ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову

05.02.2015 р. №917/195/15
м. Полтава

Суддя Пушко І.І., розглянувши заяву Заступника прокурора м. Кременчука про накладення арешту на грошові кошти, що належать фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 в розмірі заявленого позову, а в разі їх відсутності, накладення арешту на майно, для забезпечення позовних вимог у справі

за позовом Заступника прокурора м. Кременчука, 39601, м. Кременчук, вул.60 років Жовтня, 4а в інтересах держави в особі органу місцевого самоврядування та органу, уповноваженому здійснювати відповідні функції у спірних відносинах:

1) Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, площа Перемоги, 2, м. Кременчук, 39600;

2) Фонду міського майна Кременчуцької міської ради, площа Перемоги, 2, м. Кременчук, 39600

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1, 39600

про стягнення 21 881 грн. 16 коп.

встановив:

Позивач у пункті третьому прохальної частини позовної заяви від 21.01.2015 року просить суд вжити заходи до забезпечення позову, наклавши арешт на грошові кошти, що належать фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 в розмірі заявленого позову, а в разі їх відсутності, накласти арешт на майно, для забезпечення позовних вимог у справі.

Заяву позивач не обґрунтовує жодними доводами та не додає будь-яких доказів. В тексті позовної заяви позивач посилається на наявність у відповідача заборгованості з орендної плати за користування комунальним майном та неповернення приміщення.

При вирішенні даної заяви судом враховується наступне.

Відповідно до статті 66 Господарського процесуального кодексу України заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи.

Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду. Забезпечення позову визначається як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи і як гарантія реального виконання рішення суду.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 року № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо).

Оскільки в заяві відсутнє посилання на будь-які докази, які б свідчили про потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення, відсутнє обґрунтування поданої заяви, суд дійшов висновку, що заява позивача про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на кошти чи майно боржника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 66, 67, 86 ГПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Суддя Пушко І.І.