номер провадження справи 10/172/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2015 Справа № 908/6196/14

25.02.2015 р. Справа № 908/6196/14

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Донбаська насосна станція , м. Донецьк

до відповідача: Державне підприємство Торезантрацит, Донецька область, м. Торез

про стягнення 91 350 грн. 00 коп.

Суддя: Алейникова Т.Г.

Представники сторін:

від позивача ОСОБА_1, на підставі довіреності б/н від 16.07.2014 р.;

від відповідача не зявився;

У судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглядається позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Донбаська насосна станція, м. Донецьк до Державного підприємства Торезантрацит, Донецька область, м. Торез про стягнення заборгованості в розмірі 91 350 грн. 00 коп. за договором поставки № 25/07-13 від 25.07.2013 р., яка складається з 83 600,00 грн. - частини основної заборгованості за поставлену Продукцію; 3 000,00 грн. - частини штрафних санкцій (пені) за порушення грошового зобов'язання з оплати поставленої Продукції; 3 000,00 грн. - частини інфляційних за період «квітень 2014 р. - листопад 2014 р.»; 1 750,00 грн. - частини трьох процентів річних від суми простроченого грошового зобов'язання.

Відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України № 30 від 26.11.2010р., витягом автоматичного розподілу справи між суддями від 25.12.2014 р., справу 908/6196/14 передано на розгляд судді Алейниковій Т.Г.

Ухвалою господарського суду від 26.12.2014 р. порушено провадження у справі № 10/172/14, її розгляд призначено на 04.02.2015 р.

Представники сторін у судове засідання не зявились, ніяких клопотань не направили

У відповідності до ст. 22 ГПК України, сторони зобовязані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи.

Статтею 77 ГПК України встановлено, що незявлення в судове засідання представників сторін, інших учасників судового процесу, є підставою для відкладення розгляду справи в межах строків, встановлених ст. 69 ГПК України.

У звязку із неявкою в судове засідання представників сторін, ненадання відзиву на позовну заяву та для отримання всіх необхідних документів по справі, суд вважає за необхідне відкласти розгляд справи на 25.02.2015 р. на 10 год. 50 хв.

Відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України № 30 від 26.11.2010р., витягом з реєстру автоматичного розподілу справ між суддями від 30.12.2014 р., справу 908/6339/14 передано на розгляд судді Алейниковій Т.Г.

Ухвалою господарського суду від 30.12.2014 р. порушено провадження у справі № 908/6339/14. Справі було присвоєно номер провадження № 10/186/14, її розгляд призначено на 11.02.2015 р.

Представник позивача у судове засідання 11.02.2015 р. не зявився, направив на адресу суду клопотання, в якому повністю підтримує позовні вимоги та просить суд розглянути справу без його присутності. Відповідач у судове засідання 11.02.2015 р. не зявився, відзив на адресу суду не направив. Про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

У відповідності до ст. 22 ГПК України, сторони зобовязані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи.

Статтею 77 ГПК України встановлено, що незявлення в судове засідання представників сторін, інших учасників судового процесу, є підставою для відкладення розгляду справи в межах строків, встановлених ст. 69 ГПК України.

У звязку із неявкою в судове засідання представників сторін, ненадання відзиву на позовну заяву та для отримання всіх необхідних документів по справі, судом було відкладено розгляд справи на 18.02.2015 р. о 11 год. 10 хв.

У судове засідання 18.02.2015 р. позивач не зявився. Натомість направив клопотання про те, що він повністю підтримує позовні вимоги та просить суд розглянути справи без участі його представника. Також надав суду письмові докази стосовно заборгованості відповідача.

Відповідач в свою чергу, у судове засідання 18.02.2015 р. не зявився знов. Ніяких клопотань на адресу суду не направив. Про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Ухвалою суду від 18.02.2015 р. справа була відкладена на 26.02.2015 р. о 09 год.30 хв.

26.02.2015 р. представник позивача підтримав в судовому засіданні вимоги викладені в позовній заяві та просив суд задовольнити їх повністю.

Представник відповідача до суду 26.02.2015 р. втретє не зявився, ніяких заяв та клопотань до суду не надав.

Статтею 64 ГПК України передбачено, що ухвала про порушення провадження у справі надсилається учасникам спору за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином. Таким чином, відповідач є повідомленим належним чином, про час і місце розгляду справи судом.

Згідно п. 3.6 Розяснення президії Вищого арбітражного суду України від 18.09.1997 р. № 02-5/289 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України з наступними змінами та доповненнями, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Неявка відповідача не перешкоджала вирішенню спору, у судовому засіданні 26.02.2015 р., розгляд справи був закінчений, судом оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення.

Справа розглянута в порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами та без застосування засобів технічної фіксації судового процесу.

Вивчивши матеріали справи та проаналізувавши докази надані позивачем, суд

ВСТАНОВИВ:

06 листопада 2012 року між Позивачем (надалі - «Постачальник») та Відповідачем (надалі - «Покупець») було укладено Договір довгострокового постачання № 1566

Відповідно до п. 1.1. Договору, Постачальник зобов'язується на протязі дії Договору поставляти Покупцю товар за його замовленням окремими партіями за цінами, в асортименті (за номенклатурою) та кількості, що остаточно погоджується сторонами в накладних, які є невід'ємною частиною Договору, також виконувати шиномонтажні послуги, а Покупець зобов'язується приймати товар та оплачувати на встановлених Договором умовах.

В період з 22.10.2013 р. по 20.12.2013 р. позивач поставив відповідачеві товарів, на загальну суму 91 869,57 (дев'яносто одна тисяча вісімсот шістдесят дев'ять) грн. 57 копійок.

В період з 05.11.2013 р. по 10.07.2014 р. відповідачем було частково погашено заборгованість у сумі - 77 405,96 (сімдесят сім тисяч чотириста п'ять) грн. 96 копійок.

Станом на момент подання позову до суду сума заборгованості відповідача перед Позивачем за поставлений товар становить - 14 463,61 (чотирнадцять тисяч чотириста шістдесят три) грн. 61 коп.

10.12.2014 року відповідачу було направлено лист вимогу № 08/12/14 про оплату поставлених товарів від 08 грудня 2014 року, в якому зазначалася сума заборгованості відповідача перед позивачем, разом з яким було направлено Акти звірки взаємних розрахунків від 08.12.2014 р. (у двох примірниках, по одному для кожної із сторін)

Станом на день подання позову до суду відповіді від відповідача чи підписаного Акту звірки взаємних розрахунків позивач не отримав.

Відповідно до частково неоплачених та неоплачених видаткових накладних, строк оплати закінчився.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 ГК України господарські зобов'язання виникають з господарського договору та інших угод, передбачених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 193 ГК України «Суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться».

Аналогічні вимоги до виконання зобов'язань містяться і в статті 526 ЦК України: «Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться».

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України: «Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін)».

Згідно ч. 1 ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених Господарським кодексом, іншими законами та договором.

Враховуючи вищевикладене, вивчивши матеріали справи та проаналізувавши надані докази, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 173 Господарського Кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформації тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання: нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Невиконанням своїх грошових зобов'язань Відповідач порушив вищевказані вимоги законодавства й умови діючого Договору.

Згідно п. 4 ст. 538 ЦК України, якщо зустрічне виконання обов'язку здійснено однією із сторін, не дивлячись на невиконання другою стороною свого обов'язку, друга сторона повинна виконати свій обов'язок.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитор) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Ст. 218 Господарського кодексу України встановлено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до ст.ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

З матеріалів справи та пояснень позивача вбачається, що відповідач в добровільному порядку заборгованість за довгострокового постачання № 1566 від 06.11.2012 р. не сплатив.

Як свідчать надані суду документи, між сторонами склалися господарські відносини, що породили взаємні обовязки.

У порушення зазначених норм закону та умов договору довгострокового постачання № 1566 від 06.11.2012 р., відповідач зобов'язання за вказаним Договором належним чином не виконав, а саме не сплатив необхідні кошти для погашення заборгованості.

Наведені докази і доводи свідчать про те, що відповідач ТОВ Інтерлюксторг, м. Запоріжжя в односторонньому порядку протиправно відмовився від виконання взятих на себе зобов'язань за умовами договору довгострокового постачання № 1566 від 06.11.2012 р. і добровільно не сплатив борг.

Відповідач в судові засідання тричі не зявлявся, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обставини, викладені у справі позивачем були підтверджені належними доказами.

Згідно з ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Враховуючи вищевикладене, проаналізувавши надані докази, суд задовольняє позов Товариства з обмеженою відповідальністю АД ШИНА, м. Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю Інтерлюксторг, м. Запоріжжя про стягнення заборгованості в розмірі 14 463,61 грн. за договором довгострокового постачання № 1566 від 06.11.2012 р.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» - судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подасться до суду; ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру встановлюється 2 % від ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається повністю на відповідача, внаслідок неправильних дій якого виник спір у суді.

Керуючись ст. 22, 44, 49, 75, 82, 84, ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю АД ШИНА, м. Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю Інтерлюксторг, м. Запоріжжя задовольнити.

Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІНТЕРЛЮКСТОРГ» (69071, АДРЕСА_1; ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АД ШИНА» (02660, м. Київ, вул. Закревського, 16, ) - основний борг у розмірі 14 463 (чотирнадцять тисяч чотириста шістдесят три) грн. 61 коп. та судові вирити по сплаті судового збору у сумі 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.

Видати наказ.

Суддя Т.Г. Алейникова

Рішення підписане 03.03.2015 р.