УХВАЛА

02.09.2015 № 910/29282/14

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., при секретарі судового засідання Грабовській А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні

заяву публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України", м. Київ (далі - ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України»), про визнання наказу господарського суду міста Києва від 08.06.2015, таким, що не підлягає виконанню,

у справі № 910/29282/14

за позовом публічного акціонерного товариства "Аграрний фонд", м. Київ,

до ПАТ "Державна продовольчо-зернова корпорація України"

про стягнення 2 830 802,81 грн.,

за участю представників сторін:

заявника - Охріменка О.О. (довіреність від 06.02.2015 № 128);

позивача - Каленської М.А. (довіреність від 18.05.2015 № 307),

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Аграрний фонд" (далі - ПАТ "Аграрний фонд") звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з ПАТ "Державна продовольчо-зернова корпорація України": 2 792 251,77 грн. збитків, завданих нестачею зерна у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору складського зберігання від 01.11.2013 №28-05/13; 28 453,04 грн. втрат від інфляції; 10 098 грн. 3% річних, а всього 2 830 802,81 грн.

Рішенням господарського суду міста Києва від 02.03.2015, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 21.05.2015, позов задоволено частково; стягнуто з ПАТ "Державна продовольчо-зернова корпорація України" з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання даного рішення суду, на користь ПАТ "Аграрний фонд": 2 792 251,77 грн. збитків; 28 453,04 грн. втрат від інфляції; 8 262,01 грн. 3 % річних та 59 579,35 грн. судового збору.

08.06.2015 на викання вказаного рішення видано наказ.

30.07.2015 від ПАТ "Державна продовольчо-зернова корпорація України" надійшла заява про визнання наказу господарського суду міста Києва від 08.06.2015, таким, що не підлягає виконанню (далі - Заява), мотивована тим, що: 25.06.2015 ПАТ "Державна продовольчо-зернова корпорація України" звернулося до позивача із заявою №130-2-12/3171 про зарахування зустрічних однорідних вимог щодо наявної заборгованості ПАТ «Аграрний фонд» перед ПАТ "Державна продовольчо-зернова корпорація України" у сумі 2 888 546,17 грн., що підтверджується актами звірки взаємних розрахунків, підписаними обома сторонами; визнані ПАТ «Аграрний фонд» суми заборгованості перед відповідачем за договорами від 01.11.2013 №49-05/13; від 01.11.2013 №53-05/13; від 20.02.2015 №18-06/15; від 01.11.2013 №28-05/13; від 19.09.2014 №70-03/14, а всього на загальну суму 2 889 540,73 грн. дозволяють в повній мірі провести зарахування зустрічних однорідних вимог; оскільки заборгованість з боку ПАТ «Аграрний фонд» перед ПАТ "Державна продовольчо-зернова корпорація України" є безспірною та жодних заперечень від стягувача стосовно зарахування зустрічних однорідних вимог не надходило, зобов'язання відповідача перед позивачем на суму 2 888 546,17 грн. є фактично погашеними; таким чином, ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» виконала в повному обсязі наказ господарського суду міста Києва від 08.06.2015 зі справи 910/29282/14, виданий на виконання рішення вказаного суду.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 03.08.2015 Заяву прийнято до розгляду; призначено розгляд заяви на 02.09.2015.

02.09.2015 від ПАТ "Аграрний фонд" надійшли письмові пояснення, в яких зазначено, що позивач не погоджується із заявою про зарахування зустрічних однорідних вимог, про що листом від 07.08.205 №02/1902 та під час переговорів між уповноваженими особами підприємств було поінформовано відповідача; позивач вважає безпідставним включення суми 1 527 719, 52 грн. до заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог; ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» посилається на акти звірки взаєморозрахунків, які підписані станом на 31.03.2015, при цьому заява про зарахування зустрічних однорідних вимог датується 25.06.2015; ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» у заяві від 25.06.2015 не враховано суми коштів, які було оплачено ПАТ «Аграрний фонд» у період з 31.03.2015 по 25.06.2015, а саме: щодо філії ПАТ «ДПЗКУ» «Солідарненський елеватор», а саме оплачено кошти у сумі 108 005,50 грн., 139 189, 96 грн., про що свідчить виписка з рахунку від 28.04.2015 та кошти у сумі 77 192,98 грн., про що свідчить виписка від 19.05.2015; щодо філії ПАТ «ДПЗКУ» «Сумський XПП» на суму 60 000 грн., про що свідчить виписка з рахунку від 02.04.2015; таким чином, сума для зарахування зустрічних однорідних вимог автоматично зменшується на 384 388,44 грн.

У судовому засіданні 02.09.2015 представник позивача заперечив щодо задоволення Заяви; представник заявника підтримав Заяву в повному обсязі та просив суд її задовольнити.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають значення для розгляду Заяви, проаналізувавши встановлені фактичні обставини в їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд міста Києва дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні Заяви з огляду на таке.

Відповідно до частин другої та третьої статті 117 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарський суд, який видав наказ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати наказ таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за наказом. Господарський суд розглядає заяву в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і виносить ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви господарський суд має право своєю ухвалою зупинити стягнення за наказом, а також витребувати наказ.

При цьому, частиною четвертою статті 117 ГПК України встановлено, що господарський суд ухвалою вносить виправлення до наказу, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

У пункті 3.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 №9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» зазначено, що частина четверта статті 117 ГПК України містить підстави визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за заявами стягувачів або боржників, поданими в порядку зазначеної статті: якщо його видано помилково; якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (наприклад, у разі скасування чи зміни в апеляційному або в касаційному порядку чи за результатами перегляду за нововиявленими обставинами рішення, на підставі якого наказ було видано, якщо на момент таких скасування чи зміни наказ ще не було виконано повністю або частково).

Судом було встановлено, що ПАТ "Державна продовольчо-зернова корпорація України" у своїй Заяві від 25.06.2015 посилалося на акти звіряння взаєморозрахунків станом на 31.03.2015, при цьому не врахувавши суми коштів, які були оплачені ПАТ "Аграрний фонд" у період з 31.03.2015 по 25.06.2015, а саме: у сумі 108 005,50 грн. (щодо філії ПАТ "Державна продовольчо-зернова корпорація України" «Солідарненський елеватор») та у сумі 60 000 грн. (щодо філії ПАТ "Державна продовольчо-зернова корпорація України" «Сумський ХПП»).

При цьому, філією ПАТ "Державна продовольчо-зернова корпорація України" «Бровківське ХПП» (зерновий склад) та ПАТ "Аграрний фонд" (поклажодавець) укладено договір складського зберігання від 01.11.2013 №49-05/13;актами наявності зерна, що належить ПАТ "Аграрний фонд", за період з березня 2015 року по липень 2015 року зафіксовано фактичну невідповідність кількості зерна даним бухгалтерського обліку, а також виявлено зараженість зерна.

Зарахування зустрічних однорідних вимог, які стосуються оплати послуг за зберігання зерна на філії ПАТ "Державна продовольчо-зернова корпорація України" «Броківське ХПП» у сумі 1 527 719,52 грн. суд вважає безпідставними, адже між сторонами наявний спір щодо належності виконання договору від 01.11.2013 № 49-05/13.

З огляду на викладене заборгованість позивача перед відповідачем не можна вважати безспірною, а тому неможливе й зарахування зустрічних однорідних вимог; суд вважає, що у даній справі відсутні причини, які б давали підстави визнати наказ таким, що не підлягає виконанню, адже він не є таким, що виданий помилково, рішення, на підставі якого його видано, не скасовано в апеляційному чи касаційному порядку або за нововиявленими обставинами, таке рішення не може вважатися виконаним.

Таким чином, враховуючи наведені приписи чинного законодавства, у господарського суду міста Києва відсутні підстави для визнання наказу суду першої інстанції від 08.06.2015 таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись статтями 86 та 117 ГПК України, господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" про визнання наказу господарського суду міста Києва від 08.06.2015 таким, що не підлягає виконанню, у справі № 910/29282/14 відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено в установленому законодавством України порядку.

Суддя О. Марченко