ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

07 вересня 2015 року Справа № 915/1602/15

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Адаховської В.С.,

розглянувши матеріали

заяви кредиторів:

1) Управління Пенсійного фонду України в Новоодеському районі Миколаївської області (56600, Миколаївська область, м. Нова Одеса, вул. Червоних Партизан, буд. 63а, ідентифікаційний код 20916574),

2) ОСОБА_1 (56600, АДРЕСА_2 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1),

3) ОСОБА_2 (56600, АДРЕСА_2 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2),

4) ОСОБА_3 (56600, АДРЕСА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3),

5) ОСОБА_4 (56600, АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4),

6) ОСОБА_5 (56600, АДРЕСА_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5),

до боржника: Відкритого акціонерного товариства спеціалізованої пересувної механізованої колони Агрогазполімермонтаж (56602, Миколаївська область, м. Нова Одеса, вул. Бузька, буд. 47, ідентифікаційний код 00911960)

про порушення справи про банкрутство,

В С Т А Н О В И В:

31.08.2015 до Господарського суду Миколаївської області надійшла заява кредиторів (Управління Пенсійного фонду України в Новоодеському районі Миколаївської області (далі УПФУ в Новоодеському районі), ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5) № 3820/06 від 26.08.2015 про порушення справи про банкрутство боржника Відкритого акціонерного товариства спеціалізованої пересувної механізованої колони (ВАТ СПМК) Агрогазполімермонтаж за ознаками ст. 11 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом (далі Закон про банкрутство).

Розглянувши заяву, суд дійшов висновку про повернення її без розгляду, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону про банкрутство провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України (далі ГПК України), іншими законодавчими актами України.

Згідно зі ст. 9 Закону про банкрутство справи про банкрутство розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими ГПК України, з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 4-1 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.

Так, ч. ч. 2, 7 ст. 11 Закону про банкрутство встановлено, що до заяви про порушення справи про банкрутство додаються:

докази сплати судового збору, крім випадків, коли згідно із законом він не підлягає сплаті;

довіреність чи інший документ, що засвідчує повноваження представника, якщо заяву підписано представником;

докази того, що сума безспірних вимог кредитора (кредиторів) сукупно становить не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, якщо інше не передбачено цим Законом;

рішення суду про задоволення вимог кредитора, що набрало законної сили;

відповідна постанова органу державної виконавчої служби про відкриття виконавчого провадження з виконання вимог кредитора;

докази того, що сума вимог кредитора (кредиторів) не забезпечена повністю заставою майна боржника (за наявності застави).

До заяви кредитора додаються також:

копія виконавчого документа;

докази надсилання боржнику копії заяви і доданих до неї документів;

до заяви кредитора органу доходів і зборів чи інших органів, які здійснюють контроль за правильністю та своєчасністю справляння податків і зборів (обовязкових платежів), страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, додаються докази вжиття заходів до отримання відповідної заборгованості у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до ч. ч. 8, 9 Закону про банкрутство заява кредитора може ґрунтуватися на обєднаній заборгованості боржника за сукупністю його різних зобовязань перед цим кредитором.

Кредитори мають право обєднати свої вимоги до боржника і звернутися до суду з однією спільною заявою. Така заява підписується всіма кредиторами, які обєднали свої вимоги до боржника.

За подання заяви про порушення справи про банкрутство справляється судовий збір у порядку, передбаченому законом.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України Про судовий збір (в редакції Закону, чинній до 01.09.2015) судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до пп. 13 п. 2 ч. 2 ст. 4 вказаного Закону за подання до господарського суду заяви про порушення справи про банкрутство ставка судового збору становить 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Згідно з ч. 3 ст. 10 Закону про банкрутство справа про банкрутство порушується господарським судом, якщо безспірні вимоги кредитора (кредиторів) до боржника сукупно становлять не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, які не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку, якщо інше не передбачено цим Законом.

Безспірні вимоги кредиторів грошові вимоги кредиторів, підтверджені судовим рішенням, що набрало законної сили, і постановою про відкриття виконавчого провадження, згідно з яким відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника. До складу цих вимог, у тому числі щодо сплати податків, зборів (обовязкових платежів), не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції.

При цьому суд звертає увагу заявників, що при доведенні факту безспірності грошових вимог у заяві кредиторів повинно бути посилання на постанову, довідку або лист державної виконавчої служби, які вказують, що борг не погашений з огляду на відсутність грошових коштів боржника або на неможливість його погашення з інших підстав.

Заявниками не додано до заяви доказів щодо сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

При цьому, в заяві про порушення справи про банкрутство заявники просять суд відстрочити сплату судового збору на розумний строк, аргументуючи це майновим станом кредиторів, що перешкоджає сплаті судового збору у встановленому порядку.

Відповідно ч. 1 до ст. 8 Закону України Про судовий збір враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до п. 3.1, 3.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу (із змінами та доповненнями), єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі. При цьому оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, повязані з фінансуванням установи чи організації з державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати. Господарський суд вправі вчинити дії, про які йдеться у статті 8 Закону, і зі своєї ініціативи з наведенням в ухвалі відповідних мотивів.

У разі відстрочення або розстрочення сплати судового збору господарський суд повинен зазначити в ухвалі (про прийняття заяви чи скарги до провадження або в іншій) конкретний строк (строки) сплати судового збору, який (які) не може бути пізнішим за дату, на яку судом призначено розгляд заяви чи скарги.

Враховуючи, що заявниками не наведено обґрунтованих доводів і не подано суду доказів на підтвердження того, що їх майновий стан перешкоджає сплаті судового збору у встановленому порядку і розмірі, господарський суд не вбачає підстав для відстрочення сплати судового збору.

Також заявниками не надано рішень судів про задоволення вимог кредиторів, що набрали законної сили; доказів того, що сума вимог кредиторів не забезпечена повністю заставою майна боржника.

В матеріалах заяви кредиторів міститься лише одна постанова органу державної виконавчої служби Новоодеського районного управління юстиції від 25.06.2015 про відкриття виконавчого провадження (ВП № 47939752) з примусового виконання виконавчого листа Миколаївського окружного адміністративного суду від 15.05.2015 по адміністративній справі № 814/231/15 про стягнення з ВАТ СПМК Агрогазполімермонтаж на користь УПФУ в Новоодеському районі заборгованості в сумі 4 671,66 грн.

При цьому, як вбачається, передбачений Законом про банкрутство трьохмісячний строк після відкриття виконавчого провадження ще не сплив.

Відповідних постанов державної виконавчої служби про відкриття виконавчих проваджень з примусового виконання інших виконавчих документів, доданих до заяви, заявниками не надано.

Згідно листа Відділу державної виконавчої служби Новоодеського районного управління юстиції № 02-36/75373 від 16.06.2015, станом на 16.06.2015 на виконанні у відділі перебуває пять виконавчих проваджень про стягнення коштів на загальну суму 196 186,30 грн. з ВАТ СПМК Агрогазполімермонтаж.

Статтею 8 Закону України Про Державний бюджет України на 2015 рік установлено у 2015 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня 1 218 гривень, з 1 грудня 1 378 гривень.

Таким чином, сума безспірних вимог кредиторів до боржника сукупно повинна становити не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, тобто 365 400,00 грн. (1 218,00 грн.*300).

З огляду на викладене, вимоги заявників не є безспірними в розумінні ч. 3 ст. 10 Закону про банкрутство.

Крім цього, суд звертає увагу заявників на те, що відповідно до ст. ст. 33, 34, 36 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Письмовими доказами є документи i матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії.

Відповідно до п. 5.27 Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003, затвердженої наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55, відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів Згідно з оригіналом, назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії, засвідчуватись повинна кожна сторінка документа з відтиском печатки підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи.

Однак заявниками до заяви додано копії деяких документів, які всупереч ч. 2 ст. 36 ГПК України не засвідчені належним чином, а тому не можуть бути прийняті судом у якості належних та допустимих доказів.

У відповідності до ч. 1 ст. 15 Закону, господарський суд не пізніше пяти днів з дня надходження до господарського суду заяви про порушення справи про банкрутство повертає її та додані до неї документи без розгляду, якщо, зокрема, заява не відповідає змісту вимог, зазначених у цьому Законі; не подано доказів щодо сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі; заявник-кредитор не подав доказів неспроможності боржника виконати свої грошові зобовязання перед кредиторами в розмірі, визначеному частиною третьою статті 10 цього Закону, протягом трьох місяців після відкриття виконавчого провадження, якщо інше не передбачено цим Законом.

Згідно з положеннями п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо, зокрема, у позовній заяві не вказано обставин, на яких грунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обгрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми; не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

За таких обставин, заява № 3820/06 від 26.08.2015 підлягає поверненню заявникам без розгляду на підставі ч. 1 ст. 15 Закону про банкрутство, п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону про банкрутство повернення заяви про порушення провадження у справі про банкрутство не перешкоджає повторному зверненню з такою заявою до господарського суду у встановленому порядку.

Отже, повернення заяви про порушення справи про банкрутство не тягне обовязкових правових наслідків для заявників. Заявники не позбавлені можливості усунути допущені порушення в оформленні заяви і заново направити її до суду.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 15 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Заяву № 3820/06 від 26.08.2015 про порушення справи про банкрутство Відкритого акціонерного товариства спеціалізованої пересувної механізованої колони Агрогазполімермонтаж повернути без розгляду.

2. Заяву № 3820/06 від 26.08.2015 та додані до неї документи надіслати на адресу Управління Пенсійного фонду України в Новоодеському районі Миколаївської області (56600, Миколаївська область, м. Нова Одеса, вул. Червоних Партизан, буд. 63а).

Ухвала може бути оскаржена.

Суддя В.С. Адаховська