ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" вересня 2015 р. Справа № 909/658/15

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Кравчук Н.М.

суддів Гнатюк Г.М.

ОСОБА_1

розглянувши апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (надалі ПАТ НАК Нафтогаз України), за вих.№14/2-342 від 15.07.2015р. (вх. № ЛАГС 01-05/3432/15 від 30.07.2015р.)

на рішення господарського суду Івано-Франківської області від 09.07.2015р.

у справі № 909/658/15

за позовом: ПАТ НАК Нафтогаз України, м. Київ

до відповідача: публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Івано-Франківськгаз" (надалі ПАТ по газопостачанню та газифікації "Івано-Франківськгаз"), м. Івано-Франківськ

про стягнення 26655926,31грн.: у тому числі пені 10 853 030,21грн., 3% річних -1 365930,81грн, інфляційні збитки 14 436 965,29грн

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 представник (довіреність № 14-10 від 14.01.2015р.);

від відповідача: ОСОБА_3 представник (довіреність №08-19/725 від 30.03.2015р.)

Представникам сторін розяснено права та обовязки, передбачені ст.ст.20, 22, 28 ГПК України. Заяв про відвід суддів та клопотань про здійснення технічної фіксації судового процесу від сторін не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 09.07.2015р. у справі № 909/658/15 (суддя Шкіндер П.А.) відмовлено у задоволені позовних вимог ПАТ НАК Нафтогаз України до ПАТ по газопостачанню та газифікації Івано-Франківськгаз про стягнення 26 655 926,31грн.: у тому числі пені 10 853 030,21 грн., 3% річних -1 365 930,81 грн., інфляційних втрат 14 436 965,29 грн.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач у справі не прострочив строку виконання грошового зобовязання, оскільки договір купівлі-продажу №13-189- ВТВ від 04.01.2013р. в частині поставки діє до 31.12.2015р., відповідно, остаточний розрахунок за фактично використаний природний газ має бути проведений до 20 січня 2016р.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ПАТ НАК Нафтогаз України подало апеляційну скаргу, в якій рішення суду першої інстанції вважає прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю. Зокрема, скаржник зазначає, що суд дійшов хибного висновку щодо положень додаткової угоди № 11 від 28.12.2014р., оскільки остання не містить умов стосовно розповсюдження її положень на правовідносини, що склалися між сторонами до її підписання. Також скаржник звертає увагу, що, укладаючи додаткову угоду № 11, сторони погодили час набрання нею чинності 28.12.2014р.

Згідно протоколу про автоматичний розподіл справ між суддями від 30.07.2015р. дану справу розподілено до розгляду судді-доповідачу ОСОБА_4, склад колегії сформований з суддів: Кравчук Н.М. головуючий суддя, ОСОБА_5 та ОСОБА_1

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 03.08.2015р. прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено до розгляду на 27.08.2015р.

В судовому засіданні 27.08.2015р. оголошено перерву до 01.09.2015р., про що сторони повідомлені під розписку.

Представник позивача в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав повністю, просить скасувати рішення господарського суду Івано-Франківської області від 09.07.2015р.у справі № 909/658/15 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні проти доводів скаржника заперечив з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу, рішення суду першої інстанції вважає законним та обґрунтованим, тому просить суд залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Розглянувши апеляційну скаргу, матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Львівський апеляційний господарський суд встановив наступне.

04.01.2013р. між ПАТ НАК Нафтогаз України (продавець) та ПАТ по газопостачанню та газифікації Івано-Франківськгаз (покупець) було укладено договір купівлі-продажу природного газу №13-189-ВТВ, відповідно до умов якого продавець зобовязується передати у власність покупцю у 2013р. природний газ, а покупець зобовязується прийняти та оплатити цей природний газ, на умовах цього договору (а.с. 20-24).

Газ, що продається за цим договором, використовується покупцем виключно для виробничо-технологічних витрат та нормованих втрат покупця ( п.п.1.2 п.1 договору).

Відповідно до п.п.6.1 п.6 договору оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати планових обсягів газу протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 20-го числа наступного за місяцем поставки газу на підставі акту приймання передачі.

За невиконання або неналежне виконання договірних зобовязань сторони несуть відповідальність згідно з цим договором і чинним законодавством України (п.п.7.1 п.7 договору).

Згідно з п.п.7.2 п.7 договору купівлі продажу природного газу, у разі невиконання покупцем умов п.6.1 (про встановлення оплати за газ) цього договору він зобовязується сплатити продавцю, крім суми заборгованості пеню у розміру подвійної обліково ставки національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Відповідно до п.п. 10.3 п.10 договору, усі зміни і доповнення до цього договору оформлюються письмово та підписуються уповноваженими представниками сторін, крім випадку, зазначеного у пункті 10.4 цього Договору.

П.п.11.1 п.11 договору встановлено, що останній набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін, поширює дію на відносини, що фактично склалися між сторонами від 01.01.2013р. і діє в частинні поставки газу до 31.12.2013р., а в частині розрахунків до їх повного здійснення.

З метою узгодження вартості природного газу, обсягів переданого газу та інших умов до даного договору було укладено низку додаткових угод, якими врегульовано обсяг природного газу для покриття потреб ПАТ Івано-Франківськгаз у природному газі для потреб ВТВ та порядок проведення розрахунків між сторонами.

31.12.2013р. сторони уклали додаткову угоду № 4 до договору купівлі-продажу природного газу №13-189-ВТВ (а.с. 28-29), якою змінили строк дії договору. Так, п.6 додаткової угоди визначили, що договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін, поширює дію на відносини, що фактично склалися між сторонами від 01.01.2013р. і діє в частинні реалізації газу до 31.12.2014р., а в частині розрахунків до їх повного здійснення.

22.12.2014р. сторонами було укладено додаткову угоду №11 до договору купівлі-продажу природного газу №13-189-ВТВ (а.с. 36-37), відповідно до умов якої продавець зобовязується передати у власність покупцю у 2013-2015 роках природний газ, а покупець зобовязується прийняти та оплатити газ на умовах договору.

Цією ж додатковою угодою узгоджено обсяги природного газу, а саме у п. 2 вказано, що продавець передає покупцеві у період з 01.01.201Зр. по 31.12.2015р. газ в обсязі до 120 689,248 тис, куб. м., в тому числі: у 2013 році -28 061,650 (тис.куб.м.); у 2014 році - до 34 958, 392 (тис. куб. м.)-у 2015 році - 57669,206(тис. куб. м.).

Окрім того, у пункті 3 додаткової угоди №11 змінено порядок та умови проведення розрахунків, внаслідок чого п.6.1 статті 6 договору викладено в новій редакції: Оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати планових обсягів газу протягом місяця поставки газу з урахуванням положень п.6.2 договору. Остаточний розрахунок за фактично використаний природний газ за цим договором здійснюється покупцем після отримання повних розрахунків за послуги з транспортування природного газу газорозподільними мережами, наданим продавцю в попередньому місяці, відповідно до договорів на розподіл природного газу, укладеними між продавцем і покупцем.

У разі, якщо до 20-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу за цим договором продавець повністю розрахувався за послуги з транспортування природного газу газорозподільними мережами, наданими продавцю в попередньому місяці, остаточний розрахунок за використаний природній газ здійснюється покупцем на підставі акту приймання передачі до 20-го числа місяця наступного за місяцем поставки газу. У будь якому випадку остаточний розрахунок за фактично використаний природний газ за цим договором здійснюється покупцем не пізніше 20 числа місяця, наступного за місяцем закінчення строку дії договору в частині поставки газу.

У п. 4 додаткової угоди №11 (нова редакція статті 11 договору) зазначено, що договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін, поширює дію на відносини, що фактично склалися між сторонами з 01.01.2013р. і діє в частині реалізації газу до 31.12.2015р., а в частині проведення розрахунків за газ до їх повного здійснення.

На виконання умов договору позивач поставив з січня 2013 по листопад 2014 року, а відповідач прийняв природний газ на загальну суму 250 875 065,42 грн., що підтверджується актами приймання - передачі природного газу від 31.01.13, від 28.02 13 від 31.03.13, від 30.04.13, від 31.05.13, від 30.06.13, від 31.07.13, від 31.08.13, і 30.09.13, від 31.10.13, від 30.11.13, від 31.12.13, від 31.01.14, від 28.02.14, від 30.04.14, від 31.05.14, від 30.06.14, від 31.07.14, від 31.08.14, від 30.09.14, 14, від 30.11.14року.

На думку позивача, ПАТ "Івано-Франківськгаз не вчасно проводились розрахунки за поставлений природний газ, що порушило умови договору, тому позивач, керуючись умовами п.7 договору купівлі-продажу природного газу №13-189-ВТВ від 04.01.2013р. нарахував відповідачу 1 365 930,81грн.- 3% річних, 14 436 965,29грн..- інфляційних втрат та пеню в розмірі 10 853 030,21грн.

Оскільки сторони в досудовому порядку згоди у спорі не досягли, позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права та інтересу.

При винесенні постанови колегія суддів керувалася наступним.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст.179 ГК України майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і не господарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями.

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

В силу положень статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Між сторонами у справі виникли зобов'язання на підставі договору купівлі-продажу в силу п.1 ч.2 ст.11 ЦК України.

Згідно з ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього грошову суму.

Як вбачається з матеріалів справи, спірні правовідносини виникли між сторонами у даній справі внаслідок прострочення відповідачем строків оплати за поставлений позивачем природний газ за договором купівлі-продажу № 13-189- ВТВ від 04.01.2013р, що використовується покупцем виключно для виробничо-технологічних витрат та нормованих втрат покупця.

Природний газ для виробничо-технологічних витрат та нормованих втрат ПАТ "Івано-Франківськгаз" зобов'язано придбати відповідно до норм чинного законодавства, в тому числі Постанови КМУ № 1729 від 27.12.2001р., договорів на розподіл природного газу, укладеним з постачальником природного газу. Розрахунок нормованих втрат та виробничо-технологічних витрат визначається відповідно до ОСОБА_6 визначення питомих виробничо-технологічних втрат природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, затвердженої Наказом Міністерства палива та енергетики № 264 від 30.05.2003р., зареєстрованої в Міністерстві юстиції України за № 570/7891, ОСОБА_6 визначення питомих виробничо-технологічних втрат природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, затвердженої Наказом Міністерства палива та енергетики України від 30.05.2003року № 264, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України за № 571/7892 та ОСОБА_6 визначення питомих втрат природного газу при його вимірюваннях побутовими лічильниками в разі не приведення об'єму газу до стандартних умов, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України від 21.10.2003 № 595, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 25.12.2003 за № 1224/8545.

Відповідно до вищевказаної ОСОБА_6 виробничо-технологічні (нормовані) втрати газу - це газ, що втрачається під час транспортування газу газорозподільними та внутрішньо будинковими мережами, а також під час виконання профілактичних робіт і поточних ремонтів.

Відповідно до п. 2.1.5 Постанови НКРЕКП від 03.04.2013р. № 369 Про затвердження Процедури встановлення та перегляду тарифів на послуги з транспортування, розподілу, постачання природного газу, закачування, зберігання та відбору природного газу для встановлення тарифу на транспортування природного газу, суб'єкт господарювання подає до НКРЕ заяву, до якої додається розрахунок витрат, пов'язаний із закупівлею природного газу, що використовується для забезпечення виробничо-технологічних витрат та нормованих втрат природного газу.

Як вбачається з матеріалів справ, ПАТ Івано-Франківськгаз виконало вимоги Постанови НКРЕКП № 369 при здійсненні розрахунку виробничо-технологічних втрати, втім, затверджені Міненерговугіллям для ПАТ Івано-Франківськгаз обсяги виробничо-технологічних втрат значно менші від розрахованого відповідно до ОСОБА_6. Витрати на придбання природного газу на виробничо-технологічних втратах та нормовані втрати становлять матеріальні витрати підприємства та повинні бути враховані в тарифі на транспортування природного газу. Однак, в порушення вимог чинного законодавства, обсяги виробничо-технологічних втрати для ПАТ Івано-Франківсьькгаз затверджено в нижчих розмірах, ніж розрахований обсяг згідно ОСОБА_6, що спричиняє значні збитки товариству відповідача.

ПАТ Івано-Франківськгаз, як газорозподільне підприємство, що має ліцензію на розподіл природного газу на території Івано-Франківської області, зобов'язано закупити природний газ для виробничо-технологічних втрат та нормованих втрат, для того, щоб доставити поставлений постачальниками природний газ до споживачів, кошти за який відшкодовуються шляхом закладення даних витрат в тариф на транспортування для ПАТ Івано-Франківськгаз. За надані послуги по транспортуванню природного газу розподільними газопроводами товариству зобов'язані сплатити кошти замовники послуг, тобто, постачальники природного газу - НАК Нафтогаз України.

У звязку з вищенаведеним, між сторонами було укладено договір купівлі-продажу №13-189 -ВТП від 04.01.2013р. та з метою узгодження вартості природного газу, обсягів переданого газу та інших умов до останнього було укладено низку додаткових угод, якими врегульовано обсяг природного газу для покриття потреб відповідача у природному газі для потреб виробничо-технологічних втратах та порядок проведення розрахунків між сторонами.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Приписами ст. 530 Цивільного кодексу України обумовлено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду, що уклавши додаткову угоду №11 до договору № 13-189-ВТВ від 04.01 2013р. сторони змінили порядок розрахунків та строк дії договору, зокрема, передбачивши, що тільки у випадку, якщо до 20-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу за цим договором Продавець повністю розрахувався за послуги з транспортування природного газу газорозподільними мережами, наданими продавцю в попередньому місяці, остаточний розрахунок за використаний природній газ здійснюється покупцем на підставі акту приймання передачі до 20-го числа місяця наступного за місяцем поставки газу.

У будь якому випадку остаточний розрахунок за фактично використаний природний газ за цим договором здійснюється покупцем не пізніше 20 числа місяця, наступного за місяцем закінчення строку дії договору в частині поставки газу.

Як зазначалося вище, договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін, поширює дію на відносини, що фактично склались між сторонами з 01 січня 2013 року, і діє в частині реалізації газу до 31 грудня 2015р. а в частині проведення розрахунків за газ - до їх повного здійснення.

Таким чином, датою остаточного розрахунку за фактично використаний відповідачем природній газ є - не пізніше 20.01.2016р., оскільки договір поставки газу діє до 31.12.2015р.

За таких обставин, твердження позивача про те, що Додаток від 22.12.2014 р.№ 11 до договору № 13-189-ВТВ від 04 січня 2013 року діє з моменту його підписання та не розповсюджується на правовідносини, які існували до його прийняття, не має під собою законного підґрунтя.

Слід також зазначити, що ПАТ «Івано-Франківськгаз» повністю розрахувався за поставлений природний газ з січня 2013 року по листопад 2014 р.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду, що відповідальність за невиконання або неналежне виконання договірних зобов»язань може настати виключно після закінчення строку остаточного розрахунку за фактично переданий газ за договором № 13-189-ВТВ, тобто, остаточний розрахунок має бути проведений не пізніше 20 числа місяця наступного за місяцем закінчення строку дії договору в частині поставки газу. Договір в частині поставки газу діє до 31 грудня 2015 року, відповідно, остаточний розрахунок за фактично використаний природний газ має бути проведений до 20 числа 2016 року.

На даний час, остаточний термін виконання зобов»язання не настав, а отже, позивачем безпідставно заявлено вимога про стягнення пені в розмірі 10 853 030,21грн, інфляційних - 14 436 965,29грн.та 3% річних. -1 365 930,81грн

Статтею 32 ГПК України встановлено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Частиною 2 ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Однак, скаржником всупереч вищенаведеній нормі права, не подано доказів, які спростовують правомірність висновків, викладених в оскаржуваному рішенні суду першої інстанції.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення місцевого господарського суду є законним, обґрунтованим, прийнятим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому його слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись, ст.ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ :

1. Рішення господарського суду Івано-Франківської області від 09.07.2015р. у справі № 909/658/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з розділом ХІІ-1 ГПК України.

3. Справу передати до господарського суду Івано-Франківської області.

Головуючий суддя Кравчук Н.М.

судді Гнатюк Г.М.

ОСОБА_1