КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" вересня 2015 р. Справа№ 910/14318/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорної Л.В.

суддів: Кропивної Л.В.

Смірнової Л.Г.

при секретарі судового засідання Громак В.О.

за участю представників сторін: від позивача - Тупікін І.Е.,

від відповідача - Кривошея Д.А.,

розглянувши апеляційну скаргу Міністерства оброни України

на рішення господарського суду міста Києва від 08.07.2015р.

по справі № 910/14318/15 (суддя Ломака В.С.)

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Київська шкарпеткова фабрика»

до Міністерства оборони України

про стягнення 304 850,98 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 08.07.2015р. припинено провадження в частині розгляду позовних вимог про стягнення 75 650,98 грн. інфляційних втрат. Позовні вимоги задоволено. Стягнуто з Міністерства оборони України на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Київська шкарпеткова фабрика» 229 200,00 грн. основного боргу та 4 584,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Міністерство оброни України звернулось до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 08.07.2015 р. у справі №910/14318/15 та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу Міністерство оборони України вказує на те, що рахунок-фактури складено 08 січня 2015р., що прямо суперечить пункту 4.2. договору та вимогам Бюджетного кодексу України.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.08.2015р. апеляційну скаргу Міністерства оброни України прийнято до провадження.

Розпорядженням Секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 02.09.2015р. враховуючи перебування судді Пашкіної С.А. у відпустці, змінено склад колегії та сформовано колегію у складі: головуючий суддя Чорна Л.В., судді Кропивна Л.В. та Смірнова Л.Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 02.09.2015р. апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення господарського суду міста Києва від 08.07.2015р. по справі № 910/14318/15 прийнято до провадження у визначеному складі.

ТОВ «Київська шкарпеткова фабрика» заперечує проти апеляційної скарги, з підстав викладених у письмовому відзиві.

Відповідно до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, заслухавши пояснення представників сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, апеляційний господарський суд встановив наступне.

01.10.2014 р. між Міністерством оброни України (замовник) та ТОВ «Київська шкарпеткова фабрика» (постачальник) було укладено Договір № 286/3/14/149 про поставку для державних потреб матеріально-технічних засобів речової служби (за кошти Державного бюджету України), за умовами якого постачальник зобов'язується у 2014 році поставити замовнику колготи, панчохи, гольфи, шкарпетки та інші панчішно-шкарпеткові вироби, трикотажні (Лот. 8 Шкарпетки зимові чорного кольору, вид «И» (склад: напіввовна (вовна - 40%, нітрон - 60%) - 80%, поліамід - 20%) (далі - товар), а замовник забезпечити приймання та оплату товару в асортименті, кількості, у строки (терміни), вказані у цьому Договорі. /а.с. 11/.

Згідно з п. 1.2. договору постачальник зобов'язався поставити замовнику шкарпетки зимові чорного кольору, вид «И» (склад: напіввовна (вовна - 40%, нітрон - 60%) - 80%, поліамід - 20%) у строк до 15.10.2014 р. включно у кількості 80 000 пар на загальну суму 916 800, 00 грн.

Пунктом 4.1. договору передбачено, що розрахунки за фактично поставлений товар проводяться протягом 30 банківських днів (за умови надходження бюджетних коштів на рахунок Міністерства оборони України за даним кодом видатків) з дати надання постачальником замовнику належним чином оформленого рахунку-фактури на поставлений товар, підписаний керівником та головним бухгалтером постачальника (якщо посада головного бухгалтера не передбачена штатним розписом, то про це зазначається у рахунку-фактурі).

Згідно п. 4.2. Договору до рахунку-фактури додаються:

- акт приймального контролю (якості) товару, на якому повинен бути оригінал підпису одержувача замовника, засвідчений мастичною печаткою, який підтверджує одержання товару;

- видаткова накладна постачальника;

- повідомлення-підтвердження.

Відповідно до статей 48, 51, 112 Бюджетного кодексу України та зважаючи на п. 2.4. Порядку обліку зобов'язань розпорядників бюджетних коштів в органах Державної казначейської служби України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 02.03.2012року № 309 постачальник зобов'язаний надавати документи, які являються підставою для оплати товару протягом 3 (трьох) робочих днів з дати прийняття товару одержувачем (п. 5.2.) у місцях поставки товару, але не пізніше передостаннього робочого дня календарного місяця, у якому відбулася поставка.

Без вищезазначених документів або відсутності в них встановленої інформації, оплата поставленого товару не проводиться.

Згідно з п. 6.1.1. договору замовник зобов'язався своєчасно та в повному обсязі сплачувати грошові кошти за поставлені товари протягом 30 банківських днів (за умови надходження бюджетних коштів на рахунок Міністерства оборони України за даним кодом видатків) з дати надання постачальником замовнику належним чином оформлених документів, передбачених Договором.

По видаткових накладних № ЯР-0000129 від 17.11.2014р. в сумі 114 600,00грн., № ЯР-0000147 від 20.12.2014 р. в сумі 573 000,00 грн., № ЯР-0000002 від 08.01.2015р. на суму 229 200,00грн. позивача поставив, а відповідач отримав товар. /а.с. 20, 23, 26/.

Факт поставки позивачу товару додатково підтверджується наявними в матеріалах справи актами приймального контролю якості № 1 від 17.11.2014р., № 2 від 19.12.2014р., №3 від 26.12.2014р. та повідомленням-підтвердженнями про прийняття поставленого позивачем товару та взяття його на облік у військових частинах, які підписані представниками обох сторін, без зауважень. /а.с. 21,22, 24,25, 27,28/.

Відповідач отриманий товар оплатив частково, що підтверджується банківськими виписками. /а.с. 76, 77/.

Як зазначає позивач неоплаченим залишається товар згідно видаткової накладної № ЯР-0000002 від 08.01.2015р. на суму 229 200,00грн.

19.05.2015р. ТОВ «Київська шкарпеткова фабрика» звернулась до Міністерства оборони із претензією щодо оплати боргу за договором №286/3/14/149 від 07.10.2014р. та інфляційних збитків за неналежне виконання зобов'язань по договору. /а.с. 32/.

За статтею 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Доказів погашення заборгованості, як і реагування на претензію, матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до п. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За таких обставин, вимоги документально обґрунтовані та є такими, що підлягають задоволенню.

Посилання апелянта на те, що рахунок-фактури складено 08 січня 2015р., що прямо суперечить пункту 4.2. договору та вимогам Бюджетного кодексу України, не заслуговує на увагу, оскільки рахунок-фактури виставлено в день поставки товару, а згідно п. 4.2. договору постачальник зобов'язаний надавати документи, які являються підставою для оплати товару протягом 3 (трьох) робочих днів з дати прийняття товару одержувачем (п. 5.2.) у місцях поставки товару, але не пізніше передостаннього робочого дня календарного місяця, у якому відбулася поставка.

В процесі розгляду справи судом першої інстанції, позивач скористався своїм правом та відмовився від позову в частині стягнення 75 650,98 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом.

Таким чином, суд правомірно припинив провадження у справі в частині стягнення 75 650,98 грн. інфляційних втрат.

Дослідивши матеріали справи, Київський апеляційний господарський суд приходить до висновку, що господарським судом міста Києва правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, повно з'ясовано та доведено обставини, що мають значення для справи, зроблені висновки відповідають дійсним обставинам справи.

З наведених у даній постанові обставин, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що відсутні підстави для зміни чи скасування рішення господарського суду міста Києва від 08.07.2015р. у справі №910/14318/15.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 99, 101 - 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду міста Києва від 08.07.2015 р. у справі №910/14318/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2. Матеріали справи № 910/14318/15 повернути до господарського суду міста Києва.

3. Копію постанови надіслати сторонам у справі.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя Л.В. Чорна

Судді Л.В. Кропивна

Л.Г. Смірнова