ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"03" вересня 2015 р.Справа № 916/2765/15

За позовом Комунального підприємства „Теплопостачання міста Одеси

до відповідача ОСОБА_1 обєднання громадян „Профсервіс федерації профспілок Одеської області

про стягнення 52220,02грн.

Суддя Гут С.Ф.

В судовому засіданні приймали участь:

Від позивача: ОСОБА_2, довіреність №21/11-102 від 20.02.2015р.;

Від відповідача: не зявився.

В судовому засіданні 24.07.2015р. по справі було оголошено перерву до 03.09.2015р. о 10:45хв, в порядку ст.77 ГПК України.

СУТЬ СПОРУ: Позивач, Комунальне підприємство "Теплопостачання міста Одеси, звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 обєднання громадян „Профсервіс федерації профспілок Одеської області про стягнення заборгованості у розмірі 52220,02грн., а саме: заборгованості за спожиту теплову енергію у сумі 30000грн., 3%річних у розмірі 1200,67грн., індексу інфляції у розмірі 21019,35грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 08.07.15р. порушено провадження у справі №916/2765/15.

Відповідач частково визнає суму основного боргу у розмірі 30000грн. за період з 29.04.2014р. по 20.05.2015р., 3%річних у розмірі 954,25грн. та уточненої суми інфляційних витрат, з уточненням розміру індексу інфляції, та просить суд частково задовольнити позовні вимоги про стягнення заборгованості та розстроченням виконання рішення суду, з підстав викладених у відзиві на позов(вх.№19044/15 від 24.07.2015р.). Так в обґрунтування відзиву зазначає про те, що не сплата заборгованості виникла в результаті подій, які сталися 02 травня 2014р. у будівлі Федерації профспілок Одеської області за адресою Куликове поле,1. Робота підприємства переривалася необхідними заходами правоохоронними органами МВС та інш., що спричиняло затримку у сплаті зазначеної заборгованості.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив.

Комунальне підприємство Теплопостачання міста Одеси створене на підставі рішення Одеської міської ради від 27.06.2006р. за №101-V шляхом злиття Комунального підприємства Одесатеплокомуненерго та Комунального підприємства Одесатеплоенерго.

Згідно п.2.1.1. Статуту підприємства, метою створення КП "Теплопостачання міста Одеси" є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією.

11.06.2010р. між Комунальним підприємством "Теплопостачання міста Одеси" (Теплопостачальна організація) та ОСОБА_1 обєднання громадян „Профсервіс федерації профспілок Одеської області (Споживач) було укладено договір №6531 на постачання теплової енергії, відповідно до умов якого Теплопостачальна організація бере на себе зобовязання постачати споживачу теплову енергію, а споживач зобовязується оплачувати фактично одержану теплову енергію за встановленими тарифами в терміни, передбаченими цим договором (п.1.1.).

Згідно додатку 1 до цього договору Теплопостачальна організація постачає теплову енергію на обєкт споживача, що розташований за адресом: м. Одеса, вул. Куликове поле,1.

Відповідно до п.2.2 даного договору усі нові або реконструйовані системи теплоспоживання споживача, до введення їх в роботу, повинні бути прийняті в експлуатацію теплопостачальною організацією, згідно з вимогами Правил користування тепловою енергією від 03.10.2007р. №1198 та діючого законодавства з оформленням відповідного акту-допуску.

Розділом 3 даного договору визначені права та обовязки споживача.

Підпунктами 3.2.1., 3.2.2. п.3.2 вказаного розділу передбачено, що Споживач зобовязується: додержуватися кількості споживання теплової енергії за кожним параметром в обсягах, що визначені в Додатку 1, не допускаючи їх перевищення; виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і терміни, що передбачені цим договором.

Права та обовязки теплопостачальної організації визначені розділом 4 вказаного договору.

Теплопостачальна організація зобовязана: забезпечувати постачання теплової енергії Споживачу в обсягах згідно з додатком 1, повідомляти Споживача письмово або в засобах масової організації про зміну тарифів або про обмеження постачання тепла (п.п.4.2.1., 4.2.3. п.4.2. розділу 4 даного Договору).

Відповідно до п.5.1. цього Договору облік споживання теплової енергії визначається за показниками приладу обліку.

Порядок розрахунків за теплову енергію визначений розділом 6 договору.

Згідно п.п.6.1., 6.3., 6.4., 6.5., 6.6., 6.7., 6.8. даного розділу розрахунки за спожиту теплову енергію проводяться в грошовій формі на розрахунковий рахунок теплопостачальної організації по тарифу для інших споживачів встановленого з 01.07.2009р. Рішенням Виконавчого комітету Одеської міської ради від 20.12.2008р. за №1612 у розмірі 660,64грн. за 1Гкал. Розрахунковим періодом є календарний місяць; споживач за три дні до початку розрахункового періоду сплачує теплопостачальній організації вартість заявленої та зазначеної в договорі кількості теплової енергії, передбаченої на розрахунковий період; кінцевим терміном розрахунку за спожиту теплову енергію є 20 число місяця наступного за розрахунковим; Споживач та Теплопостачальна організація щомісячно до 15 числа місяця після розрахункового складають акт звіряння взаєморозрахунків; перераховані Споживачем платежі зараховуються згідно призначення платежу зазначеного в банківських документах, а в разі відсутності такого зазначення в наступному порядку: в першу чергу в рахунок погашення пені, далі заборгованості по оплаті за спожиту теплову енергію, потім поточні платежі; в разі несвоєчасного виконання грошового зобовязання споживач зобовязаний сплатити Теплопостачальній організації заборгованість з урахуванням норм ст.625 ЦК України та крім цього йому нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу.

Цей договір набуває чинності з 29.06.2010р. та діє до 31.12.2011р. Припинення дії договору не звільняє споживача від обовязку повної сплати спожитої теплової енергії (п.п.10.1., 10.3. Договору).

Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін (п.10.4. Договору).

На виконання договірних зобовязань, Теплопостачальна організація відпускала теплову енергію Споживачу, проте в порушення взятих на себе зобовязань відповідач спожиту теплову енергію не сплачував в повному обсязі, у звязку з чим у нього виникла заборгованість за період з 01.01.2014р. по 01.05.2014р. за отриману теплову енергію у сумі 30000грн.

Враховуючи невиконання відповідачем взятого на себе за договором обовязку щодо оплати за отриману теплову енергію, позивач звернувся до господарського суду Одеської області з даною позовною заявою.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Згідно ч.1 ст.277 Господарського кодексу України абоненти користуються енергією з додержанням правил користування енергією відповідного виду, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Положеннями ч.6 ст.19 Закону України „Про теплопостачання передбачено, що споживач повинен щомісячно сплачувати теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до ч.3 ст.24, ч.2, ст.25 Закону України „Про теплопостачання основними обов'язками споживача теплової енергії є: своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії; додержання вимог договору та нормативно-правових актів. Теплопостачальні, теплотранспортні і теплогенеруючі організації зобов'язані: забезпечувати надійне постачання обсягів теплової енергії відповідно до умов договору та стандартів; здійснювати перерахунок за спожиту теплову енергію із споживачами з урахуванням авансового платежу та показань приладів комерційного обліку теплової енергії протягом місяця після закінчення опалювального періоду.

У разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку (ч.6 ст.25 Закону України „Про теплопостачання).

Пунктом 23 Правил користування тепловою енергією, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1198 від 03.10.07р. визначено, що розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються на межі продажу, яка є межею балансової належності (відповідальності), відповідно до договору на підставі показань вузла обліку згідно з діючими тарифами (цінами), затвердженими в установленому порядку. У споживачів, що не мають приладів комерційного обліку, обсяг фактично спожитої теплової енергії розраховується відповідно до теплового навантаження, визначеного у договорі, з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія в теплових мережах теплопостачальної організації, середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості годин (діб) роботи тепловикористального обладнання в розрахунковому періоді.

У відповідності зі ст.204 Цивільного кодексу України договори укладені між сторонами по справі, як цивільно-правові правочини є правомірними на час розгляду справи, оскільки їх недійсність прямо не встановлено законом, та вони не визнані судом недійсними, тому зобовязання за цими договорами мають виконуватися належним чином.

Відповідно до п.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання це вид цивільних правовідносин.

Ст. 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч.1 ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Згідно ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Так судом встановлено, що в порушення умов зазначеного договору, відповідач не виконав свого обвязку щодо оплати за спожиту теплову енергію, внаслідок чого, за відповідачем утворилась заборгованість, у звязку з чим позовні вимоги про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію у розмірі 30000рн. за договором №6531 від 11.06.2010р. за період з 01.01.2014р. по 01.05.2014р., є обґрунтованими, підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, та підлягають судом задоволенню.

Крім того, позивачем заявлено позовні вимоги щодо стягнення з відповідача трьох процентів річних у сумі 1200,67грн. за період з лютого 2014р. по травень 2015р., та індексу інфляції у сумі 21019,35грн. за період з березня 2014р. по квітень 2015р.

Згідно ст.625 зазначеного кодексу боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи приписи законодавства, встановлення судом заборгованості ОСОБА_1 обєднання громадян „Профсервіс федерації профспілок Одеської області, та перевіривши наданий позивачем розрахунок, заявлені позивачем позовні вимоги щодо стягнення з відповідача трьох процентів річних в сумі 1200,67грн., та індексу інфляції в сумі 21019,35грн. підлягають судом задоволенню в повній мірі.

Під час розгляду справи відповідач у відзиві просить суд розстрочити виконання рішення суду.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.83 ГПК України, господарський суд, приймаючи рішення, має право, зокрема, відстрочити або розстрочити виконання рішення.

При цьому, відстрочка або розстрочка виконання рішення, допускається у виняткових випадках і залежно від обставин справи.

В свою чергу, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

Враховуючи те, що відповідачем не надано графіку розстрочення, тому суд, відповідно до п.6 ч.1 ст.83 ГПК України, вважає за неможливе розстрочити виконання рішення суду.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст. 43 ГПК України).

Враховуючи вищезазначені обставини справи та зазначені приписи норм матеріального права, позовні вимоги Комунального підприємства "Теплопостачання міста Одеси" про стягнення з ОСОБА_1 обєднання громадян „Профсервіс федерації профспілок Одеської області заборгованості за спожиту теплову енергію у розмірі 30000грн., 3%річних у розмірі 1200,67грн., та індексу інфляції у розмірі 21019,35грн., є обґрунтованими, підтверджені наявними у справі матеріалами та підлягають задоволенню.

Згідно статей 44, 49 Господарського процесуального кодексу України слід відшкодувати позивачу за рахунок відповідача витрати по сплаті судового збору на суму 1827грн.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 обєднання громадян „Профсервіс федерації профспілок Одеської області (65079, м. Одеса, вул.Куликове поле, 1, ) на користь Комунального підприємства "Теплопостачання міста Одеси" (65110, м. Одеса, вул. Балківська, 1-Б, рахунок 6451 в ПАТ „ Державний ощадний банк України, Філія Одеське ОУ АТ „Ощадбанк, МФО 328845, ) заборгованість за спожиту теплову енергію у сумі 30000(тридцять тисяч)грн.00коп., 3%річних у розмірі 1200(одну тисячу двісті)грн.67коп., індекс інфляції у розмірі 21019(двадцять одну тисячу девятнадцять)грн.35коп., витрати по сплаті судового збору у сумі 1827(одну тисячу вісімсот двадцять сім)грн.

Рішення господарського суду Одеської області набирає чинності у порядку ст.85 ГПК України.

Наказ видати у порядку ст.116 ГПК України.

Повний текст рішення складено 08.09.2015р.

Суддя С.Ф. Гут