ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2015 р. Справа № 923/1363/15

Господарський суд Херсонської області у складі судді Гридасова Ю.В. при секретарі Зуденко Є.С., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Міського комунального підприємства "Херсонтеплоенерго", м. Херсон,

до Міського комунального підприємства "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Херсона", м. Херсон,

про стягнення 42 180 грн. 73 коп.,

за участю представників:

позивача - ОСОБА_1, представник, дов. № 270-15 від 02.02.15р.;

відповідача - ОСОБА_2, представник, дов. № 01/04-08/524 від 18.03.15р

Позивач звернувся до господарського суду Херсонської області з позовною заявою у якій просить стягнути з відповідача 10286 грн. 96 коп. пені, 845 грн. трьох відсотків річних, 31048 грн. 77 коп. збитків від інфляції, відповідно до умов договору від 06.11.06 р. № 749 про постачання теплової енергії з додатковою угодою від 01.10.2011 року.

Представник позивача в ході судового засідання підтримав вимоги, викладені у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти позовних вимог, відповідно до відзиву на позовну заяву, посилаючись на наступні обставини. На даний час діяльність підприємства - відповідача є збитковою, що підтверджується балансом та звітом про фінансові результати підприємства. Станом на 31.03.2015 року збитки підприємства склали 33180 тис. грн.,-дебіторська заборгованість 37156 тис. грн. Станом на 30.06.2015 року збитки підприємства склали 35963 тис. грн., дебіторська заборгованість 39959 тис. грн. Діючи тарифи на послуги з водопостачання та водовідведення для населення, затвердженні постановою НКРЕ України, не покривають собівартість зазначених послуг. Борг місцевого бюджету по відшкодуванню різниці в тарифах перед МКП «ВУВКГ м.Херсона» складає 28239, 3 тис. грн., борг державного бюджету 43947,1 тис. грн. Відшкодування з місцевого бюджету не здійснювалися. На даний час заборгованість по податкам та зборам складає 3971557,71 гривень (892345,00 гривень + 680283,71 гривень + 1678929,67 гривень + 719999,33 гривень). Органами ДФС заявлено до Херсонського окружного адміністративного суду подання про стягнення даної заборгованості та винесено відповідні постанови про їх стягнення, йде процедура по примусовому стягненню заборгованості. МКП «ВУВКГ м. Херсона» не має фінансової можливості одночасно сплатити всі зобов'язання в повному обсязі, в тому числі зобов'язання по податкам та зборам. Штрафні санкції, що були нараховані Позивачем, є надмірно великі порівняно із збитками підприємства-відповідача. Оскільки позивачем заявлені до стягнення 3 % річних та інфляційні втрати, то, на думку відповідача, в сукупності цих сум, позивач компенсує всі свої втрати від несвоєчасного виконання грошових зобов язань на принципах справедливості. Позивачем не надано жодного доказу на підтвердження завдання йому збитків. Окрім того, відповідачем було виконано в повному обсязі зобов'язання по оплаті за надані послуги за договором № 749. На думку відповідача, одночасне стягнення вищезазначеної суми пені та штрафних санкцій, які заявлені позивачем, призведе до зупинки централізованого водопостачання та водовідведення цілого міста, що негативно вплине на соціально-економічний стан та санітарно-епідеміологічне благополуччя населення м. Херсона. Відповідач просить зменшити розмір санкцій, які заявлені позивачем, до 100 гривень.

У судовому засіданні 03.09.15 оголошено вступну та резолютивну частини рішення по справі.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, що прибули в судове засідання, дослідивши матеріали справи, господарський суд

в с т а н о в и в :

06.11.2006 року між Міським комунальним підприємством «Виробниче управління водопровідно - каналізаційного господарства м. Херсона» (надалі за текстом рішення - Відповідач) та Міським комунальним підприємством «Херсонтеплоенерго» (надалі за текстом рішення - Позивач) укладено договір № 749 про постачання теплової енергії з додатковою угодою від 01.10.2011 року (надалі за текстом рішення - Договір).

Відповідно до умов Договору МКП "Херсонтеплоенерго" зобов'язалось виробити та поставити теплову енергію в обумовлених договором обсягах (п. 1.1. Договору), а МКП "ВУВКГ" зобов'язалось приймати теплову енергію і оплачувати її за тарифами у строки передбачені цим Договором.

Згідно умов п. 6.1. Додаткової угоди до договору, що регулює порядок оплати, оплата за спожиту теплову енергію здійснюється в грошовій формі за тарифами, затвердженими у установленому порядку.

П. 6.6. Додаткової угоди до Договору передбачено, що оплата за теплову енергію здійснюється Споживачем не пізніше 25 числа місяця, що наступає за розрахунковим.

Підтвердженням факту поставку теплової енергії з січня 2014 року по березень 2015 року є підписані Відповідачем актами здачі - приймання робіт та супровідні листи, щодо вручення рахунків та актів здачі приймання робіт.

Відповідач в порушення умов Договору не своєчасно розраховувався за отримані послуги з січня 2015 р. по березень 2015 р., сплативши Позивачу грошові кошти за отримані послуги за період листопада 2014 року по березень 2015 року. Станом на 20.04.2015 р. заборгованість становить 280 493 грн. 69 коп.

Відповідно до п. 7.3.3. Договору за несвоєчасну оплату за спожиту теплову енергію у встановлений договором термін, згідно ст. 231 Господарського кодексу України від 16.01.2003 р., нараховується пеня в розмірі 0,1 відсотка вартості наданих послуг за кожен день прострочення платежу, але не більше 100% боргу.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України (435-4) неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 2 статті 551 ЦК України передбачено, що вразі, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань" (№ 543/96-ВР від 22.11.1996 р.) платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін (ст. 1 Закону). Розмір пені, передбачений статтями 1 та 2 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу, та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня (Стаття 3 Закону, із змінами, внесеними згідно із Законом N 2921-III (2921-14) від 10.01.2002 ).

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкової території", суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують нежилі будинки і приміщення, належні їм на праві власності або орендовані ними на підставі договору, для провадження цієї діяльності за несвоєчасні розрахунки за спожиті комунальні послуги сплачують пеню в розмірі одного відсотка від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, якщо інший розмір пені не встановлено угодою сторін, але не більше 100 відсотків загальної суми боргу.

Статтею 232 (ч. 6) Господарського кодексу України (436-4) встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

За поданим позивачем розрахунком та згідно вимог зазначеного законодавства, розмір пені становить 10286,96грн.

Відповідно до вимог частини 2 статті 625 ЦК України (435-4) боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За розрахунком позивача, розмір сум з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3 % річних становить відповідно 31048,77грн. та 845,00грн.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до положень ст. 526 Цивільного кодексу України (435-4) зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З огляду на вказані обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині, щодо стягнення 31048грн.77коп. з урахуванням встановленого індексу інфляції, 845грн.00коп. з урахуванням 3% річних, 5143грн.48коп. пені, а заперечення відповідача проти вказаної частини позовних вимог не приймаються судом до уваги.

Розмір суми пені, заявленої до стягнення, підлягає зменшенню на 50% (на 5143,48грн.) за наступних обставин.

Відповідно до п. 3 ст. 83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язанн.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Діяльність підприємства - відповідача є збитковою, що підтверджується балансом та звітом про фінансові результати підприємства. Станом на 31.03.2015 року збитки підприємства склали 33180 тис. грн.,-дебіторська заборгованість 37156 тис. грн. Станом на 30.06.2015 року збитки підприємства склали 35963 тис. грн., дебіторська заборгованість 39959 тис. грн. Діючи тарифи на послуги з водопостачання та водовідведення для населення, затвердженні постановою НКРЕ України, не покривають собівартість зазначених послуг. Борг місцевого бюджету по відшкодуванню різниці в тарифах перед МКП «ВУВКГ м. Херсона» складає 28239, 3 тис. грн., борг державного бюджету 43947,1 тис. грн. При цьому, відповідачем було виконано в повному обсязі зобов'язання по оплаті за надані послуги за договором № 749

Вказані обставини свідчать про наявність підстав для часткового задоволення клопотання відповідача про зменшення штрафних санкцій, та зменшення пені на 50%.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі зазначених вище норм матеріального права, керуючись ст. ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України,

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Міського комунального підприємства "Виробниче управління водопровідно - каналізаційного господарства міста Херсона" (адреса - 73000, м. Херсон, пл. ім. Ю.Тутушкіна, 9, ) на користь Міського комунального підприємства "Херсонтеплоенерго" (адреса - 73003, м. Херсон, Острівське шосе, 1, код ЄДРПОУ - 31653320) 31048грн.77коп. з урахуванням встановленого індексу інфляції, 845грн.00коп. з урахуванням 3% річних, 5143грн.48коп. пені, 1827грн.00коп. витрат по сплаті судового збору. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

3. В задоволенні іншої частини позову відмовити.

(Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом).

Повне рішення складено 07 вересня 2015 р.

Суддя Ю.В. Гридасов