ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2015 рокуСправа № 912/3675/14
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Поліщук Г.Б. розглянув матеріали справи № 912/3675/14 від 27.10.2014 року

за позовом: Кіровоградського приватного малого підприємства по промисловому виробництву та торгівлі меблями "Фірма "Кіровоградпромторгмеблі", м. Кіровоград

до відповідачів: 1. Кіровоградської міської ради, м. Кіровоград та

2. Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Кіровоград

про визнання договору оренди землі недійсним

за участю представників сторін:

від позивача - Антонова С.Ю., довіреність № 29 від 07.10.2014;

від відповідача 1 - Шершнюк А.А., довіреність № 95-мр/3 від 05.05.2015;

від відповідача 2 - ОСОБА_4, довіреність № б/н від 13.11.2014;

від відповідача 2 - ОСОБА_5, довіреність № 779 від 01.09.2015.

В судовому засіданні 03.09.2015 оголошувалась перерва до 9 год 00 хв. 04.09.2015.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Малим підприємством по промисловому виробництву та торгівлі меблями "Фірма "Кіровоградпромторгмеблі" подано позов про визнання недійсним договору оренди землі №5 від 20.01.2014, укладеного між Кіровоградською міською радою та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1.

Позов мотивований тим, що укладення спірного договору порушує права та охоронювані законом інтереси позивача, оскільки укладення даного договору створило перешкоди позивачеві в приведенні технічної документації, виготовленої в 1995-2001 роках, у відповідність до чинного на той час законодавства, до вимог нині діючих законів, зокрема Закону України "Про державний земельний кадастр".

За твердженням позивача, фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 надано в оренду частину земельної ділянки, яка перебуває в користуванні позивача з 1995 року і відомості про яку не внесені до Державного реєстру земель. В результаті позивач позбавлений можливості провести державну реєстрацію земельної ділянки.

Мотивуючи поданий позов позивач також вказує на те, що договір оренди землі від 20.01.2014 №5 укладений за відсутності рішення Кіровоградської міської ради про надання ФОП ОСОБА_1 земельної ділянки в оренду.

Ухвалою господарського суду від 27.10.2014 позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у даній справі.

Відповідач-1 у відзиві на позов заперечує позовні вимоги та зазначає про те, що спірний договір укладений на підставі чинних рішень, на підставі яких поновлено договір оренди від 15.08.2007 №632. Крім того, у поданому відзиві відповідач-1 посилається на відсутність порушених прав позивача у даній справі внаслідок укладення спірного договору.

Відповідачем-2 подано заперечення проти позову, у відповідності до яких відповідач-2 вказує на те, що оспорюваний договір укладений на підставі рішення Кіровоградської міської ради №2161 від 11.12.2012 "Про поновлення договорів оренди земельних ділянок" та рішення міської ради №2730 від 18.12.2013 "Про внесення змін до рішення Кіровоградської міської ради №2161 від 11 грудня 2012 року".

В обґрунтування поданих заперечень відповідач-2 посилається також на те, що позивачем грубо проігноровано вимоги законодавства в частині виготовлення технічної документації та погодження меж земельної ділянки, а відтак, на думку відповідача-2, позивач не мав права користуватися зазначеною землею.

Ухвалою господарського суду від 02.12.2014 провадження у даній справі зупинено до закінчення розгляду господарським судом Кіровоградської області справи №912/3705/14 за позовом Кіровоградського приватного малого підприємства по промисловому виробництву та торгівлі меблями "Фірма "Кіровоградпромторгмеблі" до Кіровоградської міської ради за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ФОП ОСОБА_1 про визнання недійсним рішення.

Ухвалою господарського суду від 03.08.2015 провадження у справі поновлено з врахуванням наявності оприлюдненого висновку Верховного Суду України від 11.11.2014, який міститься в постанові від 11.11.2014 колегії суддів Верховного суду України за участю колегії суддів Судової палати в адміністративних справах, Судової палати у господарських справах, Судової палати у цивільних справах у справі № 21-405а14.

В судовому засіданні 04.09.2015 представником відповідача-2 подано заяву про застосування наслідків спливу строку позовної давності.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши присутніх в судових засіданнях представників сторін, господарський суд встановив наступні обставини.

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень сторін, спір між позивачем та відповідачем-2 у даній справі триває не перший рік.

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 17.03.2009 у справі №14/280, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 01.06.2009, відмовлено в задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Кіровоградської міської ради, Кіровоградського приватного малого підприємства по промисловому виробництву та торгівлі меблями "Кіровоградпромторгмеблі" та Кіровоградського міського управління земельних ресурсів про скасування пункту 14 рішення ХІ сесії Кіровоградської міської ради від 17.09.1999 №334 в частині надання права постійного користування земельною ділянкою, наданою приватному підприємству "Кіровоградпромторгмеблі" внаслідок невиконання вимог статті 22 Земельного кодексу України, який діяв до 01.01.2002.

Під час розгляду даної справи господарським судом Кіровоградської області встановлено, що 14.11.1995 року виконавчим комітетом Кіровоградської міської ради прийнято рішення №716 "Про надання земельної ділянки ПП "Кіровоградпромторгмеблі", згідно якого розглянувши клопотання підприємства та позитивні висновки відповідних служб міста, матеріали попереднього погодження, згідно зі статтею 19 Земельного кодексу України приватному малому підприємству по промисловому виробництву та торгівлі меблями "Кіровоградпромторгмеблі" надано земельну ділянку площею 0,095 га в комунальній зоні 102-го мікрорайону, вздовж вул. Героїв Сталінграду в постійне користування під будівництво будинку по виготовленню та ремонту меблів.

06.12.1995 р. приватному малому підприємству по промисловому виробництву та торгівлі меблями "Кіровоградпромторгмеблі" видано Державний акт на право постійного користування землею серії КР №00000575, який зареєстрований в книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №505, згідно якого вказаному підприємству надано у постійне користування 0,095 га землі в межах згідно з планом землекористування.

04.11.1998 р. приватне мале підприємство по промисловому виробництву та торгівлі меблями "Кіровоградпромторгмеблі" звернулось з клопотанням до міського голови з проханням про збільшення земельної ділянки, наданої йому в постійне користування для благоустрою прилеглої території та розміщення стоянки автотранспорту.

Рішенням одинадцятої сесії Кіровоградської міської ради 23 скликання №334 від 17.09.1999 р., пункт 14, за рахунок земель резервного фонду міста приватному малому підприємству по промисловому виробництву та торгівлі меблями "Кіровоградпромторгмеблі" надано у постійне користування земельну ділянку площею 0,5 га під розміщення техніки, будівельних матеріалів та стоянки гостьового транспорту біля існуючої території по вул. Г.Сталінграда (у районі комунальної зони 102-го мікрорайону).

Як зазначив у вказаному рішенні господарський суд, внесення змін в Державний акт на постійне користування землею серії КР №00000575, яким посвідчено право приватного малого підприємства по промисловому виробництву та торгівлі меблями "Кіровоградпромторгмеблі" на постійне користування земельною ділянкою у 0,4549 га свідчить про встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), оскільки ці дії передують внесенню будь-яких змін до Державного акту на право постійного користування землею щодо землекористування.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28.02.2012 у справі №1170/2а-2271/11, яка набрала законної сили, відмовлено в задоволенні позову приватного підприємця ОСОБА_1 до Управління Держкомзему України в м.Кіровограді про визнання незаконними дій відповідача по внесенню змін до Державного акту на право постійного користування землею серія КР №00000575, виданого Кіровоградською міською радою 06.12.1995 та скасування державного акту на право постійного користування землею по вулиці Героїв Сталінграду в м.Кіровограді, виданого приватному малому підприємству по промисловому виробництву та торгівлі меблями "Кіровоградпромторгмеблі" в частині внесення змін в землекористування, а саме: "Рішення сесії Кіровоградської міської ради №334 від 17.09.1999 року "Про надання земельних ділянок". Надати 0,4549 га".

Крім того, рішенням господарського суду Кіровоградської області від 13.02.2015 у справі №912/4547/14, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 21.04.2015 та постановою Вищого господарського суду України від 02.07.2015, відмовлено в задоволенні позовних вимог фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Кіровоградського приватного малого підприємства по промисловому виробництву та торгівлі меблями "Фірма "Кіровоградпромторгмеблі" про визнання недійсним та скасування доповнення до державного акта.

Наведені вище обставини в силу приписів ст.35 Господарського процесуального кодексу України не потребують доведення під час розгляду даної справи.

Таким чином, судами встановлено правомірність внесення змін до Державного акту НОМЕР_2, виданого позивачеві.

15.08.2007 між Кіровоградською міською радою (Орендодавець) та приватним підприємцем ОСОБА_1 (Орендар) укладено договір оренди землі №632, за умовами якого Орендодавець надав, а Орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку для розміщення автостоянки власного транспорту, яка знаходиться по вул.Героїв Сталінграда (поруч з існуючою автостоянкою ВКФ "Свеса") в місті Кіровограді.

У відповідності до розділу 2 вказаного договору в оренду передана земельна ділянка загальною площею 3000,54 кв.м. (в тому числі по угіддях: 3000,54 кв.м. інші відкриті землі).

Як стверджує позивач, частина земельної ділянки, наданої йому в користування, що посвідчено актом на право постійного користування землею, передана в оренду відповідачу-2 за вказаним договором.

Договір укладено на п'ять років. Договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, при належному виконанні обов'язків відповідно до умов договору, має за інших рівних умов переважне право на поновлення договору. В цьому випадку Орендар повинен не пізніше ніж за три місяці до закінчення строку дії договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію.

Вказаний договір зареєстрований у Кіровоградській регіональній філії Державного підприємства Центру державного земельного кадастру при Держкомземі України по земельних ресурсах, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 13.12.2007 за №195.

Враховуючи наведені обставини та приписи ст.631 Цивільного кодексу України та положень Закону України "Про оренду землі", строк дії договору закінчився 13.12.2012.

Пунктом 7 рішення Кіровоградської міської ради від 11.12.2012 №2161 вирішено поновити фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 строком на 20 років договір оренди земельної ділянки загальною площею 0,3001 га - інші землі, які використовуються для транспорту та зв'язку, по вул.Героїв Сталінграда (поруч з існуючою автостоянкою ВКФ "Свеса") за рахунок земель промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення, укладений на підставі рішення Кіровоградської міської ради від 08.12.2005 №1590 для розміщення автостоянки власного транспорту.

Встановлено розмір орендної плати на рівні 5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

У відповідності до п.8 вказаного рішення укласти та зареєструвати договори оренди земельних ділянок слід протягом шести місяців з дати прийняття рішення.

Згідно п.9 зазначеного рішення, у випадку невиконання пункту 8 дане рішення втрачає чинність.

Зважаючи на дату прийняття та приписи п.9 рішення Кіровоградської міської ради від 11.12.2012 №2161, додаткова угода про поновлення договору оренди з фізичної особою-підприємцем ОСОБА_1 мала бути укладена та зареєстрована до 11.06.2013.

Доказів на підтвердження укладення між відповідачами у справі такої угоди сторонами до справи не надано, в результаті чого рішення №2161 в частині пункту 7 є таким, що втратило чинність.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24.07.2013 у справі №811/2163/13-а відмовлено в задоволенні позову приватного малого підприємства по промисловому виробництву та торгівлі меблями "Кіровоградпромторгмеблі" до Управління земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища Кіровоградської міської ради про зобов'язання утриматись від вчинення певних дій, пов'язаних з забезпеченням виготовлення та видачі договорів оренди земельних ділянок.

При цьому вказаною постановою встановлено, що пунктом 8 рішення Кіровоградської міської ради від 11.12.2012 №2161, укласти та зареєструвати договори оренди земельних ділянок необхідно протягом шести місяців з дати прийняття рішення. Пунктом 9 передбачено, що у випадку невиконання пункту 8 дане рішення втрачає чинність. Як зазначено Управлінням земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища Кіровоградської міської ради, станом на 18 липня 2013 року договір оренди земельної ділянки між Кіровоградською міською радою та ФОП ОСОБА_1 не укладений.

З вищевказаного слідує, що станом на 24.07.2013 року рішення Кіровоградської міської ради від 11.12.2012 №2161 "Про поновлення договорів оренди земельних ділянок" в частині, що стосується ФОП ОСОБА_1 було нечинним.

Не зважаючи на наведене, 18.12.2013 Кіровоградською міською радою прийнято рішення №2730, яким внесено зміни до рішення Кіровоградської міської ради від 11.12.2012 №2161 "Про поновлення договорів оренди земельних ділянок", а саме пункт 8 викладено в наступній редакції: "8. Зареєструвати право оренди земельних ділянок до 01 квітня 2014 року".

Таким чином, Кіровоградською міською радою внесено зміни до рішення від 11.12.2012 №2161, яке станом на 18.12.2013 вже було таким, що втратило чинність.

20.01.2014 між Кіровоградською міською радою (Орендодавець) та фізичною особо-підприємцем ОСОБА_1 (Орендар) укладено договір оренди землі, у відповідності до умов якого Орендодавець на підставі п.7 рішення Кіровоградської міської ради від 11.12.2012 №2161 "Про поновлення договорів оренди земельних ділянок" та від 18.12.2013 №2730 "Про внесення змін до рішення Кіровоградської міської ради від 11.12.2012 №2161" надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для розміщення автостоянки власного транспорту, яка знаходиться по вул.Героїв Сталінграда (поруч з існуючою автостоянкою ВКФ "Свеса") в місті Кіровограді. Земельна ділянка виділена в натурі (на місцевості) у встановленому законом порядку.

В оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,3001 га - землі, які використовуються для транспорту та зв'язку, для розміщення автостоянки власного транспорту, за рахунок земель промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення, кадастровий номер НОМЕР_3 (п. 2.1 договору оренди).

У відповідності до п. 3.1 договору оренди, його укладено на двадцять років.

Право оренди за вказаним договором зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, що підтверджується відповідним Витягом (а.с. 31).

Вказаний договір і є предметом оскарження у даній справі.

Як зазначає позивач, 28.04.2014 управління Держземагентства у Кіровоградському районі Кіровоградської області листом за №3309/04-19/11-14 повідомило про відмову в погодженні технічної документації у зв'язку з тим, що при перевірці обмінного файлу XML в базі даних державного земельного кадастру виявлено перетин (накладення меж земельної ділянки з суміжними земельними ділянками. Отже, в зв'язку із наданням ФОП ОСОБА_1 в оренду частини земельної ділянки, що перебуває в постійному користуванні позивача, останній стверджує про відсутність можливості провести державну реєстрацію земельної ділянки.

В матеріалах справи міститься копія Висновку експерта №1431 судової земельно-технічної експертизи по ухвалі господарського суду Кіровоградської області у справі №14/262 за позовом за позовом Кіровоградського приватного малого підприємства по промисловому виробництву та торгівлі меблями "Фірма "Кіровоградпромторгмеблі" до відповідачів: Кіровоградської міської ради та фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про визнання недійсним договору оренди землі, укладеного між відповідачами 15.08.2007.

З вказаного висновку вбачається, що відповідно до фактичного користування та існуючої технічної документації земельні ділянки, які знаходяться у користування Кіровоградського приватного підприємства по промисловому виробництву та торгівлі меблями "Кіровоградпромторгмеблі" (за рішенням Кіровоградської міської ради №716 від 14.11.1995 та №334 від 17.09.199 року), які знаходяться в комунальній зоні за адресою: 102-го мікрорайону, вздовж вул.Героїв Сталінграду та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (за договором оренди землі №632 від 15.08.2007 року), яка знаходиться за адресою: вул.Героїв Сталінграда (поруч з існуючою автостоянкою ВКФ "Свеса") в м.Кіровограді через те, що Кіровоградське приватне підприємство по промисловому виробництву та торгівлі меблями "Кіровоградпромторгмеблі" не набуло право власності належним чином не накладаються, а саме земельна ділянка, яка надана Кіровоградському приватному підприємству по промисловому виробництву та торгівлі меблями "Кіровоградпромторгмеблі" (за рішенням Кіровоградської міської ради №716 від 14.11.1995 знаходиться на відстані 83,80м від земельної ділянки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (за договором оренди землі №632 від 15.08.2007). Земельні ділянки, які надані Кіровоградському приватному підприємству по промисловому виробництву та торгівлі меблями "Кіровоградпромторгмеблі" (за рішенням Кіровоградської міської ради №334 від 17.09.199 року межують з земельною ділянкою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (за договором оренди землі №632 від 15.08.2007 року).

Якби земельні ділянки, які знаходяться у користуванні Кіровоградського приватного підприємства по промисловому виробництву та торгівлі меблями "Кіровоградпромторгмеблі" (№334 від 17.09.199 року), які знаходяться в комунальній зоні за адресою 102-го мікрорайону, вздовж вул.Героїв Сталінграду були оформлені відповідно до діючого законодавства, тобто власник набув право власності належним чином, то було б накладання даних земельних ділянок на земельну ділянку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (за договором оренди землі №632 від 15.08.2007 року), яка знаходиться за адресою: вул.Героїв Сталінграда (поруч з існуючою автостоянкою ВКФ "Свеса") в м.Кіровограді, а земельна ділянка, яка належить приватному підприємству по промисловому виробництву та торгівлі меблями "Фірма "Кіровоградмеблі" на підставі рішення №716 від 14.11.1995 року розташована на відстані 83,80 м від земельної ділянки приватного підприємця ОСОБА_1.

Зважаючи на встановлений вищезазначеними судовими рішеннями факт правомірного користування позивачем земельною ділянкою, в тому числі наданою йому на підставі рішення Кіровоградської міської ради №334 від 17.09.1999 року, господарський суд вважає доведеною обставину щодо накладення частини земельної ділянки, наданої позивачу в постійне користування, та наданої в оренду відповідачу-2 на підставі спірного договору.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання у спосіб, що встановлений договором або законом.

Згідно п.1 ст.373 Цивільного Кодексу України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

У відповідності до п.1 ст.374 Цивільного Кодексу України, суб'єктами права власності на земельну ділянку є територіальна громада.

Підстави набуття права на землю передбачені статтею 116 Земельного кодексу України. У цій статті врегульовані відносини щодо набуття громадянами та юридичними особами права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності. Згідно наведеної статті громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Пунктом 1 ст. 123 Земельного кодексу України встановлено, що надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі надання в користування земельних ділянок, межі яких не встановлені в натурі (на місцевості).

В силу ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Зазначена норма Земельного кодексу України кореспондується з вимогами ч. 3 ст. 16 Закону України "Про оренду землі", відповідно до якої необхідною передумовою укладення договору оренди землі визначено згоду органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Оспорюваний договір оренди земельної ділянки укладено за відсутності чинного рішення Кіровоградської міської ради.

Розглядаючи питання недійсності оспорюваного договору господарський суд виходить із того, що за приписами ст.203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно ч.1, ч.3 ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

За наведених обставин, договір оренди між відповідачами укладено з порушенням приписів ч.1 та ч.3 ст. 203 Цивільного кодексу України, що є підставою для визнання його недійсним (ч.1 ст. 215 Цивільного кодексу України).

Частиною 3 ст. 215 Цивільного кодексу України встановлено, що оспорюваний правочин може бути визнаний недійсним в судовому порядку за позовом однієї із сторін цього правочину або іншої заінтересованої особи, що заперечують його дійсність на підставах, встановлених законом.

Як встановлено вище, право позивача на користування земельною ділянкою по вул. Героїв Сталінграда у м.Кіровограді, загальною площею 5499,3 кв.м. посвідчується Державним актом на право постійного користування землею.

Згідно п.6 Перехідних положень Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи, які мають у постійному користуванні земельні ділянки, але за цим Кодексом не можуть мати їх на такому праві, повинні до 1 січня 2005 року переоформити у встановленому порядку право власності або право оренди на них.

Порядок переоформлення права постійного користування земельними ділянками на право оренди на них Земельний кодекс України не визначив. Не визначений порядок переоформлення і іншими законодавчими актами.

За змістом п.6 Перехідних положень Земельного кодексу України обовязок щодо переоформлення права покладався на громадян та юридичних осіб, відповідно, і ініціатива такого переоформлення мала виходити від громадян та юридичних осіб.

В подальшому, рішенням Конституційного Суду України від 22.09.2005р. у справі № 1-17/2005 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення пункту 6 розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України щодо зобовязання переоформити право постійного користування земельною ділянкою на право власності або право оренди без відповідного законодавчого, організаційного та фінансового забезпечення. Також, згідно зазначеного рішення наведені положення пункту 6 розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України, визнані неконституційними, втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Таким чином, зважаючи на доведений факт правомірного користування позивачем спірною земельною ділянкою, а також те, що позивач до Кіровоградської міської ради із заявою про добровільну відмову від права постійного землекористування в порядку, передбаченому ч.3 ст.142 Земельного кодексу України не звертався, а Кіровоградська міська рада, в свою чергу, не приймала рішення відповідно до ч.3 ст.149 Земельного кодексу України про вилучення земельної ділянки, наданої позивачеві у постійне користування, передання такої земельної ділянки у наступне користування, в тому числі на праві оренди, не відповідає приписам ч.5 ст.116 Земельного кодексу України.

За наведених обставин господарський суд дійшов висновку, що оспорюваний договір є таким, що порушує права та охоронювані законом інтереси позивача, та не відповідає вимогам законодавства, чинного на момент його укладення, у зв'язку з чим позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При цьому господарський суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Статтею 236 Цивільного кодексу України визначено, що нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Якщо за недійсним правочином права та обов'язки передбачалися лише на майбутнє, можливість настання їх у майбутньому припиняється. Подібна норма закріплена також в ч. 3 ст. 207 Господарського кодексу України, згідно з якою у разі, якщо зобов'язання може бути припинено лише на майбутнє, таке зобов'язання визнається недійсним і припиняється на майбутнє.

Отже, зобов'язання за визнаним недійсним договором оренди припиняються на майбутнє (ст.207 Господарського кодексу України), проте недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю (ч.1 ст.216 Цивільного кодексу України), та в разі визнання його недійсним судом, є недійсним з моменту його вчинення (ч.1 ст.236 Цивільного кодексу України).

Заява відповідача-2 про застосування наслідків спливу строку позовної давності не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

У відповідності до приписів ст.257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Оспорюваний договір оренди земельної ділянки укладено між відповідачами 20.01.2014, в той час як позов у даній справі подано позивачем 24.10.2014, що свідчить про дотримання позивачем строків позовної давності при зверненні до господарського суду з позовом у даній справі.

Витрати по сплаті судового збору у даній справі у відповідності до ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідачів.

Керуючись статтями 22, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати недійсним договір оренди землі № 5 від 20.01.2014 року, укладений між Кіровоградською міською радою та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1.

Стягнути з Кіровоградської міської ради (25006, м. Кіровоград, вул. В.Перспективна, 41, ідентифікаційний код 26241020) на користь Кіровоградського приватного малого підприємства по промисловому виробництву та торгівлі меблями "Фірма "Кіровоградпромторгмеблі" (25031, м. Кіровоград, вул. Героїв Сталінграда, 26а, ідентифікаційний код 13761769) 609,00 грн судового збору.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (25031, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Кіровоградського приватного малого підприємства по промисловому виробництву та торгівлі меблями "Фірма "Кіровоградпромторгмеблі" (25031, м. Кіровоград, вул. Героїв Сталінграда, 26а, ідентифікаційний код 13761769) 609,00 грн судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його підписання до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Кіровоградської області.

Повне рішення складено 09.09.2015.

Суддя Г.Б. Поліщук