УХВАЛА

18.08.2015Справа № 29/53
За позовом Державної податкової інспекції у Оболонському районі м. Києва

До 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Дан"

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Премар"

Про визнання угоди недійсною та стягнення в доход державного бюджету 49 887,18 грн.

Суддя Прокопенко Л.В.

Представники:

Від позивача не з?явився

Від відповідачів не з?явився

Суть спору:

Позивачем заявлені вимоги про визнання угоди, укладеної між відповідачами недійсною на підставі ст. 49 ЦК УРСР; зобов'язання відповідача-1 повернути відповідачу-2 кошти, отримані за угодою у сумі 49887,18 грн. та стягнення з відповідача-2 на користь держави товар згідно з видатковою накладною № 23 від 10.01.2003 року на загальну суму 49887,18 грн.

Позовні вимоги ґрунтуються на тому, що спірна угода була укладена з метою, завідомо суперечною інтересам держави при наявності умислу з боку відповідача-1. ТОВ "Дан" є підприємством, що займалося підприємницькою діяльністю з - порушенням чинного законодавства України. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 27-02.2003 у справі № 2-1390 визнано недійсними статутні документи ТОВ "Дан" з моменту передачі прав власності на підприємство, а саме з 07.10.2002. На підставі вказаного рішення ДПІ у Оболонському районі міста Києва анульовано свідоцтво платника ПДВ ТОВ „Дан" (акт від 20.03.2003 № 1) та виключено з Реєстру платників ПДВ. Згідно з п.п;7.2.4 п.7.2 ст. 7 Закону України ..Про податок на додану вартість" право на нарахуванні податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку у порядку, передбаченому статтею 9 цього Закону. Таким чином, ТОВ "Дан" не мало право на момент укладання спірної угоди виписувати податкові накладні.

За весь період існування ТОВ "Дан" було подано до податкової інспекції звітність лише за листопад та грудень 2002.

ДПІ у Оболонському районі м. Києва було проведено позапланову документальну перевірку правильності обчислення та своєчасності внесення до бюджету податку на додану вартість, згідно якої було виявлено порушення податкового законодавства відповідачем 1. За результатами перевірки ТОВ "Дан" було визначено податкове зобов'язання у сумі 955 335,08 грн. по податку на додану вартість та штрафні санкції у сумі 477 667,54 грн.

Позивач вважає, що сукупність вказаних фактів є достатньою підставою для висновку щодо спрямованості діяльності відповідача-1, в тому числі при укладенні спірної угоди, на ухилення від сплати податків.

Відповідач-1 вимог суду, викладених в ухвалах суду у справі № 29/53 не виконав, поважних причин такого невиконання суду не навів. Ухвали суду направлені відповідачу-1 за адресою, зазначеною позивачем в позовній заяві. Відповідач-1 не скористався своїм процесуальним правом, в судове засідання не з'явився, відзиву на позовну заяву не надав.

Відповідач-2 вимог суду, викладених в ухвалах суду у справі №29/53 не виконав, поважних причин такого невиконання суду не навів. Ухвали суду направлені відповідачу-2 за адресою, зазначеною позивачем в позовній заяві. Відповідач-2 не скористався своїм процесуальним правом, в судове засідання не з'явився, відзиву на позовну заяву не надав.

Позивач заявив клопотання про зупинення провадження у справі оскільки, згідно листа Оболонського районного суду міста Києва від 14.02.2005 року № 2- 1390/03, цивільна справа № 2-1390 за позовом ДПІ у Оболонському районі міста Києва до Білгородського А.Б., Кононова Д.П. про визнання установчих документів ТОВ "Дан" та свідоцтва платника податку на додану вартість ТОВ "Дан" недійсними відправлена до Верховного суду України в зв'язку з надходженням заяви про перегляд рішення за винятковим обставинами.

Суд вважає, що за вищевказаних обставин суд не може об'єктивно, повно та всебічно розглянути справу № 29/53 за позовом Державної податкової інспекції у Оболенському районі міста Києва до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дан" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Премар" про визнання угоди, укладеної між відповідачами недійсною на підставі ст. 49 ЦК УРСР; зобов'язання відповідача-1 повернути відповідачу-2 кошти, отримані за угодою, у сумі 49 887,18 грн. та стягнення з відповідача-2 на користь держави товар згідно з видатковою накладною від 10.01.2003 № 23 на загальну суму 49 887,18 грн. до вирішення Верховним судом України заяви про перегляд рішення за винятковими обставинами по справі № 2-1390 за позовом ДПІ у Оболонському районі м. Києва до Білгородського А.Б., Кононова Д.П. про визнання установчих документів недійсними.

Ухвалою суду від 23.02.2015 зупинено провадження у справі № 29/53 до остаточного розгляду справи № 2-1390 за позовом ДПІ у Оболонському районі міста Києва до Білгородського А.Б., Кононова Д.П. про визнання установчих документів ТОВ "ДАН" та свідоцтва платника податку на додану вартість ТОВ "ДАН" недійсним.

03.12.2014 відділом діловодства суду від Оболонського районного суду міста Києва отримано відомості по справі.

Ухвалою від 03.06.2015 розгляд у справі поновлено та призначення до розгляду на 03.07.2015.

В судове засідання 03.07.2015 представники сторін не з'явились.

Ухвалою суду від 03.07.2015 відкладено розгляд справи на 18.08.2015.

В судове засідання 18.08.2015 представники сторін не з'явилися, причини неявки суду не повідомили.

Вирішення спору за наявними матеріалами справи є неможливим, та спричинене саме неявкою в судове засідання представників сторін .

Відповідно до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Частиною першою статті 69 ГПК України встановлено, що спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня отримання позовної заяви.

Згідно п.5 частини першої ст.81 ГПК України, господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на наведене, враховуючи, що після усунення підстав, з яких заява була залишена без розгляду, позивач має право звернутись до суду в загальному порядку, суд вважає, що позов має бути залишений без розгляду.

Керуючись п.5 ч. 1 ст. 81, ст. 86 ГПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

1. Залишити позовну заяву без розгляду.

2.Ухвалу може бути оскаржено відповідно до чинного законодавства України.

Суддя Л.В. Прокопенко