ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ПРО ПОВЕРНЕННЯ ЗАЯВИ ПРО БАНКРУТСТВО

07.09.2015р. № 905/1880/15

Суддя господарського суду Донецької області І.К. Чорненька

Розглянувши матеріали за заявою кредитора (заявника) Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області

до боржника ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Краматорськводоканал», м. Краматорськ ()

про порушення справи про банкрутство

02.09.2015р. до господарського суду Донецької області надійшла заява Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (далі ДПІ, заявник) №1063/10-013-3-3 від 26.08.2015р. про порушення справи про банкрутство ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Краматорськводоканал», м. Краматорськ (далі - боржник) на підставі ст. 10 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі по тексту Закон про банкрутство).

У своїй заяві ДПІ просить:

- порушити справу про банкрутство ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Краматорськводоканал» та визнати його банкрутом;

- визнати кредитором боржника ДПІ у м. Краматорську на загальну суму кредиторських вимог 1683931,96грн. (основний платіж 1508014,12грн., штрафна санкція 169268,39грн., пеня 6649,45грн.), у тому числі безспірних вимог у сумі 1508014,12грн.

Ст. 2 Закону про банкрутство передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, ГПК України, іншими законодавчими актами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 Закону про банкрутство, справа про банкрутство порушується господарським судом, якщо безспірні вимоги кредитора (кредиторів) до боржника сукупно становлять не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, які не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку, якщо інше не передбачено цим Законом.

Безспірні вимоги кредиторів - грошові вимоги кредиторів, підтверджені судовим рішенням, що набрало законної сили, і постановою про відкриття виконавчого провадження, згідно з яким відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника.

В обґрунтування своєї заяви ДПІ посилається на таке:

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 12.06.2012р. по справі №2а/0570/4687/2012 задоволено позов ДПІ про стягнення з рахунків боржника податкового боргу у розмірі1440443,04грн., з яких:

- з податку на додану вартість у сумі 986541,10грн.,

- по земельному податку з юридичних осіб у сумі 27565,87грн.,

- по збору за спеціальне використання води у сумі 396865,62грн.,

- по надходженням від скидів забруднюючих речовин у сумі 27862,35грн.

Після часткового погашення заборгованості сума боргу за постановою Донецького окружного адміністративного суду складає 453901,94грн.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 16.12.2013р. по справі №805/17081/13-а задоволено позов ДПІ про стягнення з рахунків боржника податкового боргу у розмірі 1180290,07грн. (у тому числі 1054112,18грн. основний платіж, 126177,14грн. штрафні санкції), з яких:

- з податку на прибуток у сумі 285320,14грн.,

- по авансовим платежам з податку на прибуток у сумі 63178грн.,

- податку на додану вартість у сумі 120282грн.,

- по штрафним санкціям у сумі 4875,75грн.,

- по земельному податку з юридичних осіб у сумі 57169,86грн.,

- по збору за спеціальне використання води у сумі 564849,98грн.,

- по надходженням від викидів забруднюючих речовин у сумі 4435,43грн.,

- по надходженням від скидів забруднюючих речовин у сумі 80178,91грн.

Ч. 3 ст. 10 Закону про банкрутство чітко встановлені ознаки неплатоспроможності боржника, а сама:

1. грошові вимоги, які повинні складати триста розмірів мінімальної заробітної плати;

2. вимоги мають бути безспірними;

3. такі вимоги повинні бути не задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку.

При цьому, саме лише судове рішення за відсутності виданого на його підставі виконавчого документа та постанови органу Державної виконавчої служби про відкриття виконавчого провадження не може бути підтвердженням безспірності грошових вимог.

Відповідно до ч. 7 ст. 11 Закону про банкрутство до заяви кредитора - органу доходів і зборів чи інших органів, які здійснюють контроль за правильністю та своєчасністю справляння податків і зборів (обовязкових платежів), страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, додаються докази вжиття заходів до отримання відповідної заборгованості у встановленому законодавством порядку.

Що ж до безспірності грошових вимог ініціюючого кредитора - органу доходів і зборів, то враховуючи, що стягнення з рахунків боржника - юридичної особи коштів у рахунок погашення податкового боргу здійснюється відповідно до умов і порядку, визначених ПК України, а не Законом України «Про виконавче провадження», доказами їх підтвердження є рішення суду про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу, що набрало законної сили,інкасовані доручення для примусового стягнення коштів у дохід бюджету в рахунок погашення податкового боргу та докази вжиття відповідних заходів щодо отримання заборгованості за процедурою, передбаченою ПК України (п. 8 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 28.03.2013 № 01-06/606/2013 «Про Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (у редакції Закону України від 22.12.2011 № 4212-VI)»).

Згідно з абз. 1 п. 95.3 ст. 95 ПК України, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

За змістом абзаців 2 та 3 п. 95.3 ст. 95 ПК України контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу.

Механізм виконання судових рішень про стягнення грошових коштів у рахунок погашення податкового боргу передбачено Главою 12 Інструкції Про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті (затверджено постановою Правління Національного банку України №22 від 21.01.2004 року), що передбачає оформлення інкасового доручення для примусового стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу. Відповідно до п. 12.4 зазначеної Інструкції, судове рішення, на підставі якого з платника податків стягуються кошти, до банку не подається. Натомість реквізити відповідного судового рішення зазначаються в самому інкасовому дорученні.

Інкасове доручення (розпорядження) - розрахунковий документ, що містить вимогу стягувача (органу державної податкової служби) до банку, що обслуговує платника, здійснити без погодження з платником переказ визначеної суми коштів з рахунку платника на рахунок отримувача.

Якщо на рахунку платника коштів немає і протягом операційного часу кошти на його рахунок не надходили, то після закінчення операційного часу ці інкасові доручення (розпорядження) повертаються без виконання.

Банк платника в разі відмови виконати інкасове доручення (розпорядження), оформлене стягувачем, у день його надходження має зробити на його зворотному боці напис про причину повернення документа без виконання (з обов'язковим посиланням на статтю закону України, відповідно до якої інкасове доручення (розпорядження) не може бути виконано, та/або главу/пункт нормативно-правового акта Національного банку, який порушено), зазначити дату повернення (це засвідчується підписами відповідального виконавця і працівника, на якого покладено функції контролера, та відбитком штампа банку) і не пізніше наступного робочого дня надіслати (рекомендованим або цінним листом)/передати це інкасове доручення (розпорядження) стягувачу, від якого воно надійшло (постанова правління НБУ «Про затвердження Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті» №22 від 21.01.2014р.).

До заяви про порушення справи про банкрутство додані інкасові доручення №320, №389, №390, №326, №327 та б/н про стягнення податкового боргу за постановою ДОАС від 16.12.2013 по справі №805/17081/13-а у розмірі 80178,91грн., спрямовані на рахунки боржника у ПАТ «АБ «РАДАБАНК», ПАТ «Банк Перший» та ПАТ КБ «ПриватБанк» м. Краматорськ.

При цьому, інкасові доручення №320 від 17.09.2014р., №326 та №327 від 17.09.2014р. поверненні у звязку з накладенням на рахунок арешту по іншому виконавчому документу.

До заяви про порушення справи про банкрутство заявником також надані:

- інкасові доручення від 12.08.2015р. на суму 63178,00грн., спрямовані на рахунки боржника, а саме: №652 у ПАТ «ВБР», №649 у ПАТ «БГ БАНК», №648 у АТ «СБЕРБАНК РОСІЇ», №646 та №645 у ПАТ «УКРСОЦБАНК», №647 у ПАТ «АБ «РАДАБАНК», №650 та №651 у ПАТ «ПУМБ»;

- інкасові доручення від 12.08.2015р. на суму 564849,98грн., спрямовані на рахунки боржника, а саме: №669 у ПАТ «ВБР», №660 у АТ «СБЕРБАНК РОСІЇ», №658 та №657 у ПАТ «УКРСОЦБАНК», №659 у ПАТ «АБ «РАДАБАНК», №663 та №662 у ПАТ «ПУМБ», №664, №667, №665, та №666 у ПАТ КБ «ПриватБанк».

Проте, вищезазначені інкасові доручення не містять на зворотному боці напису банків про відмову від їх виконання та/або зазначення про повернення таких розпоряджень стягувачу.

Таким чином, в даних інкасових дорученнях відсутні докази неможливості примусового стягнення коштів у відповідно заявленому розмірі з рахунків платника податків (боржника) у банках, до яких вони направлені, станом на 2015 рік.

При цьому, в розумінні ч. 3 ст. 10 Закону про банкрутство, ознакою безспірності кредиторських вимог є не задоволення боржником цих вимог протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку.

Зазначені вище інкасові доручення спрямовані у банківські установи 12.08.2015р, а заява про порушення справи про банкрутство сформована заявником 26.08.2015р. та надійшла до суду 02.09.2015р., тобто заявником не витриманий трьохмісячний строк, протягом якого в боржника є право задовольнити кредиторські вимоги ДПІ, оскільки відомостей щодо неможливості примусового стягнення коштів вищевказаних інкасових доручень не містять.

В силу положень ст. 95 ПК України, ч. 3 ст. 10 та ч. 7 ст. 11 Закону про банкрутство, доказами на підтвердження безспірності грошових вимог ініціюючого кредитора - органу доходів і зборів, є рішення суду про стягнення грошових коштів у рахунок погашення податкового боргу, що набрало законної сили, інкасові доручення для примусового стягнення коштів у дохід бюджету у рахунок погашення податкового боргу та докази вжиття відповідних заходів до отримання відповідної заборгованості за процедурою, визначеною ПК України

Зазначеної позиції дотримується Верховний Суд України у постанові від 29.04.2015р. у справі №920/629/14.

До заяви ДПІ про порушення справи про банкрутство не надані інкасовані доручення для примусового стягнення коштів у дохід бюджету в рахунок погашення податкового боргу за постановою ДОАС №2а/0570/4687/2012 від 12.06.2012р. та докази вжиття відповідних заходів щодо отримання залишку заборгованості за цим рішенням суду у розмірі 453901,94грн.

Таким чином, заявником до заяви про порушення справи про банкрутство суду не надано доказів на підтвердження наявності безспірних вимог у заявленому розмірі на суму 1508014,12грн., а підтвердженні матеріалами заяви безспірні кредиторські вимоги становлять 80178,91грн. (що становить менше 300 розмірів мінімальних заробітних плат).

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону про банкрутство, господарський суд не пізніше п'яти днів з дня надходження до господарського суду заяви про порушення справи про банкрутство повертає її та додані до неї документи без розгляду, якщо заява не відповідає змісту вимог, зазначених у цьому Законі, заявник-кредитор не подав доказів неспроможності боржника виконати свої грошові зобовязання перед кредиторами в розмірі, визначеному частиною третьою статті 10 цього Закону, протягом трьох місяців після відкриття виконавчого провадження, якщо інше не передбачено цим Законом та з інших підстав, передбачених статтею 63 ГПК України, з урахуванням вимог цього Закону.

Відповідно до ст. 1 Закону про банкрутство неплатоспроможність - неспроможність боржника виконати після настання встановленого строку грошові зобовязання перед кредиторами не інакше, як через відновлення його платоспроможності.

Відповідно до частини третьої статті 10, частини першої статті 15 Закону неплатоспроможністю визнається неспроможність боржника задовольнити безспірні вимоги кредитора (кредиторів) у розмірі не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати протягом трьох місяців після відкриття виконавчого провадження.

Оскільки лише судові рішення (постанови Донецького окружного адміністративного суду) на суму 1508014,12грн., що становить більше ніж 300 мінімальних заробітних плат за наявності інкасових доручень на суму 80178,91грн. (що є менше ніж 300 мінімальних заробітних плат) не може бути підтвердженням безспірності грошових вимог, заява про порушення справи про банкрутство не містить відомостей та доказів безспірності грошових вимог ініціюючого кредитора (органу доходів і зборів) - ознак неплатоспроможності боржника в розумінні ст. 10 Закону про банкрутство, у звязку з чим підлягає поверненню без розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону про банкрутство, повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню з такою заявою до господарського суду у встановленому порядку.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 10, 11, 15 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ст.ст. 63, 86 ГПК України, ст. 95 ПК України, беручи до уваги постанову правління НБУ «Про затвердження Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті» №22 від 21.01.2014р., Інформаційний лист Вищого господарського суду України від 28.03.2013 № 01-06/606/2013 «Про Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (у редакції Закону України від 22.12.2011 № 4212-VI)», правову позицію Верховного Суду України у постанові від 29.04.2015р. у справі №920/629/14 суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області №1063/10-013-3-3 від 26.08.2015р. про порушення справи про банкрутство ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Краматорськводоканал», м. Краматорськ () повернути без розгляду.

Додаток: заява з додатками на 127 аркушах, конверт.

Суддя І.К. Чорненька