ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.08.2015 р. Справа №917/1278/15

за позовом Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк", 49094, м. Дніпропетровськ вул. Набережна Перемоги, буд.50

до Приватного підприємства "Полтавабудсервіс", 38741, АДРЕСА_1

про стягнення 22 002,29 грн.

Суддя Погрібна С.В.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 довіреність №3306-К-О від 06.08.2015р.

від відповідача: не з"явився.

Суть спору: Розглядається позовна заява про стягнення з відповідача 22 002,29 грн. з яких, 10 000,00грн. заборгованість за Договором банківського обслуговування б/н від 18.09.2013р., 6 492,86 грн. заборгованість по відсотках за користування кредитом, 4069,43грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором, 1 440,00 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом.

31.08.2015р. представником позивача в порядку ст. 69 ГПК України було подано клопотання про продовження строку вирішення спору на 15 днів.

Суд задовольнив вказане клопотання.

Представник позивача на задоволенні позову наполягає. В обгрунтування позовних вимог посилається на неналежне виконання відповідачем договору банківського обслуговування.

Крім того, представник позивача повідомив суду, що станом на 31.08.2015 року стягувана за позовом сума відповідачем не сплачена.

Відповідач в судове засідання не з'явився, відзив на позовну заяву не надав.

Відповідач в судове засідання не з'явився, відзив на позовну заяву не надав, ухвала від 16.07.2015року повернулася до суду з відміткою поштового відділення "за закінченням терміну зберігання".

У відповідності спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, станом на 16.07.2015року місцезнаходженням відповідача: 38741, АДРЕСА_2, що співпадає з адресою, вказаною у позовній заяві.

Як роз'яснено в Постанові Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" (п. 3.9.1.), особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.

Зокрема, відповідно до ст. 64 ГПК України, в разі якщо ухвалу було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеному в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, суд вважає, що відповідач повідомлений належним чином про час, дату та місце проведення судового засідання.

Неявка відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, тому суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

В судовому засіданні відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд встановив:

18.09.2013р. Приватного підприємства "Полтавабудсервіс" (відповідач по справі) було підписано Заяву про відкриття поточного рахунку (а.с.31).

Відповідно до вказаної Заяви (а.с.31) відповідач приєднався до "Умов та правил надання банківських послуг" (надалі - Умови), ОСОБА_2, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua, які разом із Заявою складають Договір банківського обслуговування № Б/Н від 18.09.2013р. (далі - Договір) та взяв на себе зобов'язання виконувати умови Договору.

Так за умовами укладеного договору, відповідачу було встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок 7581 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку банку і клієнта, що врегульовано "Умовами та правилами надання банківських послуг" (далі - Умови).

Згідно з п. 3.2.1.1.16. Умов, при укладанні договорів і угод, чи вчиненні інших дій, що свідчать про приєднання клієнта до "Умов та правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки", або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/Інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій, або електронній інформації, або в будь-якій іншій формі) банк і клієнт допускають використання підписів клієнта у вигляді електронно-цифрового підпису та/або підтвердження через пароль, спрямований банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі клієнта з правом "першого" підпису. Підписання договорів і угод таким чином прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі.

За умовами п. 3.2.1.1.1. Умов, кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення обігових коштів та здійснення поточних платежів клієнта, в межах кредитного ліміту. Про розмір ліміту банк повідомляє клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банка та клієнта.

Відповідно до п. 3.2.1.1.3. Умов, кредит надається в обмін на зобов'язання клієнта щодо його повернення, сплату процентів та винагороди.

Пунктом 3.2.1.1.6. Умов визначено, що ліміт може бути змінений банком в односторонньому порядку передбаченому "Умовами і правилами надання банківських послуг", у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами банку. Підписавши угоду, клієнт висловлює свою згоду на те, що зміна ліміту проводиться банком в односторонньому порядку шляхом повідомлення клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банку і клієнта.

Згідно з п. 3.2.1.1.8. Умов, проведення платежів клієнта у порядку обслуговування кредитного ліміту, проводиться банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання клієнта до "Умов і правил надання банківських послуг" (або у формі" заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронній інформацією, або в будь-якій іншій формі - "Угода").

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов вищезазначеного Договору відповідач отримав від позивача на його поточний рахунок №7581 кредитні кошти в сумі 10 000,00 грн. Дана обставина підтверджується наявною у матеріалах справи банківською випискою по рахунку відповідача і свідчить про виконання позивачем умов вищезазначеного Договору.

Проте в порушення договірних зобов"язань, як зазначає позивач, відповідач не повернув 10 000,00 грн. кредитних коштів, прострочена заборгованість виникла з 03.02.2014р. Даний факт підтверджується випискою банку по рахунку №7581 та письмовими поясненнями позивача від 31.08.2015р.

Претензією від 11.02.2015р. позивач звертався до відповідача з вимогою погашення кредитної заборгованості, яка утворилась в зв"язку з невиконанням відповідачем договірних зобов"язань (а.с.51). Факт направлення підтверджується наявним у матеріалах справи копіями списку поштових відправлень № 896 від 02.03.2015р. та опису вкладення у цінний лист від 02.03.2015року (а.с. 52-53).

Однак вказана вимога була залишена відповідачем без реагування, заборгованість по кредиту сплачена не була, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Так позивач просить суд стягнути з відповідача 22 002,29 грн. з яких, 10 000,00грн. заборгованість за Договором банківського обслуговування б/н від 18.09.2013р., 6 492,86 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом (за період з 20.11.2013р. по 18.03.2015р.), 4069,43грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором (за період з 03.07.2013р. по 06.03.2015р.), 1 440,00 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом (за період з 02.12.2013р. по 18.03.2015р.).

При винесенні рішення суд виходить з наступного.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ст. 626 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 639 Цивільного кодексу України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Наказом від 04.01.2011року №СП-2011-2 (а.с.32-43), виданим головою правління Приватбанку, було затверджено зміни в Умови та правила надання банківських послуг для Приватбанку, затверджено актуалізовану редакцію тарифів банківських послуг. Відповідач, підписавши заяву про відкриття поточного рахунку, погодився із Умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами банку, які є єдиними для всіх клієнтів банку.

Таким чином, заява про відкриття поточного рахунку, Умови та правила надання банківських послуг, ОСОБА_2 банку, що розміщені в мережі Інтернет, копії витягів з яких містяться в матеріалах справи, свідчить про укладення між сторонами договору банківського обслуговування.

Даний договір не суперечить чинному законодавству, укладений у письмовій формі, а своїм підписом в графі "Підпис" на заяві, що разом з Умовами складає кредитний договір, відповідач підтвердив свою згоду з умовами даного кредитного договору.

Зважаючи на правову природу укладеного договору заявлені вимоги слід оцінювати з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини по кредитному договору.

Частиною 1 ст.1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом (стаття 193 Господарського кодексу України).

Статтею 1050 Цивільного кодексу України визначено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України), якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

У відповідності до розділу Умов 3.2.1.4, яким затверджений порядок розрахунків, за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку Клієнта при закритті банківського дня Клієнт виплачує проценти, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від строку користування кредитом (диференційована процентна ставка).

За період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнулення дебетового сальдо в одну з дат з наступного 20-го до 25-го числа місяця (надалі - "період, в який дебетове сальдо підлягає обнуленню"), розрахунок процентів здійснюється за процентною ставкою в розмірі, 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

При не обнуленні дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнуленню, протягом 90 днів з останньої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню. Клієнт виплачує ОСОБА_2 за користування кредитом проценти в розмірі 36% річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнуленню.

У випадку непогашення кредиту протягом 90 днів з дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання Клієнта щодо погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні Клієнтом будь-якого з грошового зобов'язання Клієнт сплачує ОСОБА_2 відсотки за користування кредитом у розмірі 56% річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

Під "непогашенням кредиту" мається на увазі не виникнення на поточному рахунку нульового дебетового сальдо при закритті банківського дня.

Розрахунок відсотків за користування кредитом проводиться щодня, починаючи з моменту утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Розрахунок відсотків проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається. Нарахування відсотків здійснюється в дату сплати.

При несплаті винагороди, відсотків у відповідні їм дати сплати, вони вважаються простроченими.

Згідно п. 3.2.1.1.17. Умов при перерахуванні клієнтом з поточного рахунку коштів за рахунок кредитного ліміту на будь-які рахунки, утримувачем яких є сам власник поточного рахунку, або на будь-які пластикові картки (за винятком зарахувань заробітної плати на зарплатні картки банку), а також на погашення будь-яких кредитів, з суми кожного з проведених в рахунок кредитного ліміту перерахувань стягується комісійна винагорода в розмірі 3% від суми перерахувань. Клієнт доручає банку списувати суми такої комісійної винагороди, що підлягають до сплати банку, зі свого поточного рахунку.

Матеріалами справи підтверджується факт порушення відповідачем прийнятих на себе зобов'язань за вказаним Договором та приписів ст. 1049 Цивільного кодексу України.

Так відповідно до п. 3.2.1.2.3.4. Умов, ОСОБА_2 має право при порушенні Клієнтом будь-якого із зобов'язань, передбаченого "Умовами", змінити умови кредитування - вимагати від Клієнта дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов'язань за кредитом в повному обсязі.

Оскільки відповідач кредит не повернув, проценти та проценти за користування кредитом не сплатив. Отже, строк повернення кредитних коштів, сплати відсотків за користування кредитом, комісії за користування кредитом, є таким, що настав.

Враховуючи вищевикладене, вимоги позивача про стягнення 10 000,00грн. заборгованості за Договором банківського обслуговування б/н від 18.09.2013р., 6 492,86 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом (за період з 20.11.2013р. по 18.03.2015р.), 1 440,00 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом (за період з 02.12.2013р. по 18.03.2015р.) є правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

У відповідності до 3.2.1.5.1. Умов, при порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених Умовами п.п. 3.18.2.2.2. 3.18.4.1, 3.18.4.2. 3.18.4.3, термінів повернення кредиту, передбачених п.п. 3.18.1.8. 3.18.2.2.3. 3.18.2.3.4. винагороди, передбаченого п.п. 3.18.2.2.5, 3.18.4.4. 3.18.4.5. 3.18.4.6. клієнт сплачує банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ яка діяла в період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. А в разі реалізації банком права на встановлення іншого строку повернення кредиту, клієнт сплачує банку пеню у розмірі, зазначеному в п. 3.18.4.1.3. від суми заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється у гривні.

Так, позивачем нараховано до стягнення 4069,43грн. пені за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором (за період з 03.07.2013р. по 06.03.2015р.),

Вказаний розмір пені складається з суми пені, нарахованої на тіло кредиту, пені, нарахованої на відсотки; пені, нарахованої на комісію.

Щодо правильності нарахування відповідачу пені за несвоєчасність виконання зобов"язань за договором суд враховує наступне.

За ст. 610 ЦК України порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до п. 6 статті 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Стягнення пені, нарахованої на тіло кредиту, пені, нарахованої на відсотки; пені, нарахованої на комісію узгоджено сторонами в п. 3.2.1.5.1. Умов та встановлено інший строк нарахування пені, що не суперечить зазначеній вище нормі ГК України. Так, згідно п. 3.2.1.5.4. Умов нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобов'язань, передбачених п. 3.2.1.5.1., 3.2.1.5.2., 3.2.1.5.3 Умов здійснюється протягом 3 років з дня, коли відповідне зобов'язання повинно бути виконаним.

Суд перевіривши правильність наданого позивачем розрахунку нарахування пені в сумі за допомогою калькулятора "Ліга:Еліт 9.1.3" прийшов до висновку, що позов в цій частині підлягає задоволенню повністю, до стягнення підлягає 4069,43грн пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором за загальний період з 03.07.2013р. по 06.03.2015р.

Відповідно до статті 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач не скористався наданим йому правом на судовий захист, обставин, на які посилається Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог не спростував.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та задовольняє їх в повному обсязі.

Судовий збір відповідно до положень статті 49 ГПК України покладається на Відповідача.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Полтавабудсервіс" (38741, АДРЕСА_1; ) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (вул. Набережна Перемоги, 50, м. Дніпропетровськ, 49094 (адреса для листування: 49027, м.Дніпропетровськ, а/с 1800) () 10 000,00грн. заборгованість за Договором банківського обслуговування б/н від 18.09.2013р., 6 492,86 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 4069,43грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором, 1 440,00 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом та 1827,00 грн. судового збору.

3. Видати наказ з набранням цим рішенням законної сили.

Повне рішення складено 04.09.2015р.

Суддя Погрібна С.В.