ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" серпня 2015 р. Справа № 917/1257/15

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Бондаренко В.П., суддя Россолов В.В. , суддя Івакіна В.О.

при секретарі Комаровій М.М.

за участю представників сторін:

позивача: ОСОБА_1, довіреність №2 від 08.01.2014 року,

відповідача: ОСОБА_2, довіреність №01/3782 від 13.06.2015 року,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх.№4090П/1-42) на рішення господарського суду Полтавської області від 16 липня 2015 року у справі №917/1257/15

за позовом Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна організація №2" Полтавської міської ради, м. Полтава

до Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Полтава

про визнання недійсним рішення адміністративної колегії Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 16.04.2015 №01/64-рш по справі №01-02-50/1-2015

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, КП "Житлово-експлуатаційна організація №2", звернувся до господарського суду Полтавської області з позовною заявою про визнання недійсним рішення адміністративної колегії Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 16.04.2015 №01/64-рш по справі №01-02-50/1-2015.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 16.07.2015 р. у справі №917/1257/15 (суддя Іваницький О.Т.) позов задоволено.

Відповідач з рішенням суду першої інстанції не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення господарського суду та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю, а рішення адміністративної колегії Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 16.04.2015 №01/64-рш по справі №01-02-50/1-2015 залишити в силі.

Розпорядженням секретаря першої судової палати від 05 серпня 2015 року у звязку з відпусткою судді Тихого П.В. для розгляду даної справи було сформовано колегію суддів: головуючий суддя Бондаренко В.П., суддя Івакіна В.О., суддя Россолов В.В.

17 серпня 2015 року від Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України на виконання ухвали суду від 05.08.2015 року надійшла копія Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осію та фізичних осіб-підприємців (вх.№12011).

27 серпня 2015 року від Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна організація №2" надійшла копія відзиву на апеляційну скаргу (вх.№12387).

У судове засідання, яке відбулось 31 серпня 2015 року, зявились належні представники сторін, які підтримали свої правові вимоги по справі.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів встановила наступні обставини справи.

16 квітня 2015 року адміністративною колегією Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України прийнято рішення №01/64-рш по справі №01-02-50/01-2015, яким визнано що за результатами проведених досліджень за підсумками діяльності у період з 2012 року по квітень 2015 року Комунальне підприємство "Житлово-експлуатаційна організація №2" Полтавської міської ради (по тексту - позивач, КП "ЖЕО№2") займає монопольне становище на ринку "утримання будинків і споруд та прибудинкових територій" в територіальних межах м. Полтава (в межах обслуговуючих територій) з часткою 100% (пункт 1).

Визнано бездіяльність Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна організація №2" Полтавської міської ради, що полягає у не вжитті заходів щодо передачі будинкових засобів обліку теплової енергії з балансу Підприємства на баланс ОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" для їх подальшого обслуговування (повірки, ремонту), порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене пунктом 2 статті 50 та частиною першою статті 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції" - зловживання монопольним становищем на ринку утриманням будинків і споруд та прибудинкових територій, що призвело до ущемлення інтересів споживачів, яка була б неможливою за умов існування значної конкуренції на ринку (пункт 2).

За порушення законодавства про захист економічної конкуренції вказане у пункті 2 рішення, накладено на Комунальне підприємство "Житлово-експлуатаційна організація №2" Полтавської міської ради штраф у розмірі 68000,00 гривень (пункт 3).

Одночасно було зобов'язано Комунальне підприємство "Житлово-експлуатаційна організація №2" Полтавської міської ради усунути порушення законодавства про захист економічної конкуренції, зазначене в пункті 2 цього подання, шляхом розроблення дієвих заходів щодо передачі з балансу Підприємства на баланс ОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" будинкових засобів обліку теплової енергії для їх подальшого обслуговування (повірки, ремонту) та подання заходів на розгляд до Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради.

Не погоджуючись з вказаним рішенням Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України Комунальне підприємство "Житлово-експлуатаційна організація №2" Полтавської міської ради звернулось до господарського суду Полтавської області з позовною заявою про визнання недійсним рішення адміністративної колегії Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 16.04.2015 №01/64-рш по справі №01-02-50/1-2015.

Вирішуючи спір у даній справі по суті заявлених вимог суд першої інстанції, з огляду на той факт, що:

1)витрати на проведення незалежної оцінки вартості майна, чинним тарифом на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій не передбачені;

2)передача КП "ЖЕО№2" на баланс ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" засобів обліку теплової енергії не можлива та не передбачена чинним законодавством;

дійшов висновку, що викладені в оскаржуваному Рішенні висновки відповідача не відповідають фактичним обставинам справи №01-02-50/1-2015, нормам матеріального права, є не законними та необґрунтованими, у звязку з чим, задовольнив позовні вимоги в повному обсязі.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, Полтавське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України вказує, що судом першої інстанції не було належним чином досліджено рішення №01/64-рш по справі №01-02-50/01-2015, та не враховано, що саме в наслідок бездіяльності КП "ЖЕО№2", яка полягає у не зверненні до виконавчого органу Полтавської міської ради - Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради з пропозиціями щодо передачі будинкових засобів обліку теплової енергії з балансу КП "ЖЕО№2" на баланс ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго", не проводяться у встановлені терміни періодичні повірки будинкових засобів обліку теплової енергії, і як наслідок сплачується більший розмір плати за послуги з централізованого опалення мешканцями таких будинків.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі доводи відповідача, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що висновки рішення суду першої інстанції відповідають в повній мірі нормам законодавства зважаючи на наступне.

Як слідує з матеріалів справи, розпорядженням адміністративної колегії Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 16.01.2015р. №01/01-р було розпочато провадження по справі №01-02-50/01-2015 за ознаками порушення законодавства про захист економічної конкуренції в діях (бездіяльності) з боку КП "ЖЕО №2", передбаченого пунктом 2 статті 50 та частиною першою статті 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції" - зловживання монопольним становищем на ринку утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що може призвести до ущемлення інтересів споживачів, яка була б неможливою за умов існування значної конкуренції на ринку.

Підставою для початку розгляду справи слугувала заява гр. ОСОБА_3, мешканця житлового будинку по вул. Станіславського, 10(1 черга), кв.З, м. Полтава, щодо не здійснення повірки (ремонту, за потреби) будинкового засобу обліку теплової енергії (1 під'їзду житлового будинку по вул. Станіславського, 10, м. Полтава), що призвело до збільшення розміру оплати за послугу з централізованого опалення порівняно з мешканцями інших під'їздів цього ж будинку, які розраховуються за показниками будинкового засобу обліку теплової енергії.

КП "ЖЕО №2" надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій мешканцям житлових будинків на підставі договорів про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, розроблених на підставі типового договору, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 р. №529.

Відповідно до п.5.3. Статуту, Підприємство забезпечує населення у вчасному та якісному наданні послуг з утримання будинків і споруд та Прибудинкових територій згідно з законодавством та умовами договору; забезпечує утримання та схоронність житлового фонду; здійснює контроль за технічним станом внутрішньобудинкових мереж та іншого інженерного обладнання житлового фонду; проводить своєчасну підготовку житлового фонду та його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період; укладає договори зі споживачами, тощо.

Під час розгляду справи №01-02-50/01-2015 адміністративною колегією було встановлено, що рішенням виконавчого комітету Полтавської міської ради від 20.02.2008р. №50 "Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій" КП "ЖЕО №2" визначено виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Іншими суб'єктами господарювання послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, в межах території м. Полтави, де розташовані будинки, які обслуговує КП "ЖЕО №2", не надаються. Відповідачем зазначено, що фактично, Підприємство діє на ринку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Як вбачається з матеріалів справи, КП "ЖЕО №2" є балансоутримувачем житлового фонду м. Полтави. Кількість житлових будинків, що знаходились на балансі КП "ЖЕО №2", становила: на 01.01.2014р. -1925, на 01.01.2015р.- 1928 житлових будинків, на 01.03.2015р. -1930. Станом на 01.03.2015р. на балансі Підприємства знаходилось 39 житлових будинків, обладнаних будинковими засобами обліку теплової енергії. Будинкові засоби обліку теплової енергії, встановлені у цих будинках на внутрішньобудинкових мережах централізованого опалення, також, перебувають на балансі КП "ЖЕО №2".

Крім того, було зясовано, що внаслідок того, що КП "ЖЕО №2" є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, на баланс останнього було передано будинкові засоби обліку теплової енергії.

Рішенням виконавчого комітету Полтавської міської ради від 20.02.2008 р. №50 "Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій" встановлено тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що застосовуються КП "ЖЕО №2", що є чинним на даний час. У структурі чинних тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що надаються КП "ЖЕО №2", витрати на здійснення періодичної повірки будинкових засобів обліку теплової енергії не враховано. Чинні тарифи були розраховані відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 р. №560 "Про затвердження Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд на прибудинкових територій", якою у структурі тарифу не передбачено витрати на проведення періодичної повірки - будинкових приладів обліку теплової енергії.

Тобто, в силу того, що КП "ЖЕО №2" є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, на баланс останнього було передано будинкові засоби обліку теплової енергії, повірка (ремонт) яких не здійснюється КП "ЖЕО №2" та не включається до тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що надаються КП "ЖЕО №2".

Адміністративною колегією було досліджено, що з огляду на несвоєчасне проведення повірки (ремонту) будинкових засобів обліку теплової енергії, ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" не було взято на комерційний облік будинкові засоби обліку теплової енергії, та нараховано у звязку з цим споживачам розмір плати за послугу з централізованого опалення за нормою споживання, а не за показниками будинкового засобу обліку, розмір якої є меншим порівняно з тарифом, розрахованим за нормою споживання.

Виходячи з вказаних обставин, адміністративною колегією Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України було встановлено, що своєчасне здійснення повірки (ремонту) будинкових засобів обліку теплової енергії, для встановлення споживачам тарифу споживання теплової енергії за показниками будинкового засобу обліку, не входить до обовязку як КП "ЖЕО №2" так і ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго", оскільки останнє здійснює повірку (ремонт) будинкових засобів обліку теплової енергії, які виключно знаходяться на їх балансі.

За таких обставин, на думку адміністративної колегії Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, КП "ЖЕО №2" повинно було відмовитись від прийняття на баланс будинкових засобів обліку теплової енергії або вжити заходи спрямовані на здійснення передачі будинкових засобів обліку теплової енергії на баланс ОКВПТГ "Полтаватеплоенерго". А оскільки будинкові засоби обліку теплової енергії на баланс ОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" до цього часу КП "ЖЕО №2" не передано, а лише КП "ЖЕО №2" має можливість здійснити передачу будинкових засобів обліку теплової енергії на баланс ОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" для їх подальшого обслуговування (повірки, ремонту тощо), адміністративна колегія Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України дійшла висновку про бездіяльність КП "ЖЕО №2", що полягає у не вжитті заходів щодо передачі будинкових засобів обліку теплової енергії з балансу Підприємства на баланс ОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" для їх подальшого обслуговування (повірки, ремонту).

За твердженням відповідача, така бездіяльність спонукала мешканців інших житлових будинків обладнаних будинковими засобами обліку теплової енергії, що не були повірені та знаходяться на балансі КП "ЖЕО №2", самостійно проводити періодичну повірку будинкових засобів обліку теплової енергії за рахунок власних коштів споживачів, в той час, як інші споживачі оплачують витрати на повірку інших будинкових засобів обліку теплової енергії у складі тарифу на послугу з централізованого опалення

Вищенаведене, на думку адміністративної колегії Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене пунктом 2 статті 50 та частиною першою статті 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції" - зловживання монопольним становищем на ринку утриманням будинків і споруд та прибудинкових територій, що призвело до ущемлення інтересів споживачів, яка була б неможливою за умов існування значної конкуренції на ринку.

Однак, зазначена правова позиція не підтримується з боку колегії суддів з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що адміністративною колегією Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України у справі №01-02-50/01-2015, було встановлено порушення законодавства про захист економічної конкуренції в діях (бездіяльності) з боку КП "ЖЕО №2", передбачене пунктом 2 статті 50 та частиною першою статті 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції", що полягає у бездіяльності Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна організація №2" Полтавської міської ради, у вигляді не вжиття заходів щодо передачі будинкових засобів обліку теплової енергії з балансу Підприємства на баланс ОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" для їх подальшого обслуговування (повірки, ремонту).

В силу частини 1 ст. 12 Закону України "Про захист економічної конкуренції" суб'єкт господарювання займає монопольне (домінуюче) становище на ринку товару, якщо:

-на цьому ринку у нього немає жодного конкурента;

-не зазнає значної конкуренції внаслідок обмеженості можливостей доступу інших суб'єктів господарювання щодо закупівлі сировини, матеріалів та збуту товарів, наявності бар'єрів для доступу на ринок інших суб'єктів господарювання, наявності пільг чи інших обставин.

Частиною 2 названої статті передбачено, що монопольним (домінуючим) вважається становище суб'єкта господарювання, частка якого на ринку товару перевищує 35 відсотків, якщо він не доведе, що зазнає значної конкуренції.

В силу ч. 1 ст. 13 Закону зловживанням монопольним (домінуючим) становищем на ринку є дії чи бездіяльність суб'єкта господарювання, який займає монопольне (домінуюче) становище на ринку, що призвели або можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції, або ущемлення інтересів інших суб'єктів господарювання чи споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку.

Згідно із п. 2 ст. 50 Закону порушенням законодавства про захист економічної конкуренції є, зокрема, зловживання монопольним (домінуючим) становищем.

У відповідності до п. 12 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства" від 26.12.2011р. №15, вирішуючи питання про наявність або відсутність у діях (бездіяльності) суб'єкта господарювання ознак зловживання монопольним (домінуючим) становищем, господарському суду необхідно з'ясовувати, яким саме чином такі дії (бездіяльність) призвели чи могли призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції або ущемлення інтересів інших суб'єктів господарювання чи споживачів і в чому конкретно полягають чи могли полягати відповідні негативні наслідки.

Зі змісту вищевказаної норми вбачається, що до предмета доказування у даній справі входить встановлення взаємопов'язаності бездіяльності КП "ЖЕО №2" з ущемленням інтересів споживачів, яке, на думку територіального відділення антимонопольного комітету, полягає у завищеній сплаті мешканцями будинку послуги з централізованого опалення. При цьому, елементом доказування з боку Антимонопольного комітету України є доведення неможливості ущемленням інтересів споживачів за умов існування значної конкуренції на ринку.

Разом з тим, правова конструкція положень частини 1 статті 13 Закону України та частини 2 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" в системному тлумаченні з нормами Закону України "Про захист економічної конкуренції" дають підстави стверджувати, що обов'язковою складовою об'єктивної сторони складу правопорушення (ч.1 ст.13, ч.2 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції") є прямий наслідковий зв'язок між монопольним становищем суб'єкта господарювання та ущемленням інтересів споживачів, настанням для них негативних наслідків. Тобто, прямим обов'язком доказування з боку Антимонопольного комітету України є доведення того факту, що саме наслідком займання КП "ЖЕО №2" монопольного становища є встановлення рішенням адміністративної колегії Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 16.04.2015 №01/64-рш по справі №01-02-50/1-2015 бездіяльності позивача.

А відтак, підставою для притягнення КП "ЖЕО №2" до відповідальності передбаченої пунктом 2 статті 50 та частиною першою статті 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції" є встановлення Антимонопольним комітетом України конкретного обовязку КП "ЖЕО №2" щодо передачі будинкових засобів обліку теплової енергії з балансу Підприємства на баланс ОКВПТГ "Полтаватеплоенерго", не виконання якого сприяло ущемленню інтересів споживачів, а саме завищеній оплаті мешканцями будинку послуги з централізованого опалення та доведення неможливості ущемленням інтересів споживачів за умов існування значної конкуренції на ринку.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що у відповідності до змісту резолютивної частини рішення адміністративної колегії Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 16.04.2015 №01/64-рш по справі №01-02-50/1-2015, КП "ЖЕО №2" було порушено приписи частини 2 статті 50 та частини першої статті 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді не вжиття заходів щодо передачі будинкових засобів обліку теплової енергії з балансу Підприємства на баланс ОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" для їх подальшого обслуговування (повірки, ремонту).

Слід зауважити, що резолютивна частина рішення повинна мати вичерпні, чіткі, безумовні й такі, що випливають зі встановлених фактичних обставин, висновки по суті розгляду справи. Зокрема, в резолютивній частині рішення, в якій вказується про бездіяльність особи, повинно бути деталізовано та визначено конкретні дії, які КП "ЖЕО №2" повинно було вчинити та безпосередньо не реалізація яких сприяла настанню негативних наслідків (ущемлення інтересів споживачів).

Однак, з безпосереднього тлумачення резолютивної частини рішення адміністративної колегії Антимонопольного комітету України вбачається незрозумілість у визначенні переліку дій, невиконання яких сприяло ущемленню інтересів споживачів. Так адміністративною колегією Антимонопольного комітету України було зазначено лише про не вжиття КП "ЖЕО №2" "заходів" щодо передачі будинкових засобів обліку теплової енергії на баланс ОКВПТГ "Полтаватеплоенерго", що в свою чергу є загальним поняттям, та являє собою визначену в установленому законодавством порядку сукупність дій, засобів, спрямовану на виконання певних завдань і вирішення питань.

Адміністративною колегією Антимонопольного комітету України не було вказано який саме обов'язок/дія не був дотриманий/реалізована з боку КП "ЖЕО №2", та спричинив/спричинила ущемленню інтересів споживачів.

З пояснень відповідача, зі змісту мотивувальної та резолютивної частини рішення, вбачається, що під не вжитям заходів щодо передачі будинкових засобів обліку теплової енергії на баланс ОКВПТГ "Полтаватеплоенерго", адміністративною колегією розуміється не ініціювання КП "ЖЕО №2" перед Полтавською міською радою питання передання будинкових засобів обліку теплової енергії на баланс ОКВПТГ "Полтаватеплоенерго", не подання цієї інформації на розгляд до Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради.

Втім, стверджуючи про бездіяльність КП "ЖЕО №2", яка полягала у не вжитті заходів з передання КП "ЖЕО №2" на баланс ОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" будинкових засобів обліку теплової енергії для їх подальшого обслуговування (повірки, ремонту) та зазначення в резолютивній частині рішення необхідності розроблення дієвих заходів щодо передачі з балансу Підприємства на баланс ОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" будинкових засобів обліку теплової енергії для їх подальшого обслуговування (повірки, ремонту), подання заходів на розгляд до Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради, адміністративною колегією Антимонопольного комітету України не було враховано, що реалізація таких дій є виключно компетенцією власника засобів обліку теплової енергії Полтавської міської ради.

Відповідно до ст. 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до статті 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

За змістом статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні.

Відповідно до п. 1 ст. 134 Господарського кодексу України суб'єкт господарювання, який здійснює господарську діяльність на основі права власності, на свій розсуд, одноосібно або спільно з іншими суб'єктами володіє, користується і розпоряджається належним йому (їм) майном, у тому числі має право надати майно іншим суб'єктам для використання його на праві власності, праві господарського відання чи праві оперативного управління, або на основі інших форм правового режиму майна, передбачених цим Кодексом.

Разом з тим, як було встановлено колегією суддів, КП "ЖЕО №2" є виключно балансоутримувачем засобів обліку теплової енергії будинків, в силу виконання послуг з утримання та обслуговування будинків. Адміністративною колегією Антимонопольного комітету України в ході розгляду справи було досліджено, що майно КП "ЖЕО №2" передане Полтавською міською радою, закріплене за ним на праві повного господарського відання.

У відповідності до положень статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

При цьому, судом наголошується, що баланс підприємства є формою бухгалтерського обліку, визначення складу і вартості майна, який жодним чином не визначає підстав знаходження майна у власності (володінні) підприємства.

У відповідності до приписів статті 136 Господарського кодексу України, право господарського відання є речовим правом суб'єкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами. Власник майна, закріпленого на праві господарського відання за суб'єктом підприємництва, здійснює контроль за використанням та збереженням належного йому майна безпосередньо або через уповноважений ним орган, не втручаючись в оперативно-господарську діяльність підприємства.

Право господарського відання - це речове право суб'єкта підприємництва, який, так само як і власник, володіє, користується і розпоряджається закріпленим за ним майном. Проте, якщо зазначені повноваження власника носять абсолютний характер, то суб'єкт підприємництва, за яким майно закріплене власником (уповноваженим власником органом) на праві господарського відання, обмежений у здійсненні повноваження розпоряджатися окремими видами майна, реалізовувати яке (повноваження) він може лише за згодою власника.

Враховуючи, що КП "ЖЕО №2" обмежене у праві розпорядження переданого Полтавською міською радою майном, виключно власник вказаних засобів обліку (Полтавська міська рада) має повноваження на їх передання з балансу КП "ЖЕО №2" на баланс ОКВПТГ "Полтаватеплоенерго".

Відтак, адміністративною колегією Антимонопольного комітету України не було встановлено, що від КП "ЖЕО №2" безпосередньо не залежить передання зі свого балансу на баланс ОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" засобів обліку теплової енергії будинків, а реалізація КП "ЖЕО №2" будь-яких дій не впливає на кінцевий результат.

Отже, питання передачі з балансу КП "ЖЕО №2" на баланс ОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" будинкових засобів обліку теплової енергії не залежить від звернення позивача, а пов'язується виключно з рішенням власника майна-Полтавської міської ради. Так, безпосереднє звернення КП "ЖЕО №2" з вимогою (проханням) про передання засобів обліку теплової енергії будинків на баланс ОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" не свідчить про автоматичне передання вказаного майна власником.

У зв'язку з чим, звернення КП "ЖЕО №2" до Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради з питанням передачі з балансу Підприємства на баланс ОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" будинкових засобів обліку теплової енергії в обов'язковому випадку не вплинуло б на кінцевий результат у вигляді винесення Полтавською міською радою відповідного рішення.

Разом з тим, колегія суддів акцентує увагу, що Полтавська міська рада, будучи власником майна, та компетентною особою в питанні розпорядження майном, може здійснити передання з балансу КП "ЖЕО №2" на баланс ОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" не тільки за ініціативою балансоутримувача, а й будь-якої іншої особи, як то самого Антимонопольного комітету України, мешканців будинку, так і ОКВПТГ "Полтаватеплоенерго".

Підсумовуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що вирішення питання передання з балансу КП "ЖЕО №2" на баланс ОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" будинкових засобів обліку теплової енергії ніяким чином не залежало від активний дій КП "ЖЕО №2" - ініціювання питання передачі будинкових засобів обліку теплової енергії на баланс ОКВПТГ "Полтаватеплоенерго".

Зазначеним підкреслюється відсутність обов'язкової підстави притягнення КП "ЖЕО №2" до відповіальності, передбаченої пунктом 2 статті 50 та частиною першою статті 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції" - наявності взаємозв'язку невиконання певних дій (бездіяльності) з ущемленням інтересів споживачів.

Разом з тим, варто зазначити, що адміністративною колегією Антимонопольного комітету України, було визначено порушення КП "ЖЕО №2" антиконкурентного законодавства, а саме пункту 1 частини 2 ст. 13 Закону, пункту 2 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді бездіяльності.

Слід зазначити, що бездіяльність є формою поведінки особи, яка полягає у невиконанні нею дій, які вона повинна була і могла вчинити відповідно до покладених на неї обов'язків згідно із законодавством України.

А отже, стверджуючи про наявність в діях КП "ЖЕО №2" бездіяльності, адміністративною колегією Антимонопольного комітету України повинно бути доведено наявність обов'язку у КП "ЖЕО №2" щодо передання з балансу КП "ЖЕО №2" на баланс ОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" будинкових засобів обліку теплової енергії. Так, зазначені дії повинні бути обов'язком КП "ЖЕО №2" закріпленому в законі або підзаконному нормативно-правовому акті.

Однак, на сьогоднішній час законодавством, як то Законом України "Про метрологію та метрологічну діяльність", Законом України "Про житлово-комунальні послуги", Законом України "Про теплопостачання", постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005р. №560 "Про затвердження Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд на прибудинкових територій" не передбачена обовязкова вимога до комунальних підприємств, стосовно передання будинкових засобів обліку теплової енергії, які знаходяться на їх балансі, на баланс теплопостачального підприємства.

При цьому, ініціювання питання передання засобів обліку теплової енергії на баланс ОКВПТГ "Полтаватеплоенерго", інформування Полтавську міську раду з цього питання не є обов'язком КП "ЖЕО №2" та не передбачене ані діючим галузевим законодавством, ані будь-яким місцевим нормативно правовим актом.

У зв'язку з чим, не передання КП "ЖЕО №2" на баланс ОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" будинкових засобів обліку теплової енергії для їх подальшого обслуговування (повірки, ремонту), та не ініціювання питання передання засобів обліку теплової енергії на баланс ОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" (розроблення заходів) не можна розглядати як бездіяльність в контексті пункту 1 частини 2 ст. 13 Закону, пункту 2 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

Між тим, в даному випадку адміністративною колегією Антимонопольного комітету України також не було доведено необхідність та доцільність передання будинкових засобів обліку теплової енергії для їх подальшого обслуговування (повірки, ремонту) саме ОКВПТГ "Полтаватеплоенерго", як передумови недопущення ущемлення прав споживачів, оскільки своєчасність проведення повірки будинкових засобів обліку не ставиться чинним законодавством в залежність від знаходження засобів обліку на балансу суб'єкта проведення повірки (ремонту). Так проведення повірки (ремонту) будинкових засобів обліку теплової енергії є можливим будь-якою компетентною організацією (в т.ч. ОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" на підставі відповідного договору).

Вищенаведеним спростовується доводи апеляційної скарги відповідача, щодо визначеності територіальним відділенням конкретних дій, невиконання яких (бездіяльність) є зловживанням КП "ЖЕО №2" монопольного становища на ринку утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Більш того, самим Антимонопольним комітетом України, в апеляційні скарзі стверджувалось про неврегульованість процедури передачі будинкових засобів обліку, а саме відсутності затвердженого міською радою порядку передачі основних засобів (будинкових засобів обліку) з балансу на баланс іншого підприємства.

При цьому, колегія суддів зазначає на не доведеності адміністративною колегією Антимонопольного комітету України неможливості ущемленням інтересів споживачів за умов існування значної конкуренції на ринку.

Як було встановлено колегією суддів вище, ущемлення інтересів споживачів, у вигляді завищеної сплати за послугу з централізованого опалення не є взаємопов'язаним з не ініціюванням КП "ЖЕО №2" питанням передачі будинкових засобів обліку теплової енергії на баланс ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго". В той же час, така передача не була б в обов'язковому випадку реалізована іншим суб'єктом господарювання, який мав би повноваження на утримання та обслуговування будинків, та в силу зазначеної обставини утримував би на своєму балансі будинкові засоби обліку теплової енергії, оскільки можливість кінцевої передачі будинкових засобів обліку теплової енергії на баланс ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" належить виключно до компетенції Полтавської міської ради.

Разом з цим, колегія суддів частково погоджується з позицією відповідача в обгрунтуванні апеляційної скарги стосовно надання судом першої інстанції невірної оцінки обставинам справи, та невірним застосуванням у зв'язку з цим норм матеріального права, оскільки заперечуючи порушення КП "ЖЕО №2" законодавства про захист економічної конкуренції, останній виходив виключно з неможливості передання будинкових засобів обліку теплової енергії на баланс ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго", з огляду на відсутність фінансування із місцевого бюджету на проведення незалежної оцінки вартості засобів обліку теплової енергії, на виконання робіт з відновлення працездатності, повірки будинкових засобів обліку теплової енергії та відсутності відповідних рішень органів місцевого самоврядування. Втім, судом не було взято до уваги, що підставою притягення КП "ЖЕО №2" до відповідальності за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, слугував не виключно сам факт не передання будинкових засобів обліку теплової енергії на баланс ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго", а не вжиття заходів щодо передачі будинкових засобів обліку теплової енергії на баланс ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" у вигляді не ініціювання перед Полтавською міською радою питання передачі будинкових засобів обліку теплової енергії з балансу Підприємства на баланс ОКВПТГ "Полтаватеплоенерго". У зв'язку з чим, судом не було надано належну правову оцінку необхідності та обов'язковості розроблення та проведення КП "ЖЕО №2" дій з ініціювання перед Полтавською міською радою питання передачі будинкових засобів обліку теплової енергії на баланс ОКВПТГ "Полтаватеплоенерго", і як наслідок покладено в основу рішення неналежні норми матеріального права.

Статтею 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено, що заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

Статтею 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено, що підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Порушення або неправильне застосування норм процесуального права може бути підставою для зміни, скасування чи визнання недійсним рішення тільки за умови, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення.

За таких обставин, враховуючи, що:

-адміністративною колегією Антимонопольного комітету України не було зазначено як в мотивувальній так і в резолютивній частині рішення конкретної дії, яка не була реалізована КП "ЖЕО №2",

-відсутності взаємопов'язаності ущемлення інтересів споживачів з не зверненням КП "ЖЕО №2" з питанням передання засобів обліку теплової енергії на баланс ОКВПТГ "Полтаватеплоенерго";

-відсутності обов'язку у КП "ЖЕО №2" щодо передання засобів обліку теплової енергії на баланс ОКВПТГ Полтаватеплоенерго та розроблення заходів такого передання,

-не доведеності адміністративною колегією Антимонопольного комітету України неможливості ущемленням інтересів споживачів за умов існування значної конкуренції на ринку;

-відсутністю причинно-наслідкового зв'язку між монопольним становищем КП "ЖЕО №2" та ущемленням інтересів споживачів і настанням для них негативних наслідків;

рішення адміністративної колегії Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 16.04.2015 №01/64-рш по справі №01-02-50/1-2015 прийнято при недоведеності обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими.

Одночасно колегія суддів зазначає про необхідність скасування рішення в повному обсязі, включаючи пункт 1 рішення, оскільки зазначений пункт є обов'язковою та невід'ємною складовою рішення Антимонопольного комітету України і не може розглядатись як його окремий елемент, оскільки сам по собі не створює жодних юридичних наслідків. Тому, в контексті предмета та підстав позову (визнання недійсним рішення Антимонопольного комітету України про порушенням КП "ЖЕО №2" законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене пунктом 2 статті 50 та частиною першою статті 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції" - зловживання монопольним становищем на ринку утриманням будинків і споруд та прибудинкових територій, що призвело до ущемлення інтересів споживачів, яка була б неможливою за умов існування значної конкуренції на ринку) зазначене рішення підлягає визнанню недійсним в повному обсязі (без виключення пункту 1).

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції, погоджуючись з позицією місцевого господарського суду, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у звязку з їх обґрунтованістю.

Відповідно до ст.ст. 33 та 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Отже, з огляду на викладене вище, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду Полтавської області від 16 липня 2015 року у справі №917/1257/15 відповідає матеріалам справи, ґрунтується на чинному законодавстві і підстав для його скасування немає, а зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника не відповідають матеріалам справи, документально не обґрунтовані, не базуються на законодавстві, що регулює спірні правовідносини, а тому не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст. 104 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваного рішення.

Керуючись ст. ст. 33, 44, 49, 91, 99, 101, п.1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Полтавської області від 16 липня 2015 року у справі №917/1257/15 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 04 вересня 2015 року.

Головуючий суддя Бондаренко В.П.

Суддя Россолов В.В.

Суддя Івакіна В.О.