Ю.М. - за дов. від 12.03.15;

від прокуратури: Суходольський С.М. - прок. ГПУ посв. № 020273;

У судовому засіданні 27.08.15 оголошувалася перерва до 03.09.15.

Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1. у жовтні 2014 року заявлений позов до Сумської міської ради та Дочірнього підприємства "Паркінг" Комунального оптово-роздрібного підприємства "Дрібнооптовий" Сумської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління капітального будівництва та дорожнього господарства Сумської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення Сумської міської ради від 29.10.14 № 3671-МР в частині пункту 4 Додатку до вказаного рішення щодо надання в постійне користування Дочірньому підприємству "Паркінг" Комунального оптово-роздрібного підприємства "Дрібнооптовий" Сумської міської ради земельної ділянки площею 0,2696 га з земель житлової та громадської забудови Сумської міської ради під розміщення торгівельної зони з парковкою автотранспорту, що розташована у м. Суми на вул. 1-ша Набережна р. Стрілки, 1а, кадастровий номер :02:006:0062. Свій позов Фізична особа-підприємець ОСОБА_1. обґрунтовувала тим, що спірна земельна ділянка перебувала в постійному користуванні Управління капітального будівництва та дорожнього господарства Сумської міської ради відповідно до рішення Сумської міської ради від 25.09.13 № 2680-МР та на час прийняття Сумською міською радою спірного рішення від 29.10.14 № 3671-МР право постійного користування вказаною земельною ділянкою у третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача не припинено, земельна ділянка не вилучена.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 03.11.14 Управління капітального будівництва та дорожнього господарства Сумської міської ради залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача,

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 24.11.14 Спільне українсько-білоруське підприємство "Укртехносинтез" у формі товариства з обмеженою відповідальністю залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача.

Рішенням Господарського суду Сумської області від 17.12.14, ухваленим суддею Левченко П.І., позов задоволено; визнано незаконним та скасовано рішення Сумської міської ради від 29.10.14 № 3671-МР в частині пункту 4 додатку щодо надання в постійне користування Дочірньому підприємству "Паркінг" Комунального оптово-роздрібного підприємства "Дрібнооптовий" Сумської міської ради земельної ділянки площею 0,2696 га земель житлової та громадської забудови Сумської міської ради під розміщення торгівельної зони з парковкою автотранспорту за адресою м. Суми, вул. 1-ша Набережна р. Стрілки, 1а, кадастровий номер :02:006:0062. Суд першої інстанції виходив з того, що договір співробітництва щодо будівництва Торгівельного центру в м. Суми по вул. Набережна р. Стрілки від 28.10.13 не визнаний судом недійсним і його недійсність прямо не встановлена законом, при цьому, позивач має інтерес і право на спільну з Управлінням капітального будівництва та дорожнього господарства Сумської міської ради забудову земельної ділянки площею 0,2696 га за адресою вул. 1-ша Набережна р. Стрілки, 1а в м. Суми, яка є можливою лише за умови знаходження цієї земельної ділянки в постійному користуванні Управління, з яким ще з 05.08.13 виникли певні домовленості та правовідносини з відведення вказаної земельної ділянки Управлінню в постійне користування з метою її подальшого спільного використання для забудови. Крім того, на час прийняття Сумською міською радою спірного рішення було чинним рішення Сумської міської ради від 25.09.13 № 2680-МР, яким надано в постійне користування Управлінню капітального будівництва та дорожнього господарства Сумської міської ради земельну ділянку площею 0,2696 га за адресою вул. 1-ша Набережна р. Стрілки, 1а під розміщення торгівельної зони з парковкою автотранспорту, тобто не було припинено право користування земельною ділянкою Управлінням капітального будівництва та дорожнього господарства Сумської міської ради. Суд керувався приписами статті 204 Цивільного кодексу України, статей 116, 149, 150, 152 Земельного кодексу України. 193 Господарського кодексу України.

Харківський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: Терещенка О.І. - головуючого, Пелипенка Н.М., Тихого П.В. постановою від 19.05.15, перевірене рішення залишив без змін, а апеляційну скаргу відповідача-1 залишив без задоволення. При цьому, господарський суд апеляційної інстанції залишив без задоволення клопотання Сумської міської ради про припинення провадження у справі на підставі пункту 1-1 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України у зв'язку з тим, що рішення Сумської міської ради від 01.04.15 № 4227-МР "Про скасування п. 4 додатку до рішення Сумської міської ради від 29.10.2014 № 3671-МР "Про надання в постійне користування земельних ділянок підприємствам, установам, організаціям" прийнято Сумською міською радою після прийняття Господарським судом Сумської області оскаржуваного рішення від 17.12.14 у даній справі та може тільки бути доказом визнання Сумською міською радою незаконності прийняття пункту 4 додатку до рішення від 29.10.14 № 3671-мр. Крім того, вказане рішення прийнято Сумською міською радою з перевищенням своїх повноважень, оскільки відповідно до вимог пункту 10 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку; органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.

Сумська міська рада звернулась до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду сумської області від 17.12.14 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 19.05.15 і припинити провадження у справі. Обґрунтовуючи свої вимоги скаржник вказує на порушення судами попередніх інстанцій приписів статей 203, 204, 207, 215, 216 Цивільного кодексу України, статті 180 Господарського кодексу України, статті 80 Господарського процесуального кодексу України. При цьому, скаржник зазначає, що висновок господарських судів попередніх інстанцій про презумпцію правомірності договору співробітництва щодо будівництва Торгівельного центру в м. Суми по вул. Набережна р. Стрілки від 28.10.13 є помилковим, оскільки недійсність вказаного договору передбачена нормами статей 203, 207, 215 Цивільного кодексу України з урахуванням відсутності печатки Управління капітального будівництва та дорожнього господарства Сумської міської ради на примірнику зазначеного договору, який подано до суду позивачем. Крім того, місцевий господарський суд, не дослідивши оригінал договору співробітництва щодо будівництва Торгівельного центру в м. Суми по вул. Набережна р. Стрілки від 28.10.13, заздалегідь встановив, що вказаний договір було укладено. Скаржник також зазначає, що провадження у справі підлягає припиненню, оскільки між позивачем і відповідачами відсутній предмет спору у зв'язку з прийняттям Сумською міською радою рішення від 01.04.15 № 4227-МР "Про скасування п. 4 додатку до рішення Сумської міської ради від 29.10.2014 № 3671-МР "Про надання в постійне користування земельних ділянок підприємствам, установам, організаціям", яке є обов'язковим до виконання на відповідній території та прийняте в межах повноважень зазначеної ради. В судовому засіданні представник Сумської міської ради підтримав доводи касаційної скарги та додатково зазначив, що Фізична особа-підприємець ОСОБА_1. не є землекористувачем спірної земельної ділянки.

Прокуратура Харківської області звернулась до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Сумської області від 17.12.14 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 19.05.15 у цій справі і прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Обґрунтовуючи свої вимоги скаржник вказує на порушення та неправильне застосування судами попередніх інстанцій приписів статей 203, 215, 216 Цивільного кодексу України, статей 123, 124, 134 Земельного кодексу України, статей 47, 32, 33, 43 Господарського процесуального кодексу України. При цьому, скаржник зазначає, що спірний пункт рішення Сумської міської ради від 29.10.14 № 3671-МР прийнято відповідно до вимог земельного законодавства з урахуванням наявності рішення Сумської міської ради від 05.11.14, яким припинено право постійного користування Управлінням капітального будівництва та дорожнього господарства Сумської міської ради земельною ділянкою за адресою м. Суми, вул.1-ша Набережна р. Стрілки, 1а. Договір співробітництва щодо будівництва Торгівельного центру в м. Суми по вул. Набережна р. Стрілки від 28.10.13, оригінал якого відсутній в матеріалах справи, не скріплений печаткою Управління капітального будівництва та дорожнього господарства Сумської міської ради, отже, він є неукладеним. Крім того, висновок господарського суду апеляційної інстанції про відсутність повноважень у Сумської міської ради при прийнятті рішення 01.04.15 № 4227-МР "Про скасування п. 4 додатку до рішення Сумської міської ради від 29.10.2014 № 3671-МР "Про надання в постійне користування земельних ділянок підприємствам, установам, організаціям" є помилковим, оскільки вказане рішення не породжує правовідносин пов'язаних з реалізацією суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, зокрема, у Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1. і Управління капітального будівництва та дорожнього господарства Сумської міської ради.

Від Спільного українсько-білоруського підприємства "Укртехносинтез" у формі товариства з обмеженою відповідальністю отримано відзив на касаційну скаргу, в якому третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача просить рішення Господарського суду Сумської області від 17.12.14 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 19.05.15 у цій справі залишити без змін, а касаційну скаргу Сумської міської ради без задоволення.

Вищий господарський суд України, заслухавши доповідь судді Добролюбової Т.В. та пояснення присутніх у судовому засіданні представників сторін, переглянувши матеріали справи та доводи касаційних скарг, перевіривши правильність застосування судами приписів чинного законодавства відзначає наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що рішенням 32 сесії 6 скликання Сумської міської ради від 31.07.13 № 2587-МР "Про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок" надано дозвіл Управлінню капітального будівництва та дорожнього господарства Сумської міської ради на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель громадської забудови для розміщення торгівельної зони з парковкою за адресою вул. 1-ша Набережна р. Стрілки, 1а, орієнтовною площею 0,1800 га, у постійне користування.

Між Управлінням капітального будівництва та дорожнього господарства Сумської міської ради (замовник), Спільним українсько-білоруським підприємством "Укртехносинтез" (інвестор-1), Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1. (інвестор-2) та Приватним підприємством "Кадастр-С" (виконавець) 05.08.13 укладено договір співробітництва, який затверджено міським головою міста Суми, за умовами якого замовник доручає, а виконавець бере на себе обов'язки виконати розроблення землевпорядної документації (проекту землеустрою) щодо відведення земельної ділянки в м. Суми, вул. 1-ша Набережна р. Стрілки, 1а, в повному обсязі за рахунок 1-го та 2-го інвесторів.

Приватне підприємство "Кадастр-С" на підставі рішення Сумської міської ради від 31.07.13 № 2587-МР та договору співробітництва від 05.08.13 розробило Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в постійне користування Управління капітального будівництва та дорожнього господарства Сумської міської ради для розміщення торгівельної зони з парковкою в м. Суми, вул. 1-ша Набережна р. Стрілки, 1а, який погоджено Управлінням Держемагентства у Сумському районі Сумської області та Управління капітального будівництва та дорожнього господарства Сумської міської ради, що підтверджується висновками від 19.09.13 № 4950/01.30-4108 та від 18.09.13 № 69/11.01-17.

Як установлено господарськими судами, між Спільним українсько-білоруським підприємством "Укртехносинтез" у формі товариства з обмеженою відповідальністю (замовник-1), Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1. (замовник-2), та Комунальним підприємством "Архітектура. Будівництво. Контроль" Сумської міської ради (виконавець) 27.08.13 укладено договір на виконання проектних робіт № АКБ 13-177, на підставі якого виконавець виконав проектні роботи з будівництва двоповерхового паркінгу з торговими приміщеннями за адресою вул. Набережна р. Стрілки в м. Суми в розділі: детальне планування території, передпроектна пропозиція та містобудівний розрахунок.

Рішенням 33 сесії 6 скликання Сумської міської ради від 25.09.13 № 2680-МР "Про надання в постійне користування земельних ділянок підприємствам, установам, організаціям" надано в постійне користування Управлінню капітального будівництва та дорожнього господарства Сумської міської ради земельну ділянку під розміщення торгівельної зони з парковкою автотранспорту площею 0,2696 га, кадастровий номер :02:006:0062, за рахунок земель житлової та громадської забудови Сумської міської ради по вул. 1-ша Набережна р. Стрілки, 1а (пункт 7 рішення).

Між Спільним українсько-білоруським підприємством "Укртехносинтез" у формі товариства з обмеженою відповідальністю (замовник-1), Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1. (замовник-2), та Науково-виробничим підприємством "Будівельна наука" Академії будівництва України (виконавець) 15.10.13 укладено договір на виконання проектних робіт № Н-19-13, за умовами якого замовник-1 та замовник-2 доручають, а виконавець бере на себе зобов'язання виконати роботи зі створення технічної документації на тему: "Оцінка технічного стану будівельних конструкцій підземного каналу р. Стрілки на ділянці від пров. 9 Травня до будівлі універмагу "Київ" з розробкою рекомендацій щодо його подальшої експлуатації".

Господарськими судами також установлено, що, між Управлінням капітального будівництва та дорожнього господарства Сумської міської ради (замовник), Спільним українсько-білоруським підприємством "Укртехносинтез" у формі товариства з обмеженою відповідальністю (інвестор-1) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1. (інвестор-2) 28.10.13 укладено договір щодо будівництва Торгівельного центру в м. Суми по вул. Набережна р. Стрілки, за умовами якого сторони домовились співпрацювати на умовах цього договору як співзамовники з метою будівництва торгівельного центру на земельній ділянці в м. Суми по вул. Набережна р. Стрілки.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом судового розгляду за поданою Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1. позовною заявою є вимога про визнання незаконним та скасування рішення Сумської міської ради від 29.10.14 № 3671-МР в частині пункту 4 Додатку до вказаного рішення щодо надання земельної ділянки в постійне користування Дочірньому підприємству "Паркінг" Комунального оптово-роздрібного підприємства "Дрібнооптовий" Сумської міської ради. Обраний позивачем спосіб захисту прав на земельну ділянку передбачений статтею 152 Земельного кодексу України, відповідно до якої власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Таким чином, вимагати усунення порушених прав на землю шляхом визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування, яким спірну земельну ділянку надано в постійне користування можуть саме власники земельних ділянок або землекористувачі.

Згідно зі статтею 78 Земельного кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності. Відповідно до статей 81, 82 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Юридичні особи (засновані громадянами України або юридичними особами України) можуть набувати у власність земельні ділянки для здійснення підприємницької діяльності у разі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) внесення земельних ділянок її засновниками до статутного капіталу; в) прийняття спадщини; г) виникнення інших підстав, передбачених законом.

Чинний земельний кодекс не містить визначення терміну землекористувач, однак зазначене поняття в даному кодексі використовується у контексті таких інститутів як постійне користування земельною ділянкою, оренда земельної ділянки, земельний сервітут, тощо. Статтею 92 Земельного кодексу України визначено, що право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають: а) підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності; б) громадські організації інвалідів України, їх підприємства (об'єднання), установи та організації; в) релігійні організації України, статути (положення) яких зареєстровано у встановленому законом порядку, виключно для будівництва і обслуговування культових та інших будівель, необхідних для забезпечення їх діяльності; г) публічне акціонерне товариство залізничного транспорту загального користування, утворене відповідно до Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування"; ґ) вищі навчальні заклади незалежно від форми власності. Згідно зі статтею 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземцям і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об'єднанням і організаціям, а також іноземним державам. Орендодавцями земельних ділянок є їх власники або уповноважені ними особи. Статтею 98 Земельного кодексу України визначено, що право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками). Земельні сервітути можуть бути постійними і строковими. Встановлення земельного сервітуту не веде до позбавлення власника земельної ділянки, щодо якої встановлений земельний сервітут, прав володіння, користування та розпорядження нею. Відповідно до статті 100 Земельного кодексу України сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій конкретно визначеній особі (особистий сервітут). Земельний сервітут може бути встановлений договором між особою, яка вимагає його встановлення, та власником (володільцем) земельної ділянки. Земельний сервітут підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому для державної реєстрації прав на нерухоме майно. Крім того, згідно зі статтею 1021 Земельного кодексу України право користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) і право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій) виникають на підставі договору між власником земельної ділянки та особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для таких потреб, відповідно до Цивільного кодексу України.

З наведеного вище вбачається, що особа визнається власником земельної ділянки або землекористувачем та набуває, зокрема, право на звернення до суду за захистом своїх порушених прав на землю, у разі закріплення за такою особою земельної ділянки на підставі приписів закону, договору чи рішення суду. Разом з тим, задовольняючи позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1., господарські суди попередніх інстанцій не застосували приписи статті 152 Земельного кодексу України, а відтак питання щодо прав позивача на користування земельною ділянкою, яка є предметом спірного рішення залишилось за межами судового дослідження, що свідчить про неповноту судового розгляду даного спору. Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами чинного законодавства. Однак, рішення та постанова у справі цим вимогам не відповідають. Відповідно до частини 1 статті 11110 Господарського процесуального кодексу України підставою для скасування судового рішення місцевого чи апеляційного господарського суду є порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права. Наведене свідчить про те, що господарськими судами не вжито заходів для всебічного, повного і об'єктивного розгляду справи, тому рішення визнаються такими, що прийняті за не з'ясованими обставинами справи, які мають суттєве значення для правильного вирішення господарського спору. Враховуючи передбачені процесуальним законом межі перегляду справи в касаційній інстанції, які не дають їй права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти їх, судові рішення у справі підлягають скасуванню з направленням матеріалів справи на новий розгляд до суду першої інстанції для установлення обставин, які мають суттєве значення для правильного вирішення даного спору. При новому розгляді справи суду необхідно оцінити, в сукупності, усі допустимі та належні докази у справі, врахувати викладене, всебічно і повно перевірити доводи, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін, і в залежності від з'ясованого установити наявність чи відсутність підстав для задоволення даного позову.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 1115, 1117, 1118, 1119, 11110, 11111, 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 19.05.15 у справі № 920/1837/14 і рішення Господарського суду Сумської області від 17.12.14 у цій справі скасувати.

Матеріали справи скерувати для нового розгляду до Господарського суду Сумської області.

Касаційну скаргу Сумської міської ради та касаційну скаргу Заступника прокурора Харківської області в інтересах держави в особі Сумської міської ради задовольнити частково.

Головуючий Т. Добролюбова

Судді Т. Гоголь

Т. Дроботова