ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

07.09.2015 Справа № 920/1300/15

Господарський суд Сумської області, у складі судді Лугової Н.П. при секретарі судового засідання Кириченко-Шелест А.Г., розглянувши матеріали справи № 920/1300/15:

за позовом: Публічного акціонерного товариства «Сумиобленерго», м. Суми;

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Айрін-25», м. Суми;

про стягнення 8 277 грн. 32 коп.,

За участю представників сторін:

Від позивача: представник Гапон М.В. (дов. № 10-19/17-Д/74 від.30.06.2015 року);

Від відповідача: не з'явився;

Суть спору: позивач подав позовну заяву, в якій просить суд стягнути з відповідача 8 277 грн. 32 коп., в тому числі: 4 300 грн. 62 коп. заборгованості з активної електричної енергії відповідно до укладеного між сторонами договору про постачання електричної енергії № 1017 від 24.03.2011 року, 2 480 грн. 67 коп. двократної вартості різниці фактично спожитої і договірної величини електричної енергії, 490 грн. 02 коп. пені відповідно до п. 4.2.1. договору, 34 грн. 59 коп. 3 % річних, 971 грн. 42 коп. інфляційних нарахувань та 1 827 грн. 00 коп. судового збору.

7 вересня 2015 року позивач надав письмові пояснення б/н від 04.09.2015 року, в яких зазначає, що у провадженні господарського суду та інших органів , які в межах своєї компетенції вирішують спір, немає справи між тими сторонами, про той же предмет із тих же підстав, а також немає рішення цих органів з такого спору. Також позивач надав для долучення до матеріалів справи довіреність на представника позивача та витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осію та фізичних осіб підприємців стосовно відповідача.

7 вересня 2015 року позивач надав заяву б/н від 07.09.2015 року, в якій пояснює, що згідно акту звірки розрахунків від 12.06.2015 року, борг по пені станом на 12.06.2015 року становив 685 грн. 97 коп.. інфляційні нарахування - 1 046 грн. 51 коп., 3 % річних - 55 грн. 57 коп. На момент подачі позову борг по пені складав 490 грн. 02 коп., 3 % річних - 34 грн. 59 коп., інфляційні нарахування - 971 грн. 42 коп.

Подані документи прийняті судом та долучені до матеріалів справи.

В судовому засіданні 07.09.2015 року представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, обґрунтованого письмового відзиву на позовну заяву не подав, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи повідомлення про вручення відповідачеві 02.09.2015 року поштового відправлення, а саме ухвали господарського суду Сумської області про порушення провадження у справі № 920/1300/15 від 20.08.2015 року (а.с. 46).

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на участь у судовому засіданні, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, у дане судове засідання клопотання про відкладення розгляду справи не надходило, згідно зі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи та оцінивши надані докази, суд

ВСТАНОВИВ:

24 березня 2015 року між відкритим акціонерним товариством «Сумиобленерго» (позивачем) та товариством з обмеженою відповідальністю «Айрін-25» (відповідачем) було укладено договір про постачання електричної енергії № 1017, за умовами якого позивач зобов'язався постачати електричну енергію відповідачу, а останній - оплачувати її вартість та здійснювати інші платежі згідно з умовами договору та додатками до нього.

11 серпня 2011 року сторони уклали додаткову угоду № 1 про зміну найменування позивача з відкритого акціонерного товариства «Сумиобленерго» на публічне акціонерне товариство «Сумиобленерго».

Згідно з пунктом 2.2.3 договору, відповідач зобов'язався оплачувати позивачу вартість електричної енергії та інші нарахування, згідно з умовами додатку № 4 «Порядок розрахунків» до договору.

Відповідно до п. 1 додатку № 4 до договору, розрахунковим вважається період з 12 числа місяця до 11 числа наступного місяця включно. Розрахунки за активну електричну енергію проводяться споживачем виключно грошовими коштами на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника.

Відповідач до початку розрахункового періоду (до 12 числа календарного місяця), здійснює платіж на наступний розрахунковий період у сумі вартості повного заявленого (очікуваного) обсягу споживання активної електричної енергії , визначеного додатком 1 «Обсяги постачання (договірні величини) електричної енергії споживачу та субспоживачу» до договору на цей період (пункт 2 додатку № 4 до договору).

Сума коштів, які має оплатити споживач, як спожиту в розрахунковому періоді електричну енергію розраховується наступним чином: обсяг переданої (спожитої) електричної енергії між датами зняття показів засобів обліку розкладається відповідно до тривалості дії протягом розрахункового періоду кожного з тарифів, після чого величина коштів, які має сплатити споживач, визначається як сума добутків тарифів на відповідні їм обсяги електричної енергії.

Пунктом 4.2.2. договору передбачено, що за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та граничної величини потужності, визначених згідно із вимогами розділу 5 договору, споживач сплачує постачальнику двократну вартість різниці фактично спожитої та договірної величин.

Згідно з пунктом 7 додатку № 4 до договору, при потребі споживач має право протягом розрахункового періоду звернутися письмово до постачальника із заявою щодо коригування договірної величини споживання електричної енергії. Постачальник протягом п'яти робочих днів від дня отримання звернення розглядає заяву споживача, приймає рішення за цим зверненням та не пізніше шостого робочого дня від дня отримання звернення письмово повідомляє споживача про результати розгляду заяви. Пропозиції споживача щодо коригування договірних величин є пріоритетними за умови попередньої оплати додатково заявлених обсягів та отримання постачальником заяви споживача не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення розрахункового періоду, але постачальник має право відмовити споживачу в коригуванні (збільшені) договірних величин у разі невиконання споживачем своїх зобов'язань щодо оплати електричної енергії за договором.

У разі коригування за заявою споживача договірної величини споживання електричної енергії протягом поточного розрахункового періоду здійснюється відповідне коригування договірної величини електричної потужності. Скоригована договірна величина споживання електричної потужності дійсна з дня проведення коригування.

Пунктом 2 договору встановлено, що під час виконання умов цього договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені договором, сторони зобов'язуються керуватися чинним законодавством України, зокрема Правилами користування електричною енергією, затвердженими в установленому порядку.

Відповідно до пункту 6.16. Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31 липня 1996 року N 28, обсяг перевищення договірних величин споживання електричної енергії та/або величини потужності протягом розрахункового періоду оплачується споживачами постачальнику електричної енергії за регульованим тарифом відповідно до законодавства України та договору.

Частиною 6 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» встановлено, що споживачі (крім населення та навчальних закладів) у випадку споживання електричної енергії понад договірну величину за розрахунковий період сплачують енергопостачальникам двократну вартість різниці фактично спожитої і договірної величини.

У додатку № 1 до договору сторони визначили обсяги постачання (договірні величини) електричної енергії відповідачу на 2015 рік (Аптека, смт. Липова Долина, вул. Роменська 3), згідно з яким договірні величини споживання електричної енергії на травень 2015 року складають 0,715 тис.кВт/год.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з актом про обсяги переданої споживачу електричної енергії протягом розрахункового періоду від 12 квітня 2015 року до 11 травня 2015 року, останнім за травень 2015 року спожито 2493кВт/год (а.с.19)

За спожиту активну електричну енергію протягом розрахункового періоду від 12.04.2015 року по 28.05.2015 року, відповідачу було виставлено до сплати рахунки за спожиту активну електричну енергію на суму 4 300 грн. 62 коп., а також рахунок на суму 2 480 грн. 67 коп. за перевищення договірної величини споживання електричної енергії за травень 2015 року.

Приписами пункту 2 додатку № 4 до договору встановлено, що остаточний розрахунок за спожиту активну електроенергію, оплата за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, за перетікання реактивної електроенергії, по 3% річних, по пені, по інфляційних нарахуваннях згідно з умовами договору здійснюється на підставі самостійно отриманих споживачем у постачальника рахунків протягом 10 операційних днів з дня їх отримання.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем в порушення умов укладеного між сторонами договору не сплачено вартість активної електричної енергії за період з 12.04.2015 року по 28.05.2015 року в сумі 4 300 грн. 62 коп. та двократну вартість різниці між спожитою величиною електричної енергії та договірною величиною електричної енергії у сумі 2 480 грн. 67 коп. за розрахунковий травень 2015 року.

Відповідно до ст. ст. 526, 629 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов Договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов'язання не допускається; договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 1 ст. 193 Господарського кодексу України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до акту звірки розрахунків по договору про постачання електричної енергії від 12 червня 2015 року, підписаного та скріпленого печатками обох сторін, заборгованість за активну електричну енергію підтверджено та становить 4 300 грн. 62 коп., борг за двократне перевищення договірної величини споживання складає 2 480 грн. 67 коп. (а. с. 43).

Судом встановлено, що факт надання відповідачеві послуг з постачання електричної енергії підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, проте в порушення умов укладеного договору, відповідач не розрахувався своєчасно та в повному обсязі за надані послуги, у зв'язку з чим його заборгованість перед позивачем складає 4 300 грн. 62 коп. - за спожиту активну електричну енергію за період з 12.04.2015 року по 28.05.2015 року, 2 480 грн. 67 коп. - за перевищення договірної величини споживання електроенергії у травні 2015 року.

Відповідачем не подано ні доказів письмового звернення до позивача за коригуванням договірної величини споживання електричної енергії, ні доказів сплати боргу, ні аргументованих заперечень проти вимог позивача.

Враховуючи встановлений судом факт неналежного виконання відповідачем зобов'язань стосовно повної оплати електричної енергії, суд вважає правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 4 300 грн. 62 коп. - боргу за спожиту активну електричну енергію за період з 12 квітня 2015 року по 28 травня 2015 року та 2 480 грн. 67 коп. - за перевищення договірної величини споживання електроенергії у травні 2015 року.

Відповідно до п. 4.2.1 договору, за внесення платежів, передбачених пунктами 2.2.3 -2.2.4 договору, з порушенням термінів визначених додатком № 4 «Порядок розрахунків», відповідач сплачує позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу, враховуючи день фактичної сплати.

При цьому, слід зазначити, що сума пені зазначається в окремих рахунках.

Статтею 230 Господарського кодексу України визначено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, не виконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України, визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» № 2921-ІІІ від 10.01.2002 року, розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період за який сплачується пеня.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на виконання приписів пункту 4.2.1. договору відповідачеві вставлялись рахунки на оплату суми пені, а саме № 80-4/3171 від 12.02.2015 року на 166 грн. 14 коп., № 80-4/6398 від 13.03.2015 року на 75 грн. 59 коп., № 80-4/9864 від 14.04.2015 року на 142 грн. 81 коп., № 80-4/12646 від 13.05.2015 року на 105.48 коп. (а.с.28-31).

Згідно з поданим позивачем розрахунком, відповідачеві нарахована пеня в загальній сумі 490 грн. 02 коп. на суму заборгованості за фактично спожиту електричну енергію за період з 12.01.2015 року по 11.05.2015 року.

Суд дійшов висновку про факт неналежного виконання відповідачем договірних зобов'язань щодо своєчасної сплати вартості електричної енергії, а також те, що право позивача щодо стягнення з відповідача пені передбачене діючим законодавством України та умовами договору.

З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги щодо стягнення пені в сумі 490 грн. 02 коп. правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимоги кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором, або законом.

Позивачем відповідачеві вставлялись рахунки на оплату 3% річних та інфляційних нарахувань, а саме № 80-4/3172 від 12.02.2015 року, № 80-4/6399 від 13.03.2015 року, № 80-4/9865 від 14.04.2015 року, № 80-4/12647 від 13.05.2015 року, № 80-4/3173 від 12.02.2015 року, № 80-4/6400 від 13.03.2015 року, № 80-4/9866 від 14.04.2015 року, № 80-4/12648 від 13.05.2015 року (а.с.33-36, 38-41).

Відповідно до поданого розрахунку, відповідачеві нараховано 3% річних у сумі 34 грн. 59 коп. та інфляційні збитки у сумі 971 грн. 42 коп.

Передбачені статтею 625 Цивільного кодексу України наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді сплати 3% річних, від простроченої суми не є неустойкою (пенею), зазначені % є не мірою відповідальності, а платою за безпідставний, не погоджений сторонами строк користування чужими грошовими коштами, а тому ці кошти стягуються незалежно від вини боржника та не залежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов'язання.

Не є неустойкою (штрафом, пенею) й застосуванням до простроченої суми грошового зобов'язання встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, стягувані у зв'язку з таким застосуванням суми, оскільки вони є відшкодуванням збитків, завданих кредитору, внаслідок зменшення його грошових коштів, через зростання загального рівня цін на товари і послуги протягом певного періоду часу.

Оскільки право позивача щодо стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних збитків передбачене ст. 625 Цивільного кодексу України, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 3% річних в сумі 34 грн. 59 коп., інфляційних збитків в сумі 971 грн. 42 коп. також є правомірними, обґрунтованими і підлягають задоволенню.

З огляду на викладене, враховуючи встановлений судом факт неналежного виконання відповідачем договірних зобов'язань щодо повної та своєчасної оплати вартості електричної енергії, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю шляхом стягнення з відповідача 4 300 грн. 62 коп. заборгованості за активну електричну енергію, 2 480 грн. 67 коп. двократної вартості різниці фактично спожитої і договірної величини електричної енергії, 490 грн. 02 коп. пені, 34 грн. 59 коп. 3 % річних, 971 грн. 42 коп. інфляційних збитків.

Виходячи з фактичних обставин даної справи, враховуючи, що спір між сторонами виник в результаті неправомірних дій відповідача, суд дійшов висновку про відшкодування позивачеві суми сплаченого судового збору в розмірі 1 827 грн. 00 коп. за рахунок відповідача відповідно до вимог ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Айрін-25» (40002, м. Суми, вул. Роменська, буд. 79/1, код 37283602) на користь Публічного акціонерного товариства «Сумиобленерго» (40035, м. Суми, вул. Д.Коротченка, буд. 7, код 23293513) 4 300 грн. 62 коп. заборгованості за активну електричну енергію, 2 480 грн. 67 коп. двократної вартості різниці фактично спожитої і договірної величини електричної енергії, 490 грн. 02 коп. пені, 34 грн. 59 коп. 3 % річних, 971 грн. 42 коп. інфляційних збитків та 1 827 грн. 00 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 09.09.2015 року.

Суддя Н.П. Лугова