УХВАЛА

31.08.2015Справа № 910/20327/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УМИГ МЬЮЗІК»

до Публічного акціонерного товариства «Інтеграл-банк»

про зобов'язання вчинити дії

Суддя Бондарчук В.В.

Представники:

від позивача: Гринник М.Ю., Вороніна М.І.;

від відповідача: Стовбун О.Й.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Товариство з обмеженою відповідальністю «УМИГ МЬЮЗІК» (далі-позивач) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Інтеграл-банк» (далі-відповідач) про:

- зобов'язання відповідача виконати платіжні доручення позивача № 46 від 03.06.2015, № 47 та № 51 від 04.06.2015 про перерахування коштів шляхом списання з рахунку платника № 01 грошових коштів в загальній сумі 4 828 721, 89 грн. та перерахувати їх на поточний рахунок № 6600 в АТ «УкрСиббанк», МФО 351005;

- стягнення з відповідача на користь позивача пені у розмірі 444 758, 60 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором банківського рахунка № 009-12/20670 від 14.05.2014.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 10.08.2015 порушено провадження у даній справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 31.08.2015 за участю представників сторін, яких зобов'язано надати суду певні документи.

21.08.2015 через загальний відділ діловодства суду представник позивача подав заяву про забезпечення позову, в якій просить суд вжити заходів по забезпеченню позову шляхом:

- накладення арешту на грошові кошти відповідача, що обліковуються на рахунку № 1 в Головному управлінні Національного банку України по м. Києву та Київській області, МФО 321024, а також на інших банківських рахунках Публічного акціонерного товариства «Інтеграл-банк»;

- накладення арешту на рухоме і нерухоме майно Публічного акціонерного товариства «Інтеграл-банк» із забороною відчужувати таке майно, на загальну суму 5 348 387, 49 грн., в тому числі 74 907, 00 грн. судового збору за подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову.

Також, 28.08.2015 через загальний відділ діловодства суду представник позивача подав клопотання про здійснення фіксування судового процесу.

У даному судовому засіданні представник позивача підтримав подану заяву про забезпечення позову.

Представник відповідача у судовому засіданні поклався на розсуд суду щодо задоволення заяви про забезпечення позову.

Ознайомившись із поданою заявою позивача про забезпечення позову, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Обґрунтовуючи подану заяву про забезпечення позову, позивач зазначає, що на підставі договору банківського рахунка № 009-12/20670 від 14.05.2014, укладеного між сторонами, відповідач відкрив позивачу рахунок та взяв на себе зобов'язання здійснювати розрахунково-касове обслуговування, у зв'язку з настанням строку чергової виплати роялті (винагороди) правовласникам, позивач звернувся до відповідача для їх перерахуванням з платіжними дорученнями № 46 від 03.06.2015, № 47 та № 51 від 04.06.2015, проте всупереч умовам договору та вимогам чинного законодавства України, станом на 21.08.2015 відповідач не виконав розрахункові документи, причин невиконання не повідомив.

Таким чином, невжиття заходів до забезпечення позову матиме наслідком неможливість виконання рішення господарського суду у зв'язку з виведенням коштів з рахунків Публічного акціонерного товариства «Інтеграл-банк», зокрема, відповідач може вчинити дії з переведення або повного використання коштів на рахунках.

Так, відповідно до ст. 65 Господарського процесуального кодексу України, з метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору суддя вчиняє певні дії по підготовці справи до розгляду, в тому числі вирішує питання про вжиття заходів до забезпечення позову.

Статтями 66, 67 ГПК України, передбачено право господарського суду за заявою сторони або з своєї ініціативи вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду. Позов забезпечується в тому числі й забороною відповідачеві вчиняти певні дії.

В постанові Пленуму ВГСУ від 26.12.2011р. №16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» сформульована позиція Вищого господарського суду України про доцільність вирішення питання про вжиття забезпечувальних заходів саме на стадії підготовки справи до розгляду.

Тож, заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Питання про забезпечення позову може вирішуватися господарським судом як без проведення окремого судового засідання, так і в засіданні з викликом представників сторін, інших учасників судового процесу із заслуховуванням їх думки.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обираючи, який саме захід забезпечення позову слід застосовувати у тій чи іншій справі, господарський суд повинен виходити з такого. У позовному провадженні піддані арешту кошти слід обмежувати розміром суми позову та можливих судових витрат. Накладення господарським судом арешту на рахунки боржника чинним законодавством не передбачене, але господарський суд вправі накласти арешт на кошти, які обліковуються на рахунках у банківських або в інших кредитно-фінансових установах, у межах розміру сум позовних вимог та можливих судових витрат. Відомості про наявність рахунків, їх номери та назви відповідних установ, в яких вони відкриті, надаються суду заявником.

В п. 9 постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011р. №16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» встановлено, що виносячи ухвалу про заборону відповідачеві вчиняти певні дії, господарський суд повинен точно визначити, які саме дії забороняється вчиняти. Помилковими слід визнавати ухвали, якими боржникам забороняється користуватись їх майном, якщо через особливості цього майна користування ним не тягне знищення або зменшення його цінності. За наявності підстав для застосування такого заходу до забезпечення позову господарський суд може заборонити витрачання майна на власні потреби, відчуження його у будь-який спосіб, у тому числі здійснення тих чи інших платежів або перерахування авансом певних сум тощо. Якщо з урахуванням особливостей майна користування ним не тягне за собою його знищення або зменшення його цінності, то для задоволення заяви про забезпечення позову шляхом заборони відповідачеві користуватися таким майном підстави, як правило, відсутні.

Такі правила повинні застосовуватись і до інших осіб, яким на підставі статті 67 ГПК України забороняється вчинення дій щодо предмета спору.

Господарський суд не повинен вживати таких заходів до забезпечення позову, які фактично є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Як випливає зі змісту позовної заяви, предметом спору у даній справі є зобов'язання відповідача виконати платіжні доручення за № 46 від 03.06.2015, № 47 та № 51 від 04.06.2015 на перерахування коштів відповідно до договору банківського рахунка № 009-12/20670 від 14.05.2014, спір виник між сторонами внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов'язань щодо своєчасного виконання розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком Товариства з обмеженою відповідальністю «УМИГ МЬЮЗІК» на підставі вищевказаного договору.

Тож, на підставі вищезазначеного, накладення арешту на кошти, що обліковуються на рахунках Публічного акціонерного товариства «Інтеграл-банк» в межах суми позову, за висновком суду у даному випадку є заходом, спрямованим на збереження грошових коштів, що є предметом спору у даній справі та гарантією виконання судового рішення у даній справі, у разі задоволення позову.

Таким чином, приймаючи до уваги інтереси сторін, за висновками суду, вжиття вказаних заходів забезпечення пов'язано з предметом позовних вимог, є адекватним, розумним і співмірним заходом до забезпечення позову у даній справі та відповідає принципу забезпечення збалансованості інтересів відповідача та позивача, а також не порушує прав та охоронюваних законом інтересів відповідача у справі чи інших осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

У зв'язку з наведеним, подана заява щодо вжиття заходів до забезпечення позову визнається судом обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

При цьому, обраний спосіб забезпечення позову співвідноситься з предметом позову, а отже існує конкретний зв'язок між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, а тому вжитий судом захід до забезпечення позову спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення, у разі задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 65, 66, 67 ГПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «УМИГ МЬЮЗІК» про забезпечення позову задовольнити частково.

2. До вирішення спору у справі № 910/20327/15 по суті та набрання рішенням суду законної сили вжити заходи до забезпечення позову, а саме:

1) накласти арешт на грошові кошти Публічного акціонерного товариства «Інтеграл-банк» (03057, м. Київ, проспект Перемоги, буд. 52/2, ідентифікаційний код - 22932856), що обліковуються на рахунку № 1 в Головному управлінні Національного банку України по м. Києву та Київській області, МФО 321024, а також на інших банківських рахунках Публічного акціонерного товариства «Інтеграл-банк» на загальну суму 5 348 387, 49 (п'ять мільйонів триста сорок вісім тисяч триста вісімдесят сім) грн. 49 коп., в тому числі: невиконані платіжні доручення на суму 4 828 721 (чотири мільйони вісімсот двадцять вісім тисяч сімсот двадцять одна) грн. 89 коп., пеня у розмірі 444 758 (чотириста сорок чотири тисячі сімсот п'ятдесят вісім) грн. 60 коп. та 74 907 (сімдесят чотири тисячі дев'ятсот сім) грн. 00 коп. судового збору за подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову.

Стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «УМИГ МЬЮЗІК» (03124, м. Київ, вул. Миколи Василенка, буд. 7 А, ідентифікаційний код - 39040213).

Боржник: Публічне акціонерне товариство «Інтеграл-банк» (03057, м. Київ, проспект Перемоги, буд. 52/2, ідентифікаційний код - 22932856).

Ухвала є виконавчим документом, набирає законної сили з 31.08.2015 і дійсна для пред'явлення до виконання до 31.08.2016.

Суддя Бондарчук В.В.