РІШЕННЯ

02 вересня 2015 року Справа № 913/394/15

Провадження №4/913/394/15

За позовом

Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" (скорочена назва ПАТ КБ "Приватбанк"), м. Дніпропетровськ

до Фізичної особи- підприємця ОСОБА_1, м.Сватове, Сватівський район, Луганська область

про стягнення 42 895 грн. 75 коп.

Суддя Старкова Г.М

Секретар судового засідання Антонова І.В.

У засіданні брали участь:

від позивача ОСОБА_2, довіреність № 8416-К-О від 04.11.2014;

від відповідача - представник не прибув.

В С Т А Н О В И В :

Суть спору: позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача заборгованості за договором банківського обслуговування №б/н від 04.12.2012 в сумі 42895 грн. 75 коп., в тому числі: заборгованість за кредитом в сумі 17000 грн. 00 коп., заборгованість за процентами за користування кредитом в сумі 13348 грн. 65 коп., пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором в сумі 9334 грн. 10 коп., заборгованість по винагороді за користуванням кредитом в сумі 3213 грн. 00 коп.

Позов мотивований фактом невиконання відповідачем умов договору банківського обслуговування №б/н від 04.12.2012 в частині оплати у встановлені строки кредиту та процентів.

Представник позивача у судовому засіданні 02.09.2015 заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обґрунтованість позовних вимог.

Відповідач витребувані судом документи не представив, правом на участь свого представника у судовому засіданні не скористався, хоча про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Явка учасників процесу в судове засідання не визнавалася обовязковою.

При цьому, відповідач не заявив клопотання про відкладення розгляду справи з наведенням відповідного обґрунтування необхідності такого відкладення та доданням доказів поважності неприбуття у дане судове засідання.

Відповідно до абз. 2 п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 2.1 від 26.12.2011 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції (зі змінами) в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і повернуто підприємством зв'язку з посиланням на закінчення строку зберігання поштового відправлення, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Пунктом 3.9.2 вказаної постанови Пленуму передбачено, що у випадку незявлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Таким чином, суд розглядає справу за наявними матеріалами, враховуючи наступне: сторони належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду цієї справи; будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи від позивача та відповідача не надходило; явка сторін не була визначена судом обовязковою; незявлення відповідача у засідання не перешкоджає вирішенню цього спору.

Відповідач не надав до матеріалів справи відзиву на позовну заяву та інші витребувані судом документи, що не є перешкодою для розгляду справи за наявними в ній матеріалами згідно зі статтею 75 Господарського процесуального кодексу України.

Представник позивача 23.07.2015 до канцелярії суду подав пояснення, яким визначив період нарахування заборгованості за договором. Вказане пояснення судом розглянуте та долучене до матеріалів справи з наданими до нього документами.

Дослідивши обставини справи, надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

04.12.2012 фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1, (відповідачем у справі) було підписано і подано позивачу у справі заяву про відкриття поточного рахунку.

У цій заяві зазначено, що підписавши її, відповідач згодний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, в тому числі з Умовами та Правилами обслуговування по Розрахунковим карткам, розташованим на сайті банку, тарифами банку, які разом з цією заявою та картками зі зразками підписів і відбитком печатки складають Договір банківського обслуговування.

Відповідно до Розділу 1 Загальних положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача, що діє на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 05.10.2011, керуючись законодавством України, публічно пропонує невизначеному колу осіб можливість отримання банківських послуг, для чого публікує Умови та Правила надання банківських послуг (далі - Умови та Правила).

Правила та Умови є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам.

Підписавши заяву, Банк та клієнт приєднуються і зобовязуються виконувати умови, викладені в Умовах та Правилах надання банківських послуг, Тарифах банку - Договорі банківського обслуговування в цілому. Відносини між банком та клієнтом можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього Договору, так і шляхом обміну інформацією/узгодження по питанням банківського обслуговування з клієнтом через web-сайт банку.

Отже, враховуючи вищевикладене, заява про відкриття поточного рахунку зі зразками підписів та відбитком печатки від 04.12.2012 разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами, що розташовані на офіційному сайті банку, складають договір банківського обслуговування №б/н від 04.12.2012.

Відповідно до Договору банківського обслуговування №б/н від 04.12.2012 відповідачу було відкрито поточний рахунок № 7275.

Банк за наявністю вільних грошових ресурсів здійснює обслуговування кредитного ліміту за рахунок кредитних коштів в межах ліміту, про розмір якого банк повідомляє клієнта на свій розсуд або у письмовій формі, або через встановлені засоби електронного звязку банку та клієнта. Порядок встановлення, зміни ліміту, погашення заборгованості та розмір процентної ставки за використання кредитного ліміту регламентується Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, розташованих у сіті Інтернет на сайті Банку, які разом з цією анкетою (заявою) складають Договір банківського обслуговування.

Так, умови надання, використання та обслуговування кредитного ліміту, а також будь-які операції з ним, визначені в розділі 3.2.1 Умов та Правил.

Пункт 3.2.1.1.1 Умов та Правил визначає, що кредитний ліміт на поточний рахунок (далі - кредит) надається на поповнення обігових коштів та здійснення поточних платежів Клієнту, в межах кредитного ліміту. Про розмір ліміту Банк повідомляє Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного звязку Банку та Клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms-повідомлення або інших). Банк здійснює обслуговування ліміту Клієнту, що здійснюється шляхом проведення його платежів зверх залишку коштів на поточному рахунку Клієнта, за наявністю вільних грошових ресурсів, за рахунок кредитних коштів в межах ліміту, шляхом дебетування. При цьому виникає дебетове сальдо.

Банк виконував свої зобовязання за Договором банківського обслуговування шляхом надання кредитних коштів, що підтверджується наданими суду меморіальними ордерами (а. с. 65-67).

В порушення умов договору відповідачем не виконувалися взяті на себе зобовязання щодо погашення кредиту, сплати відсотків та винагороди у встановлені договором строки.

У звязку з несвоєчасним виконанням укладеного договору банківського обслуговування №б/н від 04.12.2012 станом на 10.04.2015 відповідач має заборгованість у розмірі 42 895 грн. 75 коп., яка складається з заборгованості за кредитом, заборгованості за відсотками, пені за несвоєчасність виконання зобов'язань, заборгованості по винагороді за користуванням кредитом.

Заборгованість за кредитом складає 17000 грн. 00 коп. за період з 02..12.2013 по 10.04.2015 та заборгованість за відсотками за користування кредитом складає 13 348 грн. 65 коп. за період з 28.08.2013 по 10.04.2015.

Відповідно до п. 3.2.1.4.1. Умов та Правил за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку клієнта Клієнт сплачує відсотки, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від строку користування кредитом (диференційна відсоткова ставка).

За період використання кредиту з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнуління дебетового сальдо в одну з дати з наступного 20-го до 25 числа місяця, розмір відсоткової ставки становить 0 % річних від суми залишку непогашеної заборгованості (п. 3.2.1.4.1.1. Умов та Правил).

При не обнулінні дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнулінню, протягом 90 днів з останньої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, Клієнт сплачує Банку за користування кредитом проценти у розмірі 36% річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнулінню (п. 3.2.1.4.1.2. Умов та Правил).

При порушенні Клієнтом будь-якого з грошових зобовязань Клієнт сплачує Банку відсотки за користування кредитом у розмірі 56% річних від суми остатку непогашеної заборгованості (п. 3.2.1.4.1.3. Умов та Правил).

Згідно з п. 3.2.1.4.4 Умов та Правил Клієнт сплачує Банку винагороду за використання ліміту 1-го числа місяця у розмірі 0,9% від суми максимального сальдо кредиту, який існував на кінець банківського дня за попередній місяць. Клієнт доручає банку здійснити списання винагороди зі своїх рахунків.

У відповідача утворилась заборгованість по винагороді за користування кредитом у розмірі 3213 грн. 00 коп. Дана заборгованість виникла за період з 02.09.2013 по 10.04.2015.

Відповідно до п. 3.2.1.5.1 Умов та Правил при порушені Клієнтом будь-якого з обовязків щодо сплати відсотків за користування кредитом, передбачених п. п. 3.2.1.2.2.2, 3.2.1.4.1, 3.2.1.4.2., 3.2.1.4.3, строків повернення кредиту, передбачених п. п. 3.2.1.1.8, 3.2.1.2.2.3, 3.2.1.2.3.4, винагороди, передбаченої п. п. 3.2.1.2.2.5, 3.2.1.4.4, 3.2.1.4.5, 3.2.1.4.6, Клієнт виплачує Банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який виплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Згідно п. 3.2.1.5.4 Умов та Правил нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобовязань, передбаченої п. 3.2.1.0.5.1, 3.2.1.5.2, 3.2.1.5.3, здійснюється протягом 3 років з дня, коли відповідне зобовязання мало бути виконано клієнтом.

Станом на 10.04.2015 пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором за період з 03.09.2013 по 10.04.2015 складає 9334 грн. 10 коп.

Позивачем на адресу відповідача направлена претензія № 21204LG26S012 від 23.01.2014 з вимогою про сплату заборгованості за договором банківського обслуговування №б/н від 04.12.2012 на загальну суму 20552 грн. 60 коп.(а.с.54-57). Відповідач відзив на претензію не надав. Оплату за вказаним договором не провів.

За таких обставин, позивач звернувся до господарського суду Луганської області з даним позовом.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення з таких підстав.

Згідно зі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

На підставі статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами існують кредитні відносини.

Відповідно до ч. 2 ст. 345 Господарського кодексу України кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов'язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

У відповідності до ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони; правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку; правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною /сторонами/.

Правила та Умови є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам.

Підписавши заяву, Банк та клієнт приєднуються і зобовязуються виконувати умови, викладені в Умовах та Правилах надання банківських послуг, тобто уклали відповідний договір, який містить умови щодо надання кредиту.

Відповідно до приписів статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 цього ж Кодексу передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Порушенням зобов'язання, у відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, тобто - неналежне виконання.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Статтею 612 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Грошовим є зобов'язання, за яким боржник зобов'язується сплатити кредитору певну суму грошових коштів.

Згідно зі статтею 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобовязань є підставою для застосування господарських санкцій передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За приписами статті 173 Господарського кодексу України один субєкт господарського зобовязання повинен вчинити певну дію на користь іншого субєкта, а інший субєкт має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку, а саме: виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо.

Згідно з ч. 3 ст. 346 ГК України кредити надаються банком під відсоток. Надання безвідсоткових кредитів забороняється, крім випадків, передбачених законом.

Із наведеною нормою узгоджується ч. 1 ст. 1054 ЦК України, якою передбачено, що за кредит ним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Статтею 1056-1 ЦК України встановлено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фі ксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно зі ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Факт надання кредиту підтверджено матеріалами справи.

Судом встановлено факт порушення відповідачем зобовязань за договором банківського обслуговування №б/н від 04.12.2012, а саме: відповідач не виконав зобовязання щодо повернення кредиту, сплати відсотків та винагороди в терміни, передбачені вищезазначеним договором.

Відповідач доказів належного виконання умов кредитного договору не надав, доказів оплати заборгованості за кредитами та процентами суду також не представив.

Наслідки порушення договору позичальником передбачені ч. 2 ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України відповідно до яких, якщо договором передбачений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частки позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, які належать йому згідно ст. 1048 ЦК України.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Дострокове повернення позичальником всієї заборгованості за Кредитним договором є способом цивільно-правової відповідальності боржника, яка передбачена ст. 1050 ЦК України.

На час прийняття рішення у цій справі відповідачем не подано допустимих доказів на спростування позовних вимог, та обставин справи, встановлених судом.

Матеріалами справи підтверджено, що за останнім утворилась прострочена заборгованість за кредитом у розмірі 17000 грн. 00 коп., заборгованість за відсотками за користування кредитом у розмірі 13348 грн. 65 коп., заборгованість по винагороді за користування кредитом у розмірі 3213 грн. 00 коп.

Щодо заявленої вимоги позивача про стягнення з відповідача пені за несвоєчасне виконання зобовязань за договором в сумі 9334 грн. 10 коп. за період з 03.09.2013 по 10.04.2015, суд зазначає наступне.

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобовязання, настають наслідки, передбачені договором або законом, в тому числі, сплата неустойки.

Приписами ст. 230 Господарського кодексу України також встановлено, що у разі порушення учасником господарських відносин правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежне виконання господарського зобовязання, він зобовязаний сплатити штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, пеня, штраф).

Згідно з п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Оскільки відповідач допустив прострочення зобовязань за договором, йому на підставі наведених вище норм чинного законодавства, п. 3.2.1.5.1, п. 3.2.1.5.4 Умов та Правил нараховано та заявлено до стягнення пеню за несвоєчасність виконання зобовязань у розмірі 9334 грн. 10 коп. за період з 03.09.2013 по 10.04.2015.

Перевіривши розрахунок розміру пені, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленої до стягнення суми пені за вказаний період.

Станом на день розгляду справи сторонами не надано доказів погашення заявлених до стягнення сум.

Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитом в сумі 17 000 грн. 00 коп., заборгованість за процентами за користування кредитом в сумі 13 348 грн. 65 коп., пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором в сумі 9334 грн. 10 коп., заборгованість по винагороді за користуванням кредитом в сумі 3213 грн. 00 коп.

Згідно зі статтею 49 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору у сумі 1827 грн. 00 коп. покладаються на відповідача.

У судовому засіданні 02.09.2015 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу суд,-

В И Р І Ш И В :

1. Позов Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" (скорочена назва ПАТ КБ "Приватбанк") до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення 42 895 грн. 75 коп. задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, вул.Горького,75, м. Сватове, Сватівський район, Луганська область, ідентифікаційний код НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", 49094, вул. Набережна Перемоги,буд. 50, м. Дніпропетровськ, , заборгованість за кредитом в сумі 17 000 грн. 00 коп., заборгованість за процентами за користування кредитом в сумі 13 348 грн. 65 коп., пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором в сумі 9334 грн. 10 коп., заборгованість по винагороді за користуванням кредитом в сумі 3213 грн. 00 коп., витрати зі сплати судового збору в сумі 1827 грн. 00 коп., видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 92 Господарського процесуального кодексу України рішення може бути оскаржено до апеляційної інстанції протягом десятиденного строку.

Повне рішення складено і підписано 08.09.2015.

Суддя Г.М.Старкова