ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" вересня 2015 р.Справа № 17-6-18/95/3/13

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Колоколова С.І.

суддів: Разюк Г.П., Принцевської Н.М.

при секретарі судового засідання: Полінецькій В.С.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 директор (протокол № 2 від 09.06.2006)

від відповідача: не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Виробничо-комерційної фірми Модус Ко ЛТД

на ухвалу господарського суду Одеської області від „18 червня 2015 року про відмову у прийнятті додаткового рішення

по справі № 17-6-18/95/3/13

за позовом Виробничо-комерційної фірми Модус Ко ЛТД

до Орендного підприємства Котовський винзавод

про стягнення 60 909,75 грн.

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою арбітражного суду Одеської області від 09.01.1998 року порушено справу № 95/3 за позовом Виробничо-комерційної фірми "Модус Ко ЛТД" до Орендного підприємства "Котовський винзавод" про стягнення 60 909,75 грн.

Рішенням арбітражного суду Одеської області від 06.03.1998 року по справі № 95/3 позов Виробничо-комерційної фірми "Модус Ко ЛТД" задоволено частково.

06.03.1998 року на виконання вищенаведеного рішення, арбітражним судом Одеської області було видано відповідні накази.

Постановою арбітражного суду Одеської області про перевірку рішення, ухвали в порядку нагляду від 17.07.1998 року по справі № 95/3 рішення арбітражного суду Одеської області від 06.03.1998 року скасовано, справу направлено на новий розгляд судді Панченко О.Л.

Ухвалою арбітражного суду Одеської області від 05.08.1998 року порушено справу №95/3/13 за позовом Виробничо-комерційної фірми "Модус Ко ЛТД" до орендного підприємства "Котовський винзавод" про стягнення 60 909,75 грн.

Ухвалою арбітражного суду Одеської області від 01.10.1998 року позов Виробничо-комерційної фірми "Модус Ко ЛТД" було залишено без розгляду.

Ухвалою арбітражного суду Одеської області від 16.07.1999 року по справі №3333/3 за заявою Котовської об'єднаної ДПІ до Орендного підприємства "Котовський винзавод" про затвердження ліквідбалансу ліквідовано юридичну особу орендне підприємство "Котовський винзавод" та припинено провадження у справі.

Постановою Вищого арбітражного суду України від 31.07.2000 року скасовано ухвалу голови арбітражного суду Одеської області від 03.12.1999 року, справу №95/3/13 направлено для здійснення перевірки ухвали від 01.10.1998 року голові арбітражного суду Одеської області.

Постановою першого заступника голови арбітражного суду Одеської області про перевірку ухвали в порядку нагляду від 16.08.2000 року ухвалу арбітражного суду Одеської області від 01.10.1998 року по справі №95/3/13 скасовано, розгляд матеріалів справи №95/3/13 доручено судді Продаєвичу В.А., яка ухвалою суду 21.08.2000 року останнім прийнято до провадження.

Ухвалою арбітражного суду Одеської області від 10.10.2000 року по справі №17-6-18/95/3/13 провадження по справі було припинено в порядку п. 6 ст. 80 АПК України у звязку з ліквідацією Орендного підприємства "Котовський винзавод".

20.04.2015 року Виробничо-комерційна фірма Модус Ко ЛТД звернулась до господарського суду Одеської області з заявою про поновлення провадження по справі № 17-6-18/95/3/13 у звязку з тим, що ТОВ Котовський винзавод виступає правонаступником ОП Котовський винзавод, що підтверджується Договором оренди цілісного майнового комплексу ДП Котовський винзавод від 02.10.2001 року, який передано в строкове платне користування ТОВ Котовський винзавод, яке відповідно до умов зазначеного договору виступає правонаступником всіх прав та обовязків реорганізованого ДП Котовський винзавод та також підтверджується історичною довідкою про ТОВ Котовський винзавод за підписом його директора ОСОБА_2, яка складена ним при здачі до міського архіву м. Котовська опису № 1-о справ з особового складу ТОВ «Котовський винзавод» за 1978-2001 р.р., до якого входять вся відомості відносно всіх працівників ОП Котовський винзавод.

Листом господарського суду Одеської області від 08.05.2015 року, за підписом судді О.В. Цісельського, який був адресований на адресу Виробничо-комерційна фірма Модус Ко ЛТД зазначено, що оскільки ухвала арбітражного суду Одеської області про припинення провадження від 10.10.2000 року є чинною та у встановленому законом порядку Арбітражним процесуальним кодексом не було скасована, заява ВКФ Модус Ко ЛТД від 20.04.2015 року розгляду не підлягає.

28.05.2015 року до господарського суду Одеської області надійшла від ВКФ Модус Ко ЛТД заява про винесення додаткового судового рішення по справі № 17-6-18/95/3/13, відповідно до якої просив суд по заяві ВКФ Модус Ко ЛТД № 68 від 31.10.2000 року винести додаткове судове рішення, яким ухвалу арбітражного суду Одеської області від 10.10.2000 року по даній справі, винесеною на підставі п.6 ст.80 АПК України скасувати, провадження по справі зупинити на підставі ст.79 АПК України (т.4 а.с.78-79).

Ухвалою господарського суду Одеської області від 18.06.2015 року відмовлено у задоволенні заяви Виробничо-комерційної фірми "Модус Ко ЛТД" про прийняття додаткового рішення у справі № 17-6-18/95/3/13 щодо скасування ухвали арбітражного суду Одеської області від 10.10.2000 р. у вказаній справі за позовом Виробничо-комерційної фірми "Модус Ко ЛТД" до Орендного підприємства "Котовський винзавод" про стягнення 60 909,75 грн.

Такий висновок суду мотивований тим, що чинним процесуальним законодавством не передбачено можливість прийняття додаткового судового рішення про скасування ухвали арбітражного суду Одеської області та вимоги заявника про скасування ухвали арбітражного суду Одеської області від 10.10.2000 року по справі № 17-6-18/95/3/13 не є позовними вимогами в розумінні ст.88 ГПК України.

Не погоджуючись із ухвалою місцевого господарського суду, Виробничо-комерційна фірма Модус Ко ЛТД звернулось з апеляційною скаргою через місцевий господарський суд до Одеського апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу господарського суду Одеської області від 18.06.2015 року, виконати п.3 постанови про перевірку ухвали в порядку нагляду від 18.01.2001 року № 3333/3 першого заступника голови арбітражного суду Одеського області ОСОБА_3, винесену по заяві ВКФ Модус Ко ЛТД № 68 від 31.10.2000 року, та цю постанову доповнити додатковим судовим рішенням, яким ухвалу арбітражного суду Одеської області від 10.10.2000 року по справі № 17-6-18/95/3/13, постановлену на підставі п.6 ст.80 АПК України скасувати, провадження по справі № 17-6-18/95/3/13 зупинити на підставі ст.79 АПК України.

Доводи та вимоги скаржника ґрунтуються на тому, що оскаржувана ухвала є безпідставною та необґрунтованою, винесена судом без дослідження належним чином вимог заявника, невірним застосуванням та порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим вона є незаконною, а тому підлягає скасуванню.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначає, що місцевим господарським судом були порушенні вимог ст.79, ч.1 ст.88 ГПК України, ч.4 п.13 постанови пленуму ВГСУ від 23.03.2012 року № 6 «Про судове рішення».

Також апелянт посилається на необґрунтованість висновку суду першої інстанції відносно не наділення ГПК України право перегляду ухвали арбітражного суду від 10.10.2010 року по даній справі.

Крім того скаржник звертає увагу суду на те, що п.3 постанови арбітражного суду Одеської області від 18.01.2001 року № 3333/3 підлягає виконанню з прийняттям додаткового судового рішення до вказаної постанови, оскільки при прийнятті постанови від 18.01.2001 року викладена ВКФ Модус Ко ЛТД у її заяві № 68 від 31.10.2000 року вимога щодо перевірки обґрунтованості ухвали арбітражного суду області від 10.10.2000 року по справі № 17-6-18/95/3/13 розглянута не була.

Представник відповідача відзив на апеляційну скаргу не надав та в судове засідання 03.09.2015 року не зявився, без поважних причин, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань не заявляв, хоча був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, що підтверджується реєстрами на відправку рекомендованої пошти та відстеженням пересилання поштових відправлень з офіційного сайту Укрпошти.

Відповідно до ч.2 ст.102 ГПК України, апеляційна скарга на ухвалу місцевого господарського суду розглядається протягом пятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження.

Оскільки представник відповідача в судове засідання 03.09.2015 року не зявився, строк розгляду апеляційної скарги, згідно ч.2 ст.102 ГПК України, закінчується та клопотання про продовження строку розгляду апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не надходило, судова колегія вважає за можливе розглянути скаргу за його відсутністю.

Позивачем в судовому засіданні 03.09.2015 року на виконання вимог ухвали Одеського апеляційного господарського суду від 06.08.2015 року була надана довідка Держаної судової адміністрації України, що підтверджує зарахування судового збору за подання апеляційної скарги до спеціального фонду державного бюджету України. Також позивач просив апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу місцевого господарського суду скасувати як таку, яка винесена з порушенням норм чинного законодавства.

Статтею 88 ГПК України передбачено, що господарський суд має право за заявою сторони, прокурора, який брав участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою прийняти додаткове рішення, ухвалу, якщо: 1) з якоїсь позовної вимоги, яку було розглянуто в засіданні господарського суду, не прийнято рішення; 2) не вирішено питання про розподіл господарських витрат або про повернення судового збору з бюджету.

Пунктом 13 Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23 березня 2012 року N 6 "Про судове рішення" встановлено, що додаткове рішення є засобом виправлення неповноти судового рішення. Через незмінність судового рішення суд, який його ухвалив, не вправі його скасувати чи змінити, проте він має право виправити деякі його недоліки, зокрема неповноту. Прийняття додаткового рішення допустиме виключно з підстав, передбачених статтею 88 ГПК.

За загальним правилом господарський суд, який виніс рішення по справі розглянувши її по суті, не має права його змінити або скасувати. Лише у виняткових випадках, зазначених в законодавстві судові рішення можуть бути виправлені тим самим господарськими судом, який виніс рішення. Одним з передбачених законодавством способів виправлення недоліків судового рішення, які припустився суд, є прийняття додаткового рішення, ухвали.

Таким чином, додаткове рішення це засіб виправлення неповноти судового рішення. Неповнота судового рішення може полягати у невирішенні деяких питань, що стояли перед судом.

Підстави прийняття додаткового рішення, ухвали зазначені в частині 1 статті 88 ГПК. Так, додаткове рішення ухвала приймаються якщо:

1) з якоїсь позовної вимоги, яку було розглянуто в засіданні господарського суду, не прийнято рішення;

2) не вирішено питання про розподіл господарських витрат або про повернення судового збору з бюджету.

ГПК не встановлює, як вказано в пункту 14 зазначеної Постанови Пленуму, будь-яких обмежень строків подання заяв про прийняття додаткового рішення.

Пункт 15 Постанови Пленуму свідчить, що вирішуючи питання щодо розгляду заяв про прийняття додаткового рішення, господарські суди повинні враховувати, в якому порядку розглядалася справа, зокрема, за участю однієї чи обох сторін або за їх відсутності, а також з обставин справи, доводів, наведених у заяві, тощо. При цьому додаткові докази судом не приймаються і оцінка їх не здійснюється. В залежності від конкретних обставин справи суд може призначити відповідну заяву до розгляду в судовому засіданні, повідомивши учасників судового процесу про час і місце його проведення.

Про відхилення вищевказаної заяви сторони чи прокурора щодо прийняття додаткового рішення господарським судом виноситься ухвала (стаття 86 ГПК).

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що вимоги заявника про скасування ухвали арбітражного суду Одеської області від 10.10.2000 року по справі № 17-6-18/95/3/13 не є позовними вимогами в розумінні ст. 88 ГПК України, по яким судом не було прийнято відповідного рішення.

Встановлення того, що в постанові першого заступника голови арбітражного суду Одеської області від 18.01.2001 року у справі №17-2-18-3/01-3333/3 було зазначено про можливість перегляду вказаної ухвали арбітражного суду Одеської області від 10.10.2000 року по справі № 17-6-18/95/3/13 після закінчення провадження у справі про банкрутство ОП "Котовський винзавод" (17.03.2015) не наділяє господарський суд правом перегляду вказаної ухвали арбітражного суду як за чинним законодавством, так і за діючим на момент її прийняття законодавством.

Викладені в апеляційній скарзі доводи скаржника спростовуються вищевикладеним, а посилання ВКФ Модус Ко ЛТД на те, що судом першої інстанції винесена ухвала с порушенням вимог ст.79, ч.1 ст.88 ГПК України, ч.4 п.13 постанови пленуму ВГСУ від 23.03.2012 року № 6 «Про судове рішення», є необґрунтованими та ніякими доводами та доказами не підтверджується.

Таким чином колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність додаткових позовних вимог, що не були розглянуті судом під час розгляду справи № 17-6-18/95/3/13 в засіданні господарського суду, у звязку з чим відсутні підстави для винесення додаткового судового по заяві ВКФ "Модус Ко ЛТД № 68 від 31.10.2000 року стосовно перевірки ухвали вказаного арбітражного суду від 10.10.2000 року по даній справі № 17-6-18/95/3/13.

За викладених обставин, колегія суддів вважає, що ухвала господарського суду Одеської області від 18.06.2015 року по справі № 17-6-18/95/3/13 відповідає вимогам чинного законодавства та матеріалам справи, а тому вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Виробничо-комерційної фірми Модус Ко ЛТД без задоволення.

Керуючись статтями 99, 101-106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

1.Апеляційну скаргу Виробничо-комерційної фірми Модус Ко ЛТД залишити без задоволення.

2.Ухвалу господарського суду Одеської області від 18.06.2015 року по справі № 17-6-18/95/3/13 залишити без змін.

Постанова в порядку статті 105 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постанови законної сили.

Повний текст постанови

складено „04 вересня 2015 року

Головуючий суддя С.І. Колоколов

Суддя Г.П. Разюк

Суддя Н.М. Принцевська