РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.08.2015Справа №910/15241/14
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Маша і Мєдвєдь»

До Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

Про стягнення 97 440, 00 грн.

Суддя Картавцева Ю.В.

Представники сторін:

Від позивача не з'явився

Від відповідача ОСОБА_2 - представник (дов. № 1126 від 11.09.2014 р.)

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Маша і Мєдвєдь» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про захист виключного авторського права на самостійні частини аудіовізуального твору та стягнення 97440,00 грн. в якості компенсації.

Позовні вимоги обґрунтовані здійсненням продажу товарів (комплектів постільної білизни в упаковці - «ІНФОРМАЦІЯ_2» та наборів рушничків в упаковці - «ІНФОРМАЦІЯ_2») в належному фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1», в структурі яких містяться малюнки, на яких без дозволу ТОВ «Маша і Мєдвєдь» втілено персонажі з аудіовізуального твору - мультиплікаційного серіалу «ІНФОРМАЦІЯ_2», які є самостійними об'єктами авторського права, що можуть використовуватись самостійно.

Оскільки зазначений продаж було здійснено без отримання відповідного дозволу позивача, а виключні права на використання аудіовізуального твору - мультиплікаційного серіалу «Маша и Медведь» належать позивачу, останній просить суд на підставі п. г) ч. 1 ст. 52 Закону України «Про авторське право і суміжні права» стягнути з відповідача компенсацію у розмірі 97440,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.07.2014 р. за зазначеною вище позовною заявою порушено провадження у справі № 910/15241/14 (Суддя Блажівська О.Є.) та призначено розгляд справи на 17.09.2014 р.

11.09.2014р. відділом діловодства суду від представника відповідача одержано клопотання про долучення документів до матеріалів справи. Зокрема, відповідачем подано відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі, з підстав, викладених у відзиві.

Розпорядженням заступника голови Господарського суду міста Києва від 17.09.2014 року, у зв'язку з перебуванням судді Блажівської О.Є. на навчанні в Національній школі суддів України справу № 910/15241/14 передано для розгляду судді Гумезі О.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.09.2014 року справу № 910/15241/14 прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 20.10.2014 року.

Розпорядженням в.о голови Господарського суду міста Києва від 29.09.2014 року, у зв'язку з поверненням судді Блажівської О.Є. з навчання, справу № 910/15241/14 передано для розгляду судді Блажівській О.Є.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.09.2014 року справу № 910/15241/14 прийнято до провадження суддею Блажівська О.Є.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду міста Києва № 04-23/877 від 14.10.2014 р. призначено повторний автоматичний розподіл справи № 910/15241/14.

У результаті повторного автоматичного розподілу справи № 910/15241/14, останню передано до розгляду судді Картавцевій Ю.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.10.2014 року справу № 910/15241/14 прийнято до провадження суддею Картавцевою Ю.В., розгляд справи призначено на 10.11.2014 р.

У судовому засіданні 10.11.2014 р. оголошено перерву до 01.12.2014 р.

28.11.2014 р. відділом діловодства суду отримано від відповідача додаткові документи по справі, в тому числі додатковий відзив на позов, відповідно до якого останній заперечує проти позову з підстав, зазначених у додатковому відзиві.

У судовому засіданні 01.12.2014 р. оголошено перерву до 15.12.2014 р.

У судовому засіданні 15.12.2014 р. представник відповідача надав суду клопотання про продовження строку вирішення спору відповідно до статті 69 Господарського процесуального кодексу України.

Оскільки відповідно до ч. 3 ст. 69 ГПК України у виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів, то суд задовольнив зазначене клопотання.

Крім того 04.12.2014 р. відділом діловодства суду отримано від відповідача два клопотання, у яких останній просить суд призначити у справі судову експертизу. Дані клопотання обґрунтовані наявністю у відповідача сумнівів щодо достовірності відеозапису, що знаходиться на диску, доданому позивачем в якості доказу на підтвердження заявлених вимог, а також сумнівів щодо відтворення у спірних товарах персонажів аудіовізуального твору мультиплікаційного серіалу «ІНФОРМАЦІЯ_2».

Розглянувши у судовому засіданні 15.12.2014 р. клопотання відповідача про призначення судової експертизи, суд дійшов висновку про необхідність їх задоволення та призначення судової експертизи у справі № 910/15241/14.

Ухвалою суду від 15.12.2014 р. призначено комплексну судову експертизу, проведення якої доручено атестованим судовим експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (03680, м. Київ, вул. Смоленська, 6).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд має право зупинити провадження у справі за клопотанням сторони, прокурора, який бере участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою у випадку призначення господарським судом судової експертизи.

За таких обставин, провадження у справі № 910/15241/14 підлягає зупиненню на час проведення судової експертизи, у зв'язку з чим ухвалою суду від 15.12.2014 р. провадження у справі № 910/15241/14 зупинено до надання висновків комплексної судової експертизи, проведення якої доручено атестованим судовим експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

22.07.2015 р. відділом діловодства суду отримано від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз лист № 7751/15-35/7752/15-53 від 08.07.2015 р. про повернення матеріалів без виконання у зв'язку з несплатою вартості експертизи.

Додатком до даного листа експертною установою повернуто матеріали господарської справи № 910/15241/14.

Відповідно до ч. 3 ст. 79 ГПК України господарський суд поновлює провадження у справі після усунення обставин, що зумовили його зупинення.

Ухвалою суду від 11.08.2015 р. провадження у справі поновлено, розгляд справи призначено на 17.08.2015 р.

У судовому засіданні 17.08.2015 р. оголошено перерву до 31.08.2015 р.

27.08.2015 р. відділом діловодства суду отримано від відповідача клопотання про фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дане клопотання судом задоволено, у зв'язку з чим суд здійснює фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ст. 81-1 ГПК України.

Представник позивача у судове засідання 31.08.2015 р. не з'явився, про поважність причин неявки суд не повідомив, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Письмових заяв, повідомлень суду щодо поважності причин відсутності позивача від останнього до суду не надходило.

Приписами ст. 77 Господарського процесуального кодексу України визначений перелік обставин, за яких суд відкладає розгляд справи. Зокрема, відповідно до п. 1 ч. 1 названої статті, у разі нез'явлення в засідання представників сторін, інших учасників судового процесу та, відповідно до п. 2 ч. 1 названої статті, у разі неподання витребуваних доказів. Однак стаття 77 ГПК України встановлює не обов'язок суду відкласти розгляд справи, а визначає лише право суду при наявності зазначених випадків.

За таких обставин суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи в судовому засіданні 31.08.2015 р. та за відсутності представника позивача, запобігаючи одночасно безпідставному затягуванню розгляду спору.

Після повернення з нарадчої кімнати, в судовому засіданні 31.08.2015 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Пунктом 29 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 12 «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності», з огляду на приписи статті 33 ГПК щодо обов'язку доказування і подання доказів господарському суду у вирішенні питання про те, якій стороні належить доводити обставини, що мають значення для справи про захист авторського права чи суміжних прав, слід враховувати таке: позивач повинен довести належність йому авторського права та/або суміжних прав чи права на їх захист, а також факт використання об'єктів даних прав відповідачем, а в разі заявлення вимог про відшкодування шкоди - розмір шкоди і причинно-наслідковий зв'язок між завданою шкодою та діями відповідача.

В свою чергу відповідач повинен довести додержання ним вимог ЦК України і Закону України "Про авторське право і суміжні права" при використанні ним твору та/або об'єкта суміжних прав; в іншому разі фізична або юридична особа визнається порушником авторського права та/або суміжних прав і для неї настають наслідки, передбачені цими законодавчими актами. Крім того, відповідач повинен спростувати визначену цивільним законодавством презумпцію винного заподіяння шкоди.

З наданих позивачем документів вбачається, що між Товариством з обмеженою відповідальністю Студія «АНИМАККОРД» та гр. ОСОБА_3 був укладений авторський договір замовлення № ОК-2/2008 від 01.04.2008 р., умовами якого передбачено, що автор-виконавець (гр. ОСОБА_3.) зобов'язується створити та передати замовнику сценарій восьми серій дитячого телевізійного серіалу «ІНФОРМАЦІЯ_2» (твір) терміном до 23.09.2008 р., а замовник - прийняти його та оплатити.

За змістом п. 1.3. укладеного авторського договору замовлення № ОК-2/2008 від 01.04.2008 р., автор-виконавець зобов'язується передати замовнику відповідно до умов даного договору та керуючись положеннями ч. 4 ЦК РФ виключне право на твір в повному обсязі, а замовник зобов'язується виплатити автору-виконавцю винагороду.

Актом здачі-приймання робіт від 23.09.2008 р. до авторського договору замовлення № ОК-2/2008 від 01.04.2008 р., автор-виконавець передав замовнику сценарій восьми серій «ІНФОРМАЦІЯ_2»: «ІНФОРМАЦІЯ_3», «ІНФОРМАЦІЯ_4», «ІНФОРМАЦІЯ_5», «ІНФОРМАЦІЯ_6», «ІНФОРМАЦІЯ_7», «ІНФОРМАЦІЯ_8», «ІНФОРМАЦІЯ_9», «ІНФОРМАЦІЯ_10». Автор-виконаець передав виключні права на сценарій вказаних восьми серій дитячого телевізійного серіалу «ІНФОРМАЦІЯ_2» в повному обсязі замовнику.

Службовим завданням № 1/МиМ-С1 від 12.05.2008 р. на створення аудіовізуального твору з режисером-постановником, ТОВ Студія «АНИМАККОРД» доручила режисеру-постановнику ОСОБА_4 створити авторською працею творчого колективу службовий аудіовізуальний анімаційний твір - серію анімаційного серіалу «ІНФОРМАЦІЯ_2» під робочою назвою «ІНФОРМАЦІЯ_3». Згідно з п. 4 службового завдання, виключне право після створення фільму належатиме ТОВ Студія «АНИМАККОРД», а право авторства - режисеру-постановнику.

Згідно - актом приймання фільму від 06.01.2009 р. до службового завдання № 1/МиМ-С1, режисер-постановник передав, а студія прийняла вихідні матеріали фільму «ІНФОРМАЦІЯ_3».

В подальшому між Товариством з обмеженою відповідальністю Студія «АНИМАККОРД» (правовласник) і Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНФОРМАЦІЯ_2» (набувач, позивач) був укладений договір № 010601-МиМ про відчуження виключного права на аудіовізуальний твір (серіал «ІНФОРМАЦІЯ_2») від 08.06.2010 року, відповідно до умов якого правовласник передав позивачу виключне право на аудіовізуальний твір - серіал «ІНФОРМАЦІЯ_2» («ІНФОРМАЦІЯ_3», «ІНФОРМАЦІЯ_11», «ІНФОРМАЦІЯ_5», «ІНФОРМАЦІЯ_6», «ІНФОРМАЦІЯ_7», «ІНФОРМАЦІЯ_12», «ІНФОРМАЦІЯ_13», «ІНФОРМАЦІЯ_10»).

Виключне право на аудіовізуальний твір передається правовласником позивачу в повному обсязі для використання його будь-яким способом та формі (п. 1.4 договору).

Згідно п. 6.1. договору, останній діє протягом всього терміну дії виключного права на аудіовізуальний твір.

За змістом п. 9.4. договору, всі додатки до нього, оформлені в порядку, передбаченому п. 9.4. договору, є його невід'ємними частинами.

Згідно з додатком № 1 до договору № 010601-МиМ, одночасно з передачею права на аудіовізуальний твір правовласник передає набувачеві повному обсязі виключні права на всі юридично значимі елементи аудіовізуального твору, що охороняються (включаючи, але не обмежуючись назвою аудіовізуального твору його окремих серій, графічними зображеннями, мальованими зображеннями персонажів аудіовізуального твору, їх іменами, текстом), незалежно від того, чи поіменовані вказані елементи безпосередньо в додатках до договору.

Додатком № 4 до договору № 010601-МиМ, правовласник одночасно з передачею права на аудіовізуальний твір передає набувачеві виключне право в повному обсязі на твори образотворчого мистецтва, що входять до складу аудіовізуального твору, - зображення персонажів, часу та місця дії восьми серій «ІНФОРМАЦІЯ_2», що складають їх образотворче рішення.

Згідно з Додатком № 6 до договору № 010601-МиМ, правовласник одночасно з передачею права на аудіовізуальний твір передає набувачеві виключне право в повному обсязі на інструкцію по стилю (style guide), його елементи, матеріали для художнього оформлення продукції, що входять до складу аудіовізуального твору.

Окрім того, 12.11.2010 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю Студія «АНИМАККОРД» (правовласник) і Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНФОРМАЦІЯ_2» (набувач, позивач) був укладений договір № 1007/19 про відчуження виключного права на аудіовізуальний твір (серіал «ІНФОРМАЦІЯ_2») від 12.11.2010 року, відповідно до умов якого правовласник передав позивачу виключне право на аудіовізуальний твір - серіал «ІНФОРМАЦІЯ_2» (чотири серії аудіовізуального твору: «ІНФОРМАЦІЯ_19», «ІНФОРМАЦІЯ_18, «ІНФОРМАЦІЯ_20», «ІНФОРМАЦІЯ_21»).

Виключне право на аудіовізуальний твір передається правовласником позивачу в повному обсязі для використання його будь-яким способом та формі (п. 1.4 договору).

Згідно п. 6.1. договору № 1007/19, останній діє протягом всього терміну дії виключного права на аудіовізуальний твір.

З наданих позивачем документів також вбачається, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНФОРМАЦІЯ_2» та гр. ОСОБА_3 був укладений авторський договір замовлення № ОК-1/МиМ від 14.01.2011 р. на створення сценарію анімаційного фільму, умовами якого передбачено, що автор-виконавець (гр. ОСОБА_3.) зобов'язується створити та передати замовнику сценарій чотирьох серій дитячого телевізійного серіалу «ІНФОРМАЦІЯ_2», а замовник - прийняти його та оплатити.

Актом здачі-приймання робіт № 1 до авторського договору замовлення № ОК-1/МиМ від 14.01.2011 р. гр. ОСОБА_3 передав ТОВ «Маша і Мєдвєдь» сценарій для дитячого телесеріалу, в тому числі сценарій серії «ІНФОРМАЦІЯ_14». Разом зі сценарієм замовнику передано виключне право на сценарій серій, в тому числі серії «ІНФОРМАЦІЯ_14».

В подальшому між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНФОРМАЦІЯ_2» та гр. ОСОБА_5 був укладений авторський договір замовлення № МиМ-С18/2011 від 21.01.2011 р. на створення аудіовізуального твору з режисером-постановником, умовами якого передбачено, що режисер (гр. ОСОБА_6.) зобов'язується створити серію анімаційного серіалу «ІНФОРМАЦІЯ_2» та передати замовнику в повному обсязі виключне право на фільм за винагороду.

Актом приймання фільму до авторського договору замовлення № МиМ-С18/2011 від 21.01.2011 р. режисер передав, а замовник прийняв вихідні матеріали фільму «ІНФОРМАЦІЯ_14».

Крім того, між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНФОРМАЦІЯ_2» та гр. ОСОБА_5 був укладений авторський договір замовлення № МиМ27-С1 від 19.03.2012 р. на виконання робіт зі створення сценарію та відчуження виключного права на сценарій та фільм, умовами якого передбачено, що сценарист 1 (гр. ОСОБА_6.) зобов'язується створити спільно зі сценаристом 2 шляхом спільної творчої праці та передати замовнику сценарій окремих серій дитячого телевізійного серіалу «ІНФОРМАЦІЯ_2».

Актом здачі-приймання робіт № 1 до авторського договору замовлення № МиМ27-С1 від 19.03.2012 р. гр. ОСОБА_6 передав ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_2» сценарій серії «ІНФОРМАЦІЯ_15». Разом зі сценарієм замовнику передано виключне право на сценарій серії «ІНФОРМАЦІЯ_15».

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНФОРМАЦІЯ_2» та гр. ОСОБА_7 був укладений авторський договір замовлення № МиМ27-С2 від 19.03.2012 р. на виконання робіт зі створення сценарію та відчуження виключного права на сценарій та фільм, умовами якого передбачено, що сценарист 2 (гр. ОСОБА_7) зобов'язується створити спільно зі сценаристом 1 шляхом спільної творчої праці та передати замовнику сценарій окремих серій дитячого телевізійного серіалу «ІНФОРМАЦІЯ_2».

Актом здачі-приймання робіт № 1 до авторського договору замовлення № МиМ27-С2 від 19.03.2012 р. гр. ОСОБА_7 передала ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_2» сценарій серії «ІНФОРМАЦІЯ_15». Разом зі сценарієм замовнику передано виключне право на сценарій серії «ІНФОРМАЦІЯ_15».

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНФОРМАЦІЯ_2» та гр. ОСОБА_8 був укладений авторський договір замовлення № ВН-1/2012 від 28.05.2012 р. на створення аудіовізуального твору з режисером-постановником, умовами якого передбачено, що режисер (гр. ОСОБА_8.) зобов'язується створити серію анімаційного серіалу «ІНФОРМАЦІЯ_2» «ІНФОРМАЦІЯ_15» та передати замовнику в повному обсязі виключне право на фільм за винагороду.

Актом приймання фільму до авторського договору замовлення № ВН-1/2012 від 28.05.2012 р. режисер передав, а замовник прийняв вихідні матеріали фільму «ІНФОРМАЦІЯ_15».

Таким чином, з огляду на вищезазначене, позивач, набув виключні майнові авторські права на аудіовізуальний твір - мультиплікаційний серіал «ІНФОРМАЦІЯ_2» та його складові частини, у зв'язку з чим має необхідний обсяг прав на звернення до суду з даним позовом про стягнення компенсації.

За таких обставин, обсяг прав позивача щодо спірного об'єкта судом встановлено.

Як зазначає позивач, 03.06.2014 р. в належному ФОП ОСОБА_1 магазині - «ІНФОРМАЦІЯ_1», що знаходиться за адресою: м. Київ, проспект Оболонський 21Б в ТРЦ «Дрім Таун», здійснено продаж (розповсюдження) товару - комплектів постільної білизни, в структурі малюнку якої використано зображення персонажу «ІНФОРМАЦІЯ_16» та персонажу «ІНФОРМАЦІЯ_17» з аудіовізуального твору мультиплікаційного серіалу «ІНФОРМАЦІЯ_2», а саме: персонажу «ІНФОРМАЦІЯ_16» з серії «ІНФОРМАЦІЯ_18», «ІНФОРМАЦІЯ_6», «ІНФОРМАЦІЯ_14», «ІНФОРМАЦІЯ_8», а також персонажу «ІНФОРМАЦІЯ_17» з серії «ІНФОРМАЦІЯ_15». Факт здійснення розповсюдження даного товару підтверджується наявними в матеріалах справи товарним чеком від 03.06.2014р., товарним чеком від 05.06.2014 р., фотокопією придбаного товару та диском із відповідним відеозаписом, з яких вбачається, що товар являє собою постільний набір, в структурі якого використано зображення персонажів «ІНФОРМАЦІЯ_16» та «ІНФОРМАЦІЯ_17» з аудіовізуального твору мультиплікаційного серіалу «ІНФОРМАЦІЯ_2».

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що неправомірними діями відповідача було порушено виключні майнові права позивача на об'єкти інтелектуальної власності на аудіовізуальний твір мультиплікаційний серіал «ІНФОРМАЦІЯ_2», в тому числі на персонаж «ІНФОРМАЦІЯ_16» та персонаж «ІНФОРМАЦІЯ_17» як його частини, а саме: персонаж «ІНФОРМАЦІЯ_16» з серії «ІНФОРМАЦІЯ_18», «ІНФОРМАЦІЯ_6», «ІНФОРМАЦІЯ_14», «ІНФОРМАЦІЯ_8», а також персонаж «ІНФОРМАЦІЯ_17» з серії «ІНФОРМАЦІЯ_15», а тому просить стягнути з винної особи компенсацію у розмірі 97 440,00 грн. При цьому, розмір компенсації позивач обґрунтовує неодноразовістю порушення прав інтелектуальної власності, а також існуванням умислу у діях відповідача щодо отримання прибутку незаконним шляхом.

Відповідач проти позову заперечує з підстав недоведеності існування у позивача прав інтелектуальної власності на спірні об'єкти, а отже такі права не можуть бути порушені. Крім того, відповідач вказує на необхідність проведення експертизи з метою визначення факту відтворення у товарі відповідача персонажів «ІНФОРМАЦІЯ_16» та «ІНФОРМАЦІЯ_17».

Проаналізувавши матеріали справи та пояснення представників сторін, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на таке.

За змістом ст. 440 ЦК України до майнових прав інтелектуальної власності на твір відносяться: право на використання твору; виключне право дозволяти використання твору; право перешкоджати неправомірному використанню твору, в тому числі забороняти таке використання; інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом.

Як передбачено ст. 1 Закону України «Про авторське право і суміжні права» виключним правом є майнове право особи, яка має щодо твору, виконання, постановки, передачі організації мовлення, фонограми чи відеограми авторське право і (або) суміжні права, на використання цих об'єктів авторського права і (або) суміжних прав лише нею і на видачу лише цією особою дозволу чи заборону їх використання іншим особам у межах строку, встановленого цим Законом.

Відповідно до положень статей 435, 440, 441, 443 ЦК України, статей 7, 15, 31-33 Закону: право на використання твору належить автору або іншій особі, яка одержала відповідне майнове право у встановленому порядку (за договором, який відповідає визначеним законом вимогам); використання твору здійснюється лише за згодою автора або особи, якій передано відповідне майнове право (за виключенням випадків, вичерпний перелік яких встановлено законом); розмір і порядок виплати авторської винагороди за створення і використання твору встановлюються в авторському договорі або у договорах, що укладаються за дорученням суб'єктів авторського права організаціями колективного управління з особами, які використовують твори.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про авторське право і суміжні права» аудіовізуальний твір - твір, що фіксується на певному матеріальному носії (кіноплівці, магнітній плівці чи магнітному диску, компакт-диску тощо) у вигляді серії послідовних кадрів (зображень) чи аналогових або дискретних сигналів, які відображають (закодовують) рухомі зображення (як із звуковим супроводом, так і без нього), і сприйняття якого є можливим виключно за допомогою того чи іншого виду екрана (кіноекрана, телевізійного екрана тощо), на якому рухомі зображення візуально відображаються за допомогою певних технічних засобів. Видами аудіовізуального твору є кінофільми, телефільми, відеофільми, діафільми, слайдофільми тощо, які можуть бути ігровими, анімаційними (мультиплікаційними), неігровими чи іншими.

Ст. 9 Закону України «Про авторське право і суміжні права» передбачає, що частина твору, яка може використовуватись самостійно, у тому числі й оригінальна назва твору, розглядається як твір і охороняється відповідно до цього закону.

Суд звертає увагу, що персонаж аудіовізуального твору - мультиплікаційного серіалу «ІНФОРМАЦІЯ_2» «ІНФОРМАЦІЯ_16», так само, як і персонаж «ІНФОРМАЦІЯ_17» є персонажами, які можуть бути використані самостійно, а тому розглядаються судом як твори та отримують таку ж правову охорону.

У процесі розгляду даної справи судом здійснено дослідження наданих речових доказів, зокрема, відеозапису фіксації факту порушення відповідачем прав позивача на аудіовізуальний твір мультиплікаційний серіал «ІНФОРМАЦІЯ_2», в тому числі на його частини: персонажі «ІНФОРМАЦІЯ_16» та «ІНФОРМАЦІЯ_17», з приводу чого суд встановив наступне.

З проведеного відеозапису вбачається, що такий запис проводився у приміщенні магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1», що знаходиться за адресою: м. Київ, проспект Оболонський 21Б в ТРЦ «Дрім Таун», в якому здійснює господарську діяльність ФОП ОСОБА_1, де було придбано товар - комплекти постільної білизни, в структурі малюнку яких використано зображення персонажу «ІНФОРМАЦІЯ_16» та персонажу «ІНФОРМАЦІЯ_17» з аудіовізуального твору мультиплікаційного серіалу «ІНФОРМАЦІЯ_2», а саме: персонажу «ІНФОРМАЦІЯ_16» з серії «ІНФОРМАЦІЯ_18», «ІНФОРМАЦІЯ_6», «ІНФОРМАЦІЯ_14», «ІНФОРМАЦІЯ_8», а також персонажу «ІНФОРМАЦІЯ_17» з серії «ІНФОРМАЦІЯ_15», на підтвердження чого надано товарний чек від 03.06.2014р., товарний чек від 05.06.2014 р. Отже, відповідачем фактично здійснювалось розповсюдження товару - постільної білизни із використанням самостійних частин - персонажів «ІНФОРМАЦІЯ_16» та «ІНФОРМАЦІЯ_17» із аудіовізуального твору мультиплікаційного серіалу «ІНФОРМАЦІЯ_2», які отримують правову охорону нарівні з твором.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про авторське право і суміжні права» до майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) зокрема належить виключне право на дозвіл або заборону використання твору іншими особами.

Факт відсутності у відповідача правової підстави на використання творів, персонажів «ІНФОРМАЦІЯ_16» та «ІНФОРМАЦІЯ_17», а саме дозволу від ТОВ «Маша і Мєдвєдь» як суб'єкта, що має виключне право на дозвіл та заборону використання цього твору іншими особами відповідно до ст. 15 Закону України «Про авторське право і суміжні права», вважається судом встановленим, так як відповідачем по справі не спростований шляхом подання суду доказів зворотного.

Таким чином, факт порушення прав позивача судом встановлено.

Згідно з ч. 1 ст. 52 Закону України «Про авторське право і суміжні права», за захистом свого авторського права і (або) суміжних прав суб'єкти авторського права та суміжних прав мають право звертатися в установленому порядку до суду та інших органів відповідно до їх компетенції.

Порушення права інтелектуальної власності, в тому числі невизнання цього права чи посягання на нього, тягне за собою відповідальність, встановлену Цивільним кодексом України, законом чи договором (ст. 431 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 432 Цивільного кодексу України, суд у випадках та в порядку, встановлених законом, може постановити рішення, зокрема, про застосування разового грошового стягнення замість відшкодування збитків за неправомірне використання об'єкта права інтелектуальної власності. Розмір стягнення визначається відповідно до закону з урахуванням вини особи та інших обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 52 Закону України «Про авторське право і суміжні права», при порушеннях будь-якою особою, зокрема, авторського права, передбаченого статтею 50 закону, суб'єкти авторського права мають право подавати позови про відшкодування збитків (матеріальної шкоди), включаючи упущену вигоду, або стягнення доходу, отриманого порушником внаслідок порушення ним авторського права, або виплату компенсацій.

Пунктом «г» ч. 2 ст. 52 Закону України «Про авторське право і суміжні права» передбачено, що суд має право постановити рішення чи ухвалу про: виплату компенсації, що визначається судом, у розмірі від 10 до 50000 мінімальних заробітних плат, замість відшкодування збитків або стягнення доходу. При визначенні компенсації, яка має бути виплачена замість відшкодування збитків чи стягнення доходу, суд зобов'язаний у встановлених пунктом «г» ч. 2 ст. 52 Закону межах визначити розмір компенсації, враховуючи обсяг порушення та (або) наміри відповідача.

Відповідно до п.п. 51.2, 52.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року N 12 «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності», компенсація підлягає виплаті у разі доведення факту порушення майнових прав суб'єкта авторського права та/або суміжних прав, а не розміру заподіяних збитків. Таким чином, для задоволення вимоги про виплату компенсації достатньо наявності доказів вчинення особою дій, які визнаються порушенням авторського права та/або суміжних прав, а розмір збитків суб'єкт такого права доводити не зобов'язаний. Водночас розмір доведених збитків має враховуватися господарським судом у визначенні розміру компенсації.

Кожен окремий факт протиправного використання об'єктів авторського та/або суміжних прав, в тому числі неодноразове використання одного й того самого об'єкта, становить самостійне порушення і може бути підставою для застосування відповідальності у вигляді стягнення компенсації. У визначенні розміру такої компенсації господарським судам необхідно виходити з конкретних обставин справи і загальних засад цивільного законодавства, встановлених статтею 3 ЦК України, зокрема, справедливості, добросовісності та розумності.

Розмір компенсації визначається судом у межах заявлених вимог у залежності від характеру порушення, ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується: тривалість порушення та його обсяг (одно- або багаторазове використання об'єкта авторського права); передбачуваний розмір збитків потерпілої особи; розмір доходу, отриманого внаслідок правопорушення; кількість потерпілих осіб; наміри відповідача; наявність раніше вчинених відповідачем порушень виключного права даного позивача; можливість відновлення попереднього стану та необхідні для цього зусилля тощо. Відповідні мотиви визначення розміру компенсації мають бути наведені в судовому рішенні. У визначенні суми компенсації господарський суд має виходити з того розміру мінімальної заробітної плати, який установлено на час прийняття судом відповідного рішення.

Так, позивач визначив компенсацію за порушення майнових прав за чотири використання персонажів без дозволу у розмірі 80 мінімальних заробітних плат що складає 97 440, 00 грн.

Дійсно, позивач належними засобами доказування довів факт порушення відповідачем майнових прав суб'єкта авторського права шляхом вчинення дій, які визнаються порушенням авторського права, однак належним чином не обґрунтував співвідношення розміру визначеної ним компенсації за порушення авторського права з розміром завданої неправомірним використанням об'єкта авторського права шкоди, що може бути визначена з урахуванням розміру збитків потерпілої особи, розміру доходу, отриманого відповідачем внаслідок правопорушення тощо.

Суд також враховує, що відповідач є особою, яка здійснила виключно розповсюдження (реалізацію) спірного товару, виробленого іншою особою, а тому таке порушення є похідним, пов'язаним з можливою необізнаністю відповідача про правовий статус такого товару, а отже суд вважає, що у відповідача не було заінтересованості саме в порушенні прав позивача та відсутній умисний характер дій шляхом розповсюдження спірного товару, спрямованих саме на обман споживачів.

З огляду на вищенаведене, суд вважає правомірним та достатнім стягнення з відповідача компенсації у розмірі 10 мінімальних заробітних плат.

У відповідності до ст. 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» з 1 січня 2015 року встановлено розмір мінімальної заробітної плати 1 218,00 грн. на місяць.

Відповідно до ч. 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, не надав.

Доводи відповідача про відсутність у позивача прав на спірні об'єкти спростовуються наданими позивачем доказами, на підстав яких суд встановив обсяг прав позивача на спірні об'єкти.

Доводи відповідача про необхідність застосування спеціальних знань були прийняті судом. Так, ухвалою суду від 15.12.2014 р. справі № 910/15241/14 призначено комплексну судову експертизу, проведення якої доручено атестованим судовим експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. На вирішення атестованого судового експерта поставити наступні питання:

1) Коли було здійснено запис (дата та час) відеофонограми, копія якого знаходиться на носії - диску Arita CD-R № RFD80m-80599 80?

2) Де (в якому місці, із зазначенням адреси) проводився запис відеофонограми, копія якого знаходиться на носії - диску Arita CD-R № RFD80m-80599 80?

3) Чи проводився запис відеофонограми безперервно та чи зазнавала змін надана відеофонограма, копія запису якої знаходиться на носії - диску Arita CD-R № RFD80m-80599 80?

4) Чи проводився запис відеозображення та звуку, копія запису яких знаходиться носії - диску Arita CD-R № RFD80m-80599 80, одночасно?

5) Чи відтворюють зображення, нанесені на комплект рушничків (серветок), фотокопія якого наявна в матеріалах справи, та відеозапис якого знаходиться на носії - диску Arita CD-R № RFD80m-80599 80, персонажів аудіовізуального твору - мультиплікаційного серіалу «ІНФОРМАЦІЯ_2» - «ІНФОРМАЦІЯ_16» та «ІНФОРМАЦІЯ_17»?

6) Чи відтворюють зображення, нанесені на комплект постільної білизни в упаковці, фотокопія якого наявна в матеріалах справи, та відеозапис якого знаходиться на носії - диску Arita CD-R № RFD80m-80599 80, персонажів аудіовізуального твору - мультиплікаційного серіалу - «ІНФОРМАЦІЯ_2» - «ІНФОРМАЦІЯ_16» та «ІНФОРМАЦІЯ_17»?

П. 5 вказаної ухвали витрати по проведенню експертизи покладено на товариство з обмеженою відповідальністю «ІНФОРМАЦІЯ_2». Разом з тим, у випадку нездійснення попередньої оплати експертизи товариством з обмеженою відповідальністю «ІНФОРМАЦІЯ_2», дану оплату суд дозволив здійснити відповідачу.

Відповідач, який заперечував проти позову з підстав необхідності експертного дослідження питання відтворення зображеннями, нанесеними на комплект постільної білизни, персонажів аудіовізуального твору - мультиплікаційного серіалу - «ІНФОРМАЦІЯ_2» - «ІНФОРМАЦІЯ_16» та «ІНФОРМАЦІЯ_17», а також з підстав необхідності встановлення достовірності відеозапису із фактом фіксації порушення, яким позивач обґрунтовує позов, відмовився оплачувати вартість судової експертизи у даній справі.

Таким чином, наведені доводи відповідача не підтверджуються наявними у справі доказами.

Положеннями статті 34 ГПК України встановлено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 43 ГПК України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За таких обставин, вимоги позивача про зобов'язання відповідача сплатити компенсацію за порушення авторських прав позивача підлягають задоволенню частково у розмірі 10 мінімальних заробітних плат, що становить 12 180, 00 грн.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 5 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (03148, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Маша і Мєдвєдь» (129085, Російська Федерація, м. Москва, вул. Годовікова, будинок 9, будова 3; ІПН/КПП /771701001) 12 180 (дванадцять тисяч сто вісімдесят) грн. 00 коп. компенсації за порушення виключних майнових авторських прав та 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

5. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення

складено 07.09.2015 р.

Суддя Ю.В. Картавцева