ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2015 р. Справа № 923/1019/15

Господарський суд Херсонської області у складі судді Чернявського В.В. при секретарі Степановій О.В., за участю представників учасників процесу:

від позивача: Пушної Т.М.,

від відповідача: ОСОБА_2,

розглянув справу

за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк", м.Дніпропетровськ

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м.Херсон

про стягнення 56908,23грн.

Описова частина рішення.

Провадження у справі порушено за позовом про стягнення 25238,34грн. боргу на повернення кредиту, 16537,76грн. боргу за відсотками за користування кредитними коштами, 3519,49грн. боргу за комісією, 11612,64грн. пені.

Вимоги обґрунтовано твердженням про неналежне виконання відповідачем договору банківського обслуговування від 19.02.2013р., який складають заява відповідача про відкриття поточного рахунку, "Умови та правила надання банківських послуг", "Тарифи банку".

Відповідач у судовому засіданні 08.09.2015р. визнав позов у повному обсязі.

С у д в с т а н о в и в:

Визнання позову відповідачем є його процесуальним правом та підставою для задоволення позовних вимог, якщо суд не встановить, що дії відповідача з визнання позовних вимог не суперечить законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб: відповідно до ч.5 ст.78 ГПК України у разі визнання відповідачем позову суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Згідно з п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009р. "Про застосування норм цивільного законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Суд задовольняє вимоги до відповідача про стягнення 25238,34грн. боргу на повернення кредиту, 16537,76грн. боргу за відсотками за користування кредитними коштами, 3519,49грн. боргу за комісією, 11612,64грн. пені на підставі названої ч.5 ст.78 ГПК України, не встановивши, щоб визнання позову відповідачем суперечило законодавству або порушувало права або охоронювані законом інтереси інших осіб.

Заявою від 19.02.2013р. фізична особа-підприємець (ФОП) ОСОБА_2 приєднався до норм, викладених в "Умовах та правилах надання банківських послуг", затверджених Наказом Голови правління "Приватбанку" №СП-2011-85 від 28.01.2011р. (далі - Умови та правила), "Тарифах банку", затверджених тим же наказом, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://privatbank. ua. (копія заяви від 19.02.2013р. на а.с.25).

За ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.

Заява ФОП ОСОБА_2 від 19.02.2013р. про приєднання до норм, викладених в "Умовах та правилах надання банківських послуг", "Тарифах банку", разом з цими "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Тарифами банку" містить норми договору банківського обслуговування та договору кредитування без номера від 19.02.2013р.

За "Умовами та правилами..." визначено надання банком позичальнику на умовах повернення, строковості, платності та цільового характеру коштів в якості кредиту шляхом встановлення кредитного ліміту на ведення поточної господарської діяльності. Про розмір кредитного ліміту банк повідомляє клієнта в узгодженій формі.

Користування кредитними коштами передбачало сплату комісії та відсотків річних за диференційованою ставкою: за період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнуління дебетового сальдо в одну з дат до 25-го числа поточного місяця, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилося з 1-го до 20-го (включно) числа поточного місяця, або до 25 числа наступного місяця, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилося з 21-го до кінцевого числа поточного місяця, розрахунок процентів здійснюється за процентною ставкою в розмірі 0% річних; при необнулінні дебетового сальдо в обумовлений строк протягом 90 днів розрахунок процентів здійснюється за процентною ставкою в розмірі 36% річних; починаючи з 91-го дня після закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, кредит вважається простроченим, розрахунок процентів здійснюється за процентною ставкою в розмірі 56% річних (розділ 3.2.1.4 Умов та правил).

За п.3.2.1.5.1 Умов та правил його учасники обумовили відповідальність позичальника: у разі прострочення виконання ним будь-якого грошового зобов'язання позичальник сплачує на користь банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла у період, за який нараховується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Відповідно до ст.526, 625 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, зокрема, відповідно до умов договору, вимог цивільного законодавства; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позов заявлено 30.06.2015р. (вх. № 1067 від 30.06.2015р). До ціни позову за викладенням позовної заяви, як зазначено, позивач відніс 25238,34грн. боргу щодо повернення кредиту, 16537,76 грн. боргу за відсотками за користування кредитними коштами, 11612,64 грн. пені за порушення строків виконання грошових зобов'язань, 3519,49 грн. боргу за комісією.

Позичальник з 22.02.2013р. по 27.01.2014р. отримував кредитні кошти в межах встановлених лімітів, що, зокрема, підтверджується меморіальними ордерами від 21.02.2013р. №D0222GQ03J, від 25.02.2013р. №D0226YV7LS, від 26.02.2013р. № D0227V008J, від 20.03.2013 №D0321Y179I, копією платіжного доручення №1 від 25.02.2013р. щодо розпорядження відповідачем коштами, витягом з картки обліку банком руху коштів, які обліковуються на рахунку відповідача, за період з 19.02.2013р. по 13.07.2015р.

Як слідує з наведеного позивачем "Розрахунку заборгованості", станом на 16.04.2015р. (а.с.27-28) відповідач має заборгованість перед позивачем в сумі неповернутого кредиту в 25238,34грн., а також 16537,76 грн. неоплачених відсотків за користування кредитом за період з 03.12.2013р. по 16.04.2015р. та 3519,49 грн. комісій за управління кредитом за період з 03.02.2014р. по 16.04.2015р., передбачених п.3.2.1.2.2.7, 3.2.1.4.4, 3.2.1.4.6 "Умов та правил надання банківських послуг".

У зв'язку з порушенням строків повернення кредиту та сплати відсотків та комісій позивач нарахував до стягнення з відповідача 11612,64 грн. в якості пені за періоди прострочки виконання поточних зобов'язань за договором з 04.09.2013р. по 16.04.2015р.

Поняття, предмет та підстави стягнення неустойки визначені ст.549-551 ЦК України. Норма про пеню за п.3.2.1.5.1 "Умов та правил надання банківських послуг" відповідає цим поняттю, предмету і підставам.

За п.6 ст.232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Інший строк для нарахування пені, а саме, продовжуваністю три роки у спірних відносинах встановлено п.3.2.1.5.4 Умов та правил надання банківських послуг" за порушення зобов'язань, передбачених п.3.2.1.5.1, 3.2.1.5.2, 3.2.1.5.3, та відповідно заявою відповідача щодо приєднання до цих умов.

Наведені позивачем за позовом розрахунки пені судом перевірено.

Відповідач не надав доказів сплати позивачу заявлених до стягнення сум.

Позивач стверджує про неотримання заявлених за позовом коштів станом на час провадження у справі.

Названі обставини та наведені норми матеріального права поряд з визнанням позову відповідачем та невстановленням судом, щоб таке визнання суперечило законодавству або порушувало чиїсь права, свободи та інтереси, є підставами для задоволення позовних вимог.

Задовольняючи позовні вимоги, суд на підставі ст.49 ГПК України відносить на відповідача судові витрати у справі.

До судових витрат у справі відноситься судовий збір. Відповідач має відшкодувати позивачеві витрати зі сплати останнім до бюджету судового збору при заявленні позову.

Керуючись ст. 82-85 ГПК України, господарський суд

в и р і ш и в:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства Комерційного банку "ПриватБанк" 25238 грн. 34коп. боргу з повернення кредиту, 16537 грн. 76коп. боргу за відсотками за користування кредитними коштами, 3519грн. 49коп. боргу за комісією, 11612 грн. 64 коп. пені, 1827 грн. на відшкодування витрат зі сплати судового збору.

Повне рішення складено 09.09.2015р.

Суддя В.В. Чернявський