ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

03.09.15р. Справа № 904/1476/14

За заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю "Лерс", м. Павлоград Дніпропетровської області

про розстрочку виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 20.05.2015 року

у справі:

за позовом Комунального підприємства "Павлоградтеплоенерго", м. Павлоград Дніпропетровської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лерс", м. Павлоград Дніпропетровсбкої області

про стягнення 96 866, 55 грн. заборгованості по оплаті за спожиту теплову енергію

Суддя Крижний О.М.

Представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача (заявника): не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 20.05.2014 року позов задоволено повністю, а саме:

- стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕРС" на користь Комунального підприємства "Павлоградтеплоенерго" основний борг у сумі 96 866, 55 грн., судовий збір у сумі 1 937, 32 грн.

Рішення суду набрало законної сили.

На виконання рішення суду 28.05.2014 року видано наказ.

18.08.2015 року до господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Лерс" надійшла заява про розстрочку виконання рішення суду, яка за своєю правовою природою є заявою про відстрочення рішення суду, у якій заявник просить розстрочити виконання рішення від 20.05.2014 року по справі 904/1476/14 до 03.02.2017 року з моменту винесення ухвали.

Приватне акціонерне товариство "Лерс" мотивує заявлені вимоги нестабільною соціально-економічною ситуацією в Україні та тяжким фінансовим станом підприємства.

Згідно автоматизованої системи розподілу заяву про розстрочення виконання рішення по справі № 904/1476/14 передано судді Крижному О.М. у зв'язку з відпусткою судді Бондарєва Е.М.

Суддею Крижним О.М. було направлено запит справи № 904/1476/14 на сектор судді Бондарєва Е.М. Справа була надана 26.08.2015 року.

Ухвалою господарського суду від 26.08.2015 року заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Лерс" про розстрочку виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 20.05.2014 року прийнята до розгляду, розгляд заяви призначений у засіданні на 03.09.15р. о 14:00 год.

Представники заявника та позивача по справі у судове засідання не з'явились, про день, час, та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

03.09.2015 року від заявника та від позивача по справі надійшли письмові заяви із проханням відкласти розгляд заяви про розстрочку виконання рішення суду.

Стосовно наведених клопотань господарський суд зазначає, що згідно ст. 121 Господарського процесуального кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Враховуючи обставини того, що суд обмежений у строку розгляду вказаної заяви, клопотання сторін про відкладення розгляду заяви задоволенню не підлягає.

Крім того, згідно п. 3.9.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами.

Зокрема, у поданій до суду заяві про відкладення розгляду справи Товариство з обмеженою відповідальністю "Лерс" просить відкласти розгляд справи для надання додаткових доказів, однак дані щодо того, які саме докази заявник має намір подати, не вказані.

У той же час, суд зазначає, що відмова у задоволенні заяви про відкладення розгляду справи не перешкоджає повторному зверненню із заявою про відстрочення виконання рішення суду до господарського суду в загальному порядку.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Лерс" мотивує заявлені вимоги тяжким фінансовим станом підприємства, зменшенням прибутку товариства порівняно з минулим періодом, наявністю заборгованость перед контрагентами, складними інфляційними процесами у державі.

Також, заявник зазначає, що у контрагентів Товариства з обмеженою відповідальністю "Лерс" наявна заборгованість перед підприємством, тому відстрочення виконання рішення суду надасть можливість сплатити грошові кошти за вказаним рішенням належним чином.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 Господарського процесуального кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Пунктом 7.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 року №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" передбачено право господарського суду за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за власною ініціативою у виняткових випадках залежно від обставин справи відстрочити, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови (далі - рішення), змінити спосіб та порядок їх виконання.

Відповідно до п. 7.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 року № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України": підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 Господарського процесуального кодексу України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Згідно з ч. 1 ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Між тим, подаючи клопотання про відстрочку виконання рішення суду заявник у якості підтвердження свого скрутного матеріального становища додає звіт про фінансові результати за I квартал 2015 року, у якому також наявні результати діяльності підприємства за 2014-й рік.

Викладені відповідачем обставини та матеріали справи не дозволяють стверджувати про наявність достатніх підстав для задоволення клопотання.

Вирішуючи питання про розстрочку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, стихійне лихо, інші надзвичайні події, тощо.

Так, даний спір виник з вини відповідача, складний економічний стан підприємства не є безумовною підставою для розстрочення виконання рішення суду.

З наданого відповідачем звіту про фінансові результати за I квартал 2015 року вбачається, що стан підприємства у 2014 році, коли заявник повинен був оплатити заборгованість, був кращим, ніж на момент подання заяви про відстрочення виконання рішення суду, тобто стан товариства погіршився, але за ризик діяльності відповідає безпосередньо саме підприємство.

Також, заявник не надав до суду належного обґрунтування та доказів стосовно строку відстрочення виконання рішення - до 03.02.2017 року.

У той же час, заборгованість заявника становить суму у розмірі 96 866,55 грн., яка не є досить великою, відповідач по справі не оплачує дану заборгованість протягом досить тривалого часу та просить даний час продовжити шляхом відстрочення виконання рішення суду додатково на тривалий термін (до 03.02.2017 року).

Законодавець пов'язує розстрочку виконання судового рішення у судовому порядку з об'єктивними, непереборними, іншими словами виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Наведені відповідачем підстави для відстрочення виконання судового рішення, зокрема, фінансове становище, не є тими виключними обставинами, які дають підстави для розстрочки виконання судового рішення.

Також суд зазначає, що фінансове становище відповідача, яке на думку самого відповідача є скрутним, утворилось внаслідок його господарської діяльності, а не в силу якихось об'єктивних, незалежних від відповідача обставин. Сторони по справі знаходяться в рівнозначних економічних умовах.

Вказане є підставою для відмови у відстроченні виконання рішення.

Також, при розгляді заяви суд враховує положення міжнародного договору, а саме статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що передбачає право на справедливий суд. Під терміном справедливий судовий розгляд розуміється у тому числі забезпечення реального виконання рішення, на що Європейський суд з прав людини неодноразово звертав увагу держав - членів Ради Європи. Обовязок забезпечення механізмів реалізації права на справедливий суд покладено на держави-учасниці Конвенції.

Відповідно до частини 1 статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Європейський суд з прав людини під терміном "власність" розуміє також грошові кошти, що підлягають оплаті за поставлений товар. Невиконанням обовязку щодо оплати продукції відповідач порушує права позивача, безпідставно не перераховуючи кошти (вартість товару) у власність позивача.

Надання за вищезазначених обставин відповідачеві можливості тимчасово не виконувати рішення суду (розстрочка) буде порушенням права власності позивача у розумінні ч.1 ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Лерс" про відстрочення виконання рішення суду задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Лерс" про відстрочення виконання рішення суду відмовити у повному обсязі.

Відмова у задоволенні заяви про відстрочення виконання рішення суду не перешкоджає повторному зверненню з даною заявою до господарського суду в загальному порядку.

Суддя ОСОБА_1