номер провадження справи 20/123/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.09.2015 Справа № 908/4422/15

За позовом Концерну Міські теплові мережі в особі Філії Концерну Міські теплові мережі Орджонікідзевського району (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, буд. 137, фактична адреса: 69057, м. Запоріжжя, вул. Адмірала Нахімова, буд. 4)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Звязокмонтаж (69035, м. Запоріжжя, вул. 40 років Радянської України, буд. 80)

про стягнення суми 2798,85 грн.

Суддя Гандюкова Л.П.

Представники сторін:

Від позивача ОСОБА_1 (дов. № 144/20-19 від 05.05.2015 р.);

Від відповідача не зявився

СУТНІСТЬ СПОРУ:

Заявлений позов про стягнення з відповідача суми 2798,85 грн., із яких: 2256,96 грн. сума основного боргу відповідно до договору купівліпродажу теплової енергії в гарячій воді № 202454 від 01.04.2007 р., 541,89 грн. сума пені.

Ухвалою господарського суду від 04.08.2015 р. позовна заява прийнята до розгляду, порушено провадження у справі № 908/4422/15, справі присвоєно номер провадження 20/123/15, справу призначено до розгляду на 19.08.2015 р. На підставі ст. 77 ГПК України розгляд справи відкладено на 07.09.2015 р.

07.09.2015 р. справу розглянуто, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позивач підтримав позовні вимоги, викладені у позовній заяві, з урахуванням письмового нормативного обґрунтування позову (вих. № 1567/юр від 17.08.2015 р.) та на підставі ст.ст. 11, 15, 16, 258, 526, 530, 625, 629 ЦК України, ст.ст. 1, 2, 193, 232, 276 ГК України, умов договору купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді № 202454 від 01.04.2007 р., Закону України «Про теплопостачання», Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 р. за № 1198, Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» просить позов задовольнити, стягнути з відповідача основну заборгованість в сумі 2256,96 грн. за поставлену теплову енергію в гарячій воді за лютий 2014 р., за період з жовтня 2014 р. по січень 2015 р., суму 541,89 грн. пені за період з 20.11.2014 р. по 19.07.2015 р. включно.

Відповідач у судові засідання не зявлявся, письмовий відзив та витребувані судом документи не надав. Про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином: ухвали суду направлені на адресу, вказану в позовній заяві, у Спеціальному витязі з ЄДРЮОтаФОП станом на 04.09.2015 р. та договорі № 202454: 69035, м. Запоріжжя, вул. 40 років Радянської України, буд. 80. Поштове відправлення з ухвалою суду, яке направлялося відповідачу, повернуто на адресу суду поштовим відділенням із відміткою «за закінченням терміну зберігання».

У Постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 розяснено, що за змістом статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Про причини своєї неявки відповідач суд не повідомив, будь-яких клопотань, заяв від нього не надійшло.

Суд визнав можливим розглянути справу на підставі ст. 75 ГПК України у відсутність відповідача за наявними в ній матеріалами, оригінали яких оглянуті в судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд,

ВСТАНОВИВ:

01.04.2007 р. між Концерном Міські теплові мережі в особі Філії Концерну Міські теплові мережі Орджонікідзевського району (Теплопостачальна організація, позивач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Звязокмонтаж» (Споживач, відповідач у справі) укладений договір № 202454 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді, відповідно до умов якого позивач зобов`язався відпустити теплову енергію в гарячій воді споживачу, а відповідач (споживач) прийняти та оплатити її вартість за діючими тарифами (цінами) в терміни та порядку, встановленими умовами цього договору та додатками до договору, що є його невідємними частинами (п. 1.1).

Згідно з додатком № 1а до договору теплова енергія відпускається споживачу за адресою: м. Запоріжжя, вул. 40 років Рад. України, 80.

Відповідно до п. 10.1 договір набуває чинності з 01.04.2007 р. і діє до 01.01.2008 р. Згідно з п. 10.2 договір припиняє свою дію у випадках: взаємної згоди сторін про його припинення, прийняття відповідного рішення господарським судом, ліквідації однієї із сторін. Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо жодна з сторін за місяць до закінчення терміну дії даного договору не заявила про розірвання цього договору (п. 10.4 договору).

Нежитлове приміщення площею 77,9 кв.м за адресою: м. Запоріжжя, вул. 40 років Рад. України, 80 було передано відповідачу в оренду за договором оренди нежитлового приміщення № 183/13 від 24.04.2003 р. (а.с. 13-15). За актом приймання-передачі від 13.01.2015 р. зазначене нежитлове приміщення було передано (повернуто) відповідачем орендодавцю.

Листом від 09.02.2015 р. вих. № 2 відповідач просив позивача розірвати договір на постачання теплової енергії № 202454 у звязку з припиненням договору оренди приміщень площею 77,90 кв.м по вул. 40 років Рад. України, 80.

Згідно з п. 3.2.6. договору № 202454 відповідач зобов'язався виконувати умови і порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені договором.

Розділом 6 договору встановлено порядок здійснення розрахунків за теплову енергію. Відповідно до п. 6.1 договору розрахунки за даним договором здійснюються в грошовій або в іншій формі, що не суперечить діючому законодавству, відповідно до встановлених органами місцевого самоврядування тарифів (цін), діючих на час розрахунків (додаток № 5 до договору) та на підставі показань приладів комерційного обліку теплової енергії або даних, встановлених розрахунковим способом. Розрахунковим періодом є календарний місяць (п. 6.2). Підставою для розрахунків споживача з теплопостачальною організацією є рахунок та акт приймання-передачі (п. 6.3). Споживач зобовязаний до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, перерахувати на розрахунковий рахунок теплопостачальної організації суму заборгованості за спожиту теплову енергію (п. 6.4). При наявності приладів комерційного обліку обсяги спожитої теплової енергії визначаються за фактичними показниками приладів обліку. Споживачам, що не мають приладів комерційного обліку, обсяги фактично спожитої теплової енергії визначаються згідно з договірними тепловими навантаженнями з урахуванням середньомісячної температури зовнішнього повітря, холодної води та кількості годин (діб) роботи тепловикористовуючого обладнання споживача у розрахунковому періоді (п. 6.5). Споживач з 10 по 12 число місяця, наступного за розрахунковим, повинен отримати від теплопостачальної організації документи за розрахунковий період: рахунок-фактуру, акт приймання-передачі теплової енергії, податкову накладну (п. 6.7). Отриманий акт приймання-передачі теплової енергії споживач повинен підписати, оформити належним чином та повернути на адресу теплопостачальної організації на протязі пяти днів із дати отримання. Датою отримання акту вважається: при отриманні нарочним дата вручення представнику споживача; при направленні рекомендованим листом дата, зазначена у відбитку поштового штемпеля на документі, що зроблений поштовим відділенням та підтверджує відправлення, з урахуванням поштового пробігу документа (по місту 3 дні, по області 5 днів, по Україні 7 днів) (п. 6.7.1). У разі неотримання теплопостачальною організацією підписаного акту приймання-передачі, або обґрунтованих заперечень в його підписанні, у термін, встановлений п. 6.7.1 договору, акт підписується теплопостачальною організацією з позначенням про відмову у підписанні його споживачем, та оформлений таким чином акт вважається погодженим і є підставою для проведення остаточних розрахунків за зазначений в ньому розрахунковий період (п. 6.7.2).

Із матеріалів справи слідує, що позивач у період за лютий 2014 р., жовтень 2014 р. - січень 2015 р. включно постачав (відпустив) теплову енергію відповідачу, на адресу якого поштою направлялися акти приймання-передачі та рахунки (копії містяться в матеріалах справи). Відповідачу було поставлено за зазначений період теплову енергію на загальну суму 2894,08 грн. Акти приймання-передачі теплової енергії за вказаний період споживачем не підписані, на актах маються відмітки про відмову споживача від підписання, зазначено, що на підставі п. 6.7.2 договору акт вважається погодженим і є підставою для проведення остаточних розрахунків за зазначений в ньому розрахунковий період.

Відповідач за спожиту теплову з позивачем розрахувався частково, оплатив суму 637,12 грн.

У звязку з поверненням відповідачем орендодавцю за актом від 13.01.2015 р. орендованого приміщення, в яке постачалась теплова енергія: вул. 40 років Рад. України, 80, позивачем було проведено перерахунок нарахованої в лютому 2015 р. до сплати суми 740,54 грн. за період з 13.01.2015 р. по 31.01.2015 р.

Позивачем на адресу відповідача направлялися претензії та вимоги, копії яких містяться в матеріалах справи, стосовно своєчасного погашення заборгованості за теплову енергію по договору № 202454, які залишилися з боку відповідача без відповіді. Згідно з вимогою від 23.06.2015 р. № 783/09 позивач повторно направив відповідачу акти приймання-передачі теплової енергії та рахунки по договору № 202454.

У 2003 році був здійснений розрахунок витрат тепла приміщення по вул. 40 років Рад. України, 80.

Відповідно до рішень виконавчого комітету Запорізької міської ради від 04.10.2013 р. № 433, від 07.04.2014 р. № 123, від 21.10.2014 р. № 389, від 10.04.2015 р. опалюваний сезон 2013-2014 р.р. вирішено розпочати з 05.10.2013 р., з 08.04.2014 р. вирішено закінчити опалювальний сезон 2013-2014 р.р., з 23.10.2014 р. розпочати опалювальний сезон 2014-2015 р.р., з 13.04.2015 р. закінчити опалювальний сезон 2014-2015 р.р.

У матеріалах справи мається акт обстеження системи теплоспоживання від 28.09.2011 р., складений представниками позивача у присутності представника відповідача, відповідно до якого проведено обстеження системи теплозабезпечення споживача (відповідача у справі) за адресою: вул. 40 років Рад. України, 80. Зазначено, що система опалення даного приміщення не відокремлена від системи опалення житлового будинку.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Аналогічний припис містять п.п. 1, 7 ст. 193 Господарського кодексу України.

Згідно зі ст.ст. 11, 509 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обовязків (зобовязань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору є договір.

Статтею 530 ЦК України також передбачено, що якщо у зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач своїм процесуальним правом щодо надання суду письмового відзиву на позов не скористався, доказів виконання зобовязання і перерахування позивачу заявленої суми основного боргу на момент вирішення спору суду не надав.

Таким чином, позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача суми 2256,96 грн. заборгованості за договором № 202454 від 01.04.2007 р. основана на договорі, законі та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Заявлено також вимогу про стягнення з відповідача пені в сумі 541,89 грн., яка розрахована позивачем за період з 20.11.2014 р. по 19.07.2015 р. включно.

Відповідно до ст.ст. 610-611 ЦК України невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), є його порушенням, у разі якого настають правові наслідки, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з вимогами Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Пунктом 7.2.8 договору сторонами встановлено, що в разі несплати або несвоєчасної оплати споживачем за теплову енергію відповідно до терміну, встановленого у пункті 6.3 цього договору, з наступного дня після закінчення терміну сплати споживачу нараховується пеня у розмірі 0,5% від суми простроченого платежу (але не більше суми обумовленої чинним законодавством) за кожен день прострочення по день фактичної оплати.

Згідно з умовами договору оплата за відпущену теплову енергію здійснюється споживачем до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Факт порушення відповідачем термінів розрахунків, передбачених договором, є доведеним і вимога про стягнення пені заявлена обґрунтовано. Пеня позивачем нараховувалась окремо по кожному акту приймання-передачі, починаючи з 21 числа місяця, наступного за розрахунковим, в межах строку, встановленого ч. 6 ст. 232 ГК. Перевіривши розрахунок пені, здійснений позивачем, за допомогою інформаційної системи «Законодавство», судом встановлено, що позивачем при розрахунку допущено арифметичні помилки. За період з 20.11.2014 р. по 19.07.2015 р. пеня становить суму 541,91 грн. Враховуючи приписи ст. 83 ГПК України, суд не виходить за межі позовних вимог, з відповідача стягується сума 541,89 грн. пені за заявлений позивачем період.

На підставі викладеного, позов в цілому задовольняється повністю.

Згідно з ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача, оскільки спір виник внаслідок його неправильних дій.

Керуючись ст.ст. 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Звязокмонтаж» (69035, м. Запоріжжя, вул. Сорок років Рад. України, буд. 80 ) на користь Концерну Міські теплові мережі (69091, м. Запоріжжя, б. Гвардійський, 137, фактична адреса: 69057, м. Запоріжжя, вул. Адмірала Нахімова, 4, , поточний рахунок зі спеціальним режимом використання № 2813 в Філії Запорізьке обласне управління ПАТ Державний ощадний банк України, МФО 313957) суму 2256 (дві тисячі двісті пятдесят шість) грн. 96 коп. основного боргу. Видати наказ.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Звязокмонтаж» (69035, м. Запоріжжя, вул. Сорок років Рад. України, буд. 80 ) на користь Концерну Міські теплові мережі (69091, м. Запоріжжя, б. Гвардійський, 137, фактична адреса: 69057, м. Запоріжжя, вул. Адмірала Нахімова, 4, , рахунок № 1951 в Філії Запорізьке обласне управління ПАТ Державний ощадний банк України, МФО 313957) суму 541 (пятсот сорок одна) грн. 89 коп. пені, суму 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору. Видати наказ.

Повне рішення складено 08 вересня 2015 р.

Суддя Л.П. Гандюкова

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів із дня проголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання повного рішення.