ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

"08" вересня 2015 р. Справа № 911/1862/14

Суддя Черногуз А.Ф., перевіривши заяву Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області про виправлення помилки у наказі господарського суду Київської області від 17.01.2015 у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Ніко до Приватного акціонерного товариства ОСОБА_1 Україна про стягнення боргу,

За участі представників:

ГДКСУ у Київській області: ОСОБА_1 (дов. №15-30/14 від 15.06.2015);

позивача: ОСОБА_2 (дов. б/н від 02.03.2015);

відповідача: не зявився.

УСТАНОВИВ:

У провадженні господарського суду Київської області знаходилась справа №91/1862/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Ніко до Приватного акціонерного товариства ОСОБА_2 Україна про стягнення боргу.

Рішенням господарського суду Київської області від 22.07.2014 позовні вимоги задоволено повністю, вирішено стягнути з Приватного акціонерного товариства ОСОБА_2 Україна () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю НІКО () 46923,59 грн боргу, а також 1827,00 грн судового збору; повернути Товариству з обмеженою відповідальністю НІКО () з державного бюджету України 17927,42 грн судового збору.

29.09.2014 та 17.01.2015 на виконання вказаного рішення видано накази.

26.08..2015 через канцелярію господарського суду Київської області надійшла заява Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області №15.13/300-5046 від 11.08.2015 про виправлення описки в наказі від 17.01.2015 на виконання рішення господарського суду Київської області від 22.07.2014.

Ухвалою від 27.08.2015 розгляд заяви призначено на 08.09.2015.

У судовому засіданні 08.09.2015 суд заслухав пояснення представників ГДКСУ у Київській області та позивача. Відповідач у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив.

В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що в наказі допущено помилку в зазначенні боржника, а саме замість: Головного управління Державної казначейської служби у Київській області необхідно вказати: Державний бюджет України.

Повно та всебічно дослідивши заяву Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області та матеріали господарської справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 8 Закону України Про виконавче провадження стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.

Тобто, боржником є фізична або юридична особа, а Державний бюджет України не є юридичною особою це план формування та використання фінансових ресурсів для забезпечення завдань і функцій, які здійснюються відповідно органами державної влади, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування протягом бюджетного періоду.

Частиною 3 статті 8 Закону України Про виконавче провадження за виконавчим документом про стягнення в дохід держави коштів або про вчинення інших дій на користь чи в інтересах держави від її імені виступає орган, за позовом якого судом винесено відповідне рішення, або орган державної влади (крім суду), який відповідно до закону прийняв таке рішення. За іншими виконавчими документами про стягнення в дохід держави коштів або про вчинення інших дій на користь чи в інтересах держави від її

імені виступають органи доходів і зборів.

Також, суд звертає увагу на те, що статтею 18 Закону України Про виконавче провадження встановлені вимоги до виконавчого документа, згідно з нормою якої у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника

тощо;

4) резолютивна частина рішення;

5) дата набрання законної (юридичної) сили рішенням;

6) строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

За результатами розгляду заяви Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області №15.13/300-5046 від 11.08.2015 про виправлення описки в наказі від 17.01.2015 на виконання рішення господарського суду Київської області від 22.07.2014, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що доводи заявника, викладені в заяві є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до вимог Закону України Про виконавче провадження боржником є юридична особа, визначена виконавчим документом із зазначенням повного найменування, ідентифікаційного коду суб'єкта господарської діяльності та місцезнаходження.

Відповідно до ст. 117 Господарського процесуального кодексу України господарський суд розглядає заяву в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і виносить ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви господарський суд має право своєю ухвалою зупинити стягнення за наказом, а також витребувати наказ.

Крім того, суд доводить до відома сторін, що в порядку ст. 117 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, за заявою стягувача або боржника, у разі якщо наказ було видано помилково, може визнати наказ таким, що не підлягає виконанню.

Відтак, з огляду на вищевикладене, керуючись ст.ст. 117, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у задоволенні заяви Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області №15.13/300-5046 від 11.08.2015 про виправлення описки в наказі від 17.01.2015 на виконання рішення господарського суду Київської області від 22.07.2014.

2. Копію ухвали надіслати сторонам у справі.

Суддя А.Ф. Черногуз