ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

03.09.15р. Справа № 904/5690/15

За позовом Прокурора м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, в інтересах держави: Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, в особі позивача: Державного підприємства "Криворізька теплоцентраль", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

до Відділу освіти виконкому Інгулецької у місті ОСОБА_1 ради, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення 438 647, 83 грн.

Суддя Рудовська І.А.

Представники:

від прокуратури: ОСОБА_2, посвідчення № 032056

від позивача: ОСОБА_3, довіреність № 1527/01 від 06.04.2015 р.

від відповідача: ОСОБА_4, довіреність № 3 від 29.04.2015 р.

Суть спору:

Прокурор м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, в інтересах держави: Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, в особі позивача: Державного підприємства "Криворізька теплоцентраль (далі - позивач) звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Відділу освіти виконкому Інгулецької у місті ОСОБА_1 ради (далі - відповідач) про стягнення заборгованості 438 647,83 грн., з яких: 391 249,19 грн. основного боргу, 804,65 грн. 3 % річних, 16 093,04 грн. пені, 23 177,33 грн. індексу інфляції, 7 323,62 грн. 7 % штрафу та витрат по сплаті судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконав зобов'язання в частині оплати по Договору про закупівлю послуг за державні кошти № 211 у терміни передбачені договором.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 02.07.2015 р. по справі № 904/5690/15 порушено провадження і розгляд справи призначено до розгляду у судовому засіданні на 03.09.2015 р.

Прокурор у судовому засіданні надав заяву про зменшення позовних вимог, в якій просить припинити провадження у справі на суму 174 741,16 грн. та стягнути з відповідача на користь позивача інфляційні втрати - 3000, 65 грн., 3 % річних - 1815,23 грн., пеню - 22085,35 грн., 7 % штрафу - 27 387,42 грн., а всього: 54 288,65 грн.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав заяву прокурора про зменшення позовних вимог.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі, проте з урахуванням фактичних обставин справи просить суд прийняти рішення про відмову у задоволені позовних вимог. У відзиві на позов зазначає, що розрахунок відповідачем не здійснювався вчасно, так як були відсутні планові асигнування з державного бюджету. Відображена позивачем сума основного боргу за спожиту теплову енергію повністю погашена відповідачем у відповідності до платіжних доручень № 3223, 3224 від 24.06.2015 р. та № 3612, 3613 від 09.07.2015 р. Крім цього, у звязку з тяжким фінансовим становищем в державі та статусом відповідача, який є неприбутковою бюджетною установою, вважає за доцільне застосувати норму ст. 233 ГК України до нарахованих позивачем штрафних санкцій за порушення умов Договору.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

В порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 03.09.2015 року оголошені вступна та резолютивна частини судового рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення прокурора та представників позивача та відповідача, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між Державним підприємством "Криворізька теплоцентраль" (учасник, позивач) та Відділом освіти виконкому Інгулецької у місті ОСОБА_1 ради (споживач, відповідач) 31.12.2014 року укладено Договір про закупівлю послуг за державні кошти № 211 (далі - Договір) відповідно до умов п. 1.1. якого постачальник зобовязується з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2015 року надати споживачеві послуги зазначені в п. 1.2. Договору, а споживач прийняти і оплатити такі послуги по встановленим тарифам в строки, передбачені цим договором.

Найменування послуг: 35.30.1 пара та гаряча вода; постачання пари та гарячої води (п. 1.2. Договору).

Свої договірні зобов'язання позивач виконав у повному обсязі, про що свідчать акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) - а.с. 14-18.

Відповідно до п. 4.1 Договору оплата за теплову енергію здійснюється виключно грошовими коштами відповідно до встановлених тарифів. Остаточний розрахунок за фактично спожиту теплову енергію здійснюється до 14-го числа місяця наступного за місяцем споживання теплової енергії

Відповідно до п. 4.3 Договору розрахунковим періодом є календарний місяць.

Однак Відповідач, в порушення п.п. 4.1 - 4.3 Договору не виконав свої зобов'язання, не проводив розрахунки за спожиту теплову енергію своєчасно у зв'язку з чим станом на 01.06.2015 р. (з 01.02.2015 р. по 12.04.2015 р.) утворилась заборгованість в сумі 391 249,19 грн. (що підтверджується розрахунком ціни позову та актами здачі-прийняття послуг), що і стало підставою для звернення позивача за захистом його порушеного права, що і є підставою для виникнення спору.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Субєкти господарювання повинні виконувати господарські зобовязання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України та п. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ст. 530 Цивільного кодексу України).

Стаття 598 Цивільного кодексу України встановлює, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

В процесі розгляду даної справи відповідачем було проведено погашення основного боргу за спожиту теплову енергію в загальній сумі 391 249,19 грн. Дана обставина підтверджується наявними у матеріалах справи платіжними дорученнями: № 3223 від 24.06.2015 р. на суму 170 051,79 грн., № 3224 від 24.06.2015 р. на суму 46 456,24 грн. (тобто до подачі позову до суду 01.07.2015 р.) та платіжними дорученнями № 3612 від 09.07.2015 р. на суму 65 167,47 грн., № 3613 від 09.07.2015 р. на суму 109 573,69 грн. (тобто після подачі позову до суду).

Вище викладене дає суду підстави для висновку, що в частині стягнення з відповідача основного боргу в сумі 174 741,16 грн. між сторонами відсутній предмет спору, а тому провадження в цій частині підлягає припиненню в порядку п. 1-1 ст. 80 ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Позивач просить стягнути з відповідача пеню у сумі 22 085,35 грн. та 7 % штрафу у сумі 27 387,42 грн. (за період з 15.04.2015 р. по 12.07.2015 р.), які підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити борг з урахуванням індексу інфляції, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів.

Перевіривши розрахунок 3 % річних в сумі 1815,23 грн. та інфляційних втрат в сумі 3 000,65 грн., суд вважає його такими, що підлягають задоволенню.

В силу вимог ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України, держава забезпечує захист прав і законних інтересів субєктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом присудження до виконання обовязку в натурі та застосуванням штрафних санкцій.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи наведене, позовні вимоги підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню, а саме: стягнення з відповідача 3 000,65 грн. - інфляційних втрат, 1815,23 грн. - 3 % річних, 22085,35 грн. - пені, 27 387,42 грн. - 7% штрафу..

Пунктом 1 ст. 233 Господарського кодексу України закріплено, що суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні досплати штрафні санкції надмірно великі порівняно iз збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й iнші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Частина 3 ст. 551 Цивільного кодексу України встановлює, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. При цьому відсутність чи невисокий poзміp збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника.

Стаття 83 Господарського процесуального кодексу України надає господарському суду право, приймаючи рішення, зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зi сторони, що порушила зобов'язання.

Правовий аналіз названих статей свідчить, що вони не є імперативними та застосовуються за визначених умов на розсуд суду.

Враховуючи, вищевикладене, суд не знаходить підстав для задоволення клопотання відповідача про застосування норм ст. 233 ГК України до нарахованих позивачем штрафних санкцій за порушення умов Договору.

Відповідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору у справі покладаються на сторін пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 36, 43, 49, п. 1-1 ст. 80, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву про зменшення позовних вимог задовольнити.

Припинити провадження в частині стягнення з відповідача основного боргу в сумі 174 741,16 грн. відповідно до п. 1-1 ст. 80 ГПК України.

Стягнути з Відділу освіти виконкому Інгулецької у місті ОСОБА_1 ради (50026, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пл. 60-річчя СРСР, 1, ) на користь Державного підприємства "Криворізька теплоцентраль" (50014, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Електрична, 1, ) 3 000,65 грн. (три тисячі грн. 65 коп.) - інфляційних втрат, 1815,23 грн. (одна тисяча вісімсот п'ятнадцять грн. 23 коп.) - 3 % річних, 22 085,35 грн. (двадцять дві тисячі вісімдесят п'ять грн. 35 коп.) - пені, 27 387,42 грн. (двадцять сім тисяч триста вісімдесят сім грн. 42 коп.) - 7% штрафу, про що видати наказ.

Стягнути з Відділу освіти виконкому Інгулецької у місті ОСОБА_1 ради (50026, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пл. 60-річчя СРСР, 1, ) в дохід Державного бюджету України в особі управління Державного казначейства у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області (49027, м. Дніпропетровськ, пл. Шевченка, 7, рахунок 3005 (Державна судова адміністрація України, 050) в у відділенні банку ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області, , МФО 805012, КБКД 22030001) 4580,59 грн. (чотири тисячі п'ятсот вісімдесят грн. 59 коп.) судового збору, про що видати наказ.

Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Суддя ОСОБА_5

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 84 ГПК

України 07 вересня 2015р.