РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.08.2015Справа №910/13674/15

За позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна»

До Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування»

Про стягнення 23 484,60 грн.

Суддя Мельник В.І.

Представники:

від позивача Медвідь О.І., довіреність № 15/354 від 10.08.2015

від відповідача Деревецький В.В., довіреність № 3873/18 від 02.12.2014

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна» (далі -позивач) подало на розгляд господарського суду міста Києва позов до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» (далі - відповідач) про стягнення 23 484,60 грн.

Позовні вимоги позивача мотивовані тим, що позивачем, як страховиком, відповідно до договору страхування наземного транспорту № 06/0667732/0404/14 від 23.01.2014р. було виплачено страхувальнику страхове відшкодування в розмірі 23 484,60 грн., внаслідок чого, до позивача в порядку ст. 27 Закону України "Про страхування" та статті 228 Господарського кодексу України перейшло право вимоги (регресу) в межах здійснених фактичних затрат до відповідача, як до особи, яка відповідальна за відшкодування шкоди, оскільки саме з вини особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована у відповідача, сталася ДТП, наслідки якої визнано позивачем страховим випадком та здійснено виплату страхової суми страхувальнику.

Ухвалою суду від 02.06.2015р. порушено провадження у справі № 910/13674/15 та призначено розгляд на 17.07.2015 р.

17.07.2015р. відповідач подав через канцелярію суду відзив на позов.

17.07.2015р. представники позивача та відповідача у судове засідання не з'явились, позивач вимог ухвали суду про порушення провадження у справі не виконав, про причини своєї відсутності суд не повідомили.

Суд відклав розгляд справи на 28.08.2015р., у зв'язку з відсутністю представників сторін..

28.08.2015р. відповідач подав через канцелярію суду письмові пояснення по справі.

28.08.2015р. представник позивача у судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги.

Представник відповідача проти позову заперечив, повідомив суд про часткову сплату боргу.

Представник позивача просив суд достягнути з відповідача залишок не сплачених останнім коштів, заперечив проти розрахунку наданого відповідачем.

Суд вирішив задовольнити позовні вимоги, в частині не доплаченої суми страхового відшкодування та стягнення судового збору у повному обсязі, оскільки частину боргу погашено вже після порушення провадження у справі.

Згідно ст.87 Господарського процесуального кодексу України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Розглянувши подані документи та матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

23.01.2014 р. між ПрАТ «СК «Провідна» (далі - позивач) та Бондарем І.І., як страхувальником, було укладено договір страхування № 06/0667732/0404/14, згідно умов якого об'єктом страхування є транспортний засіб марки «Шкода Фабія», державний номерний знак АЕ 1446ЕН.

28.12.2014 у м. Кривий Ріг по вул. Іллічівській сталася ДТП за участю транспортного «Шкода Фабія», державний номерний знак АЕ 1446ЕН, під керуванням Бондар О.І., та транспортного засобу «ВАЗ 21124», державний номерний знак АЕ 4013 АР, під керуванням Грушевського О.В.

Згідно полісу № АІ/6227849 цивільно-адміністративна відповідальність водія автомобіля «ВАЗ 21124», державний номерний знак АЕ 4013 АР, була застрахована ПрАТ «СК «АХА Страхування».

Відповідно до постанови Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області № 210/95/15-п від 28.01.2015р., встановлено вину гр. Грушевського О.В. у здійсненні правопорушення, передбаченому ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Позивачем було виплачено страхове відшкодування у розмірі 23 484,60 грн. згідно страхового акту № , рахунку-фактури № 00092 від 18.02.2015р., згідно платіжного доручення № 0008157 від 27.02.2015р., копія якого наявна в матеріалах справи.

Згідно полісу № АІ/6227849 ліміт відповідальності встановлено 50 000,00 грн., а франшизу 0,00 грн.

Позивач у своєму позові просив суд стягнути з відповідача 23 484,60 грн. боргу та судові витрати.

В подальшому, позивачем було подано заяву про зменшення розміру позовних вимог, у зв'язку з частковою сплатою заборгованості відповідачем у розмірі 21 171,67 грн., та просив достягнути 2312,93 грн., а також судові витрати у повному обсязі, оскільки частину заборгованості було сплачено вже після порушення провадження у справі.

Стаття 22 Цивільного кодексу України встановлює, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно статті 990 Цивільного кодексу України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Вимогами статті 993 Цивільного кодексу України встановлено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

В статті 1187 ЦК України наведено визначення: „Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб".

Згідно із п.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів громадян та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати громадянами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Статтею 4 Закону України "Про страхування" визначено, що майнові інтереси, які пов'язані із володінням, користуванням і розпорядженням майном, а також інтереси, пов'язані з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі (страхування відповідальності) віднесені до об'єктів страхування.

Абзацом 1 статті 9 Закону України „Про страхування" визначено, що страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов'язаний провести виплату при настанні страхового випадку.

Абзацом 16 ст.9 Закону України „Про страхування" визначено, що страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Згідно із статтею 27 Закону України „Про страхування" страховик має право вимоги в межах його фактичних затрат.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27 березня 1992 року "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" суди, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, а між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Згідно статті 1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно відзиву на позов, відповідач заперечив проти позовних вимог посилаючись на відсутність експертного звіту та на невірність здійснення позивачем розрахунку розміру страхового відшкодування по спірному страховому випадку, натомість надав суду свій варіант калькуляції., проте суд не погодився з вказаними запереченнями відповідача, на підставі наступного.

Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Зазначена норма вказує на те, що до страховика за договором добровільного страхування, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних витрат переходить право регресу, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки, а тому стягнення з відповідача підлягає повна сума виплаченого страхового відшкодування з боку позивача.

Така ж правова позиція викладена у постановах ВСУ від 07.11.2011р. № 3-118гс11 та від 12.03.2012р. № 53/128.

Згідно статті 228 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який відшкодував збитки, має право стягнути збитки з третіх осіб у порядку регресу.

Частина 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною 4 статті 35 Господарського процесуального кодексу України визначено, що рішення суду з цивільної справи, що набрало законної сили, є обов'язковим для господарського суду щодо фактів, які встановлені судом і мають значення для вирішення спору.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку про те, що позивач на підставі ст.ст. 22, 1191, Цивільного кодексу України, ст. 228 Господарського кодексу України набув право регресу до відповідача щодо відшкодування останнім понесених позивачем витрат у вигляді суми виплаченого страхового відшкодування.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, про задоволення позовних вимог позивача та до стягнення з відповідача залишку грошових коштів у розмірі 2312,93.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача у повному обсязі, оскільки частину боргу відповідач погасив вже після порушення провадження у справі .

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» (, адреса: 04070, м. Київ, вул. Іллінська 8) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» (, адреса: 03049 м. Київ, просп. Повітрофлотський 25) 2312 (дві тисячі триста дванадцять) грн. 93 коп. - страхового відшкодування в порядку регресу, 1827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. - судового збору.

3. В частині стягнення розміру страхового відшкодування, за спірним страховим випадком, у сумі 21 171,67 грн. - провадження припинити.

4. Видати наказ відповідно до ст. 116 Господарського процесуального кодексу України.

5. Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до вимог статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

(Повний текст рішення складено: 03.09.2015р.)

Суддя Мельник В.І.