донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

31.08.2015 справа №908/3126/14

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівБойченко К.І. Радіонова О.О., Чернота Л.Ф.
представники сторін:
від позивача:не з'явився;
від відповідача:не з'явився.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Птахокомплекс "Дніпровський", с. Першотравневе, Дніпропетровська область
на рішення господарського судуЗапорізької області
від11 червня 2015 р.(підписано 12.06.15р.)
у справі№ 908/3126/14 (суддя Дроздова С.С.)
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Птахокомплекс "Дніпровський", с. Першотравневе, Дніпропетровська область
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Південна промислова компанія", м. Запоріжжя
пропро примусове виконання обов'язку в натурі

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Птахокомплекс "Дніпровський" (далі - "Птахокомплекс "Дніпровський", позивач) звернулось до господарського суду Запорізької області з позовною заявою про примусове виконання обов'язку в натурі Товариством з обмеженою відповідальністю "Південна промислова компанія" (далі - ТОВ "Південна промислова компанія", відповідач).

Рішенням господарського суду Запорізької області від 15.10.14р. по даній справі позовні вимоги задоволені у повному обсязі.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 09.12.14р. апеляційну скаргу відповідача було залишено без задоволення.

Постановою Вищого господарського суду України від 01.04.15р. по справі №908/3126/14, касаційну скаргу задоволено частково, постанову Харківського апеляційного господарського суду від 09.12.14р. та рішення господарського суду Запорізької області від 15.1014р. скасовано, справу направлено на новий розгляд до господарського суду Запорізької області.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 11.06.15р. по даній справі у задоволені позивних вимог відмовлено повністю у зв'язку з недоведеністю позовних вимог.

Не погоджуючись з даним рішенням позивач звернувся до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

В обґрунтуванні апеляційної скарги апелянт зазначає, що на його думку, висновки суду не ґрунтуються на матеріалах справи та суд дав їм неналежну оцінку.

Також позивач зазначає, що судом першої інстанції було грубо проігноровані норми процесуального закону, та не прийнято до уваги вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції щодо необхідності призначення відповідної судової експертизи.

Відповідач проти апеляційної скарги заперечує за доводами викладеними у відзиві, просить апеляційну скаргу позивача відхилити, а рішення господарського суду Запорізької області залишити без змін.

31.08.15р. на адресу Донецького апеляційного суду надійшла заява позивача №144 від 27.08.15р., в якій він просить рішення господарського суду Запорізької області від 11.06.15р. скасувати та припинити провадження по справі за відсутністю предмету спору.

Судовий процес в апеляційній інстанції фіксувався за допомогою технічних засобів фіксації в порядку, передбаченому ст.811 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно до ч.2 ст.99 ГПК України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Згідно ч.2 ст.101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 27.07.15р. розгляд справи було відкладено на 31.07.15р.

Представники сторін в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд апеляційної інстанції не повідомили, про час та місце розгляду справи сторони були повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, судова колегія Донецького апеляційної господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, 11.10.2013р. між ТОВ "Птахокомплекс "Дніпровський", як «замовником» та ТОВ "Південна промислова компанія" «виконавцем» укладено договір № 70 (далі - договір) на виконання інженерно - технічних робіт, за умовами якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе виконання у повному обсязі та на умовах, передбачених даним договором, виконати роботи по "Реконструкції електропостачання забійного цеху з вводом в експлуатацію ЗТП -955А та будівництвом кабельної естакади, з реконструкцією РП - 0,4 при прокладанні 2 - х шинопроводів 4000А", а саме постачання обладнання, матеріалів, конструкцій, комплектуючих, тощо, необхідних для проведення робіт по реконструкції системи електропостачання електроустаткування забійного цеху, згідно затвердженої обома сторонами проектно - кошторисної документації.

Зазначений договір підписано сторонами з урахуванням протоколу розбіжностей від 15.10.2013 р.

Відповідно п. 2.2 договору в редакції додаткової угоди від 17.03.2014 р., загальна ціна за договором складає 3 280 658 грн.84 коп., у т. ч. 20% ПДВ - 546 776 грн 47 коп.

Згідно п.3.4. договору виконавець виконує роботи згідно до прийнятої у нього методики, яка не повинна суперечити діючим на території замовника нормам.

Пунком 3.8 договору встановлено, що сторони прийшли до згоди, що завершенням виконання робіт по даному договору вважається підписання актів виконаних робіт (КБ-2, КБ-3).

Здача та приймання робіт визначено розділом 4 договору № 70.

За умовами п. 6.2 договору № 70, якість робіт повинна відповідати вимогам цього договору, технічним умовам, а також вимогам державних стандартів України. Відповідальність сторін за цим договором визначено у розділі 8 даного договору.

Відповідно до п. 14.1 договору № 70 в редакції додаткової угоди № 1 від 17.03.2014р., даний договір набуває чинності з моменту його підписання обома сторонами та діє до 31.07.2014р., а в частині проведення розрахунків за виконані роботи та гарантійних обов'язків - до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за договором.

На виконання своїх зобов'язань відповідач замовив у офіційного представника заводу-виробника ТОВ «ТВК ВЕКТОР-ВС» два комплекти шинопроводу серії ІМРАСТ (ІР 66), ЗР+N+РЕ, АL на номінальну напругу 4000-3200-2500-2000-1600 А, на підставі договору поставки № 130035 від 19 лютого 2013 року, укладеного між ТОВ «ТВК ВЕКТОР-ВС» та ТОВ «Південна Промислова Компанія».

Відповідно до видаткової накладної №9093 від 16.12.13р. та видатковою накладної №9438 від 30.12.13р. ТОВ «ТВК ВЕКТОР-ВС» поставило відповідачу два комплекти шинопроводу: серії ІМРАСТ (ІР 66), ЗР+^РЕ, АЬ на номінальну напругу 4000-3200-2500-2000-1600А з коробками відбору потужності (без автоматів) (лінія 1) та серії ІМРАСТ (ІР 66), ЗР+К+РЕ, АЬ на номінальну напругу 4000-3200-2500-2000-1600А з коробками відбору потужності (без автоматів) (лінія 2) відповідно.

Згідно листа заводу-виробника шинопроводів "Меgаbагге Еuгоре S.г.L." (Італія) від 10.01.2014 року, в якому вказано на те, що згідно з технічними нормами заводу, змонтована система шинопроводу повинна мати ступінь захисту ІР 66, і цей ступінь захисту можливо досягнути лише шляхом завершення всієї зборки (монтажу) шинопроводу шляхом фіксації та установки захисних кришок з використанням герметиків на всіх місцях з'єднання елементів та приєднаннями системи до щитів.

Як стверджує позивач, за результатами виконання робіт та огляду монтованого обладнання, що на всіх заводських захисних елементах шино проводів наявний ступінь захисту ІР 55, що не відповідає умовам договору та затвердженому проекту реконструкції електропостачання забійного цеху з прокладанням 2 - х шинопроводів 4000А. Факт постачання та монтажу продукції яка не відповідає проекту та проектно - кошторисній документації підтверджується Висновком експерта Дніпропетровської торгово - промислової палати №Н-4125 від 29.07.2014 р. та зафіксований Актом комісії представників відповідача та позивача від 29.07.2014 р.

02.07.14р. позивач направив відповідачу листа №598 з вимогою безоплатно усунути виявлені ним недоліки в розумний строк, а саме, поставити та змонтувати першу та другу лінію шинопроводу серії ІМРАСТ із ступенем захисту ІР 66, як це передбачалось умовами договору.

Відповідач направляв позивачу лист заводу-виробника, в якому повідомлялось, що ступінь захисту ІР66 можливо досягнути лише шляхом фіксації та установки захисних кришок з використанням герметиків на всіх місцях з'єднання елементів та приєднаннями системи до щитів. При недостатності простору для фіксації кришок болтами та в місцях, де відсутня можливість контролю за якістю затяжки фіксуючих болтів моноблоку, для забезпечення герметичності та захисту від затікання води та попадання пилу, завод - виробник рекомендує використовувати герметики (наприклад силіконові або інші на силіконовій основі) в місцях монтажу захисних кришок та прилягання плашок до шаф 0,4 кВ.

При монтажу даної системи даний ступінь захисту було досягнуто шляхом фіксації та установки захисних кришок з використанням герметиків на всіх місцях з'єднання елементів та приєднаннями системи до щитів.

Під час проведення монтажу шинопроводу на об'єкті «Реконструкція електропостачання забійного цеху з вводом в експлуатацію ЗТП-955А та будівництвом кабельної естакади, з реконструкцією РП-0,4 при прокладенні 2-х шинопроводів 4000А» здійснювався нагляд фахівцем ТОВ «ТВК ВЕКТОР-ВС».

За результатами виконаних робіт 03 червня 2014 року комісією у складі представників ТОВ «Південна Промислова Компанія» та ТОВ «ТВК ВЕКТОР-ВС» був складений акт. В акті зазначено, що ТОВ «ТВК ВЕКТОР-ВС» здійснювало контроль та зафіксувало, що ТОВ «Південна Промислова Компанія» виконало роботи, згідно інструкції і рекомендацій монтажу шинопроводу заводу-виробника, а саме:

- монтаж шинопроводу ІМРАСТ ступеня захисту ІР66;

- металоконструкції несучих конструкцій шинопроводу (естакада) з навісом;

- короба для захисту шинопроводу;

ТОВ «ТВК ВЕКТОР-ВС» звернулось до випробувальної лабораторії ТОВ «Випробувально-сертифікаційний центр. «ПІВДЕНТЕСТ» для проведення незалежного випробування системи магістрального шинопроводу ТМ ВВІ ЕLЕСТRIС-VЕСТОR-VS серії ІМРАСТ. За результатами випробувань був складений протокол № Л127/7-14 від 22.07.14р. в якому зазначено, що пил та волога всередині оболонки не виявлені.

Відповідно до висновку експерта № Н-4125 від 29.07.14р. факт постачання та монтажу продукції, яка не відповідає проекту та проектно-кошторисній документації, не підтверджується, оскільки у висновку експерт підтверджує лише наявність по всій довжині шинопроводу ярлику із змістом інформації ІР 55.

У позовній заяві позивач просить зобов'язати відповідача безоплатно усунути виявлені ним недоліки, а саме, поставити та змонтувати першу та другу лінію шино проводу серії ІМРАСТ із ступенем захисту ІР 66, як це передбачалось умовами договору.

Позивач стверджує, що відповідач свої зобов'язання за договором виконав неналежним чином, що стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

Згідно ч.1 ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст.ст. 837, 857 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру. Виконана робота має відповідати якості, визначеній у договорі підряду, або вимогам, що звичайно ставляться, на момент передання її замовникові. Результат роботи в межах розумного строку має бути придатним для використання відповідно до договору підряду або для звичайного використання роботи такого характеру.

Згідно ст. 852 ЦК України, якщо підрядник відступив від умов договору підряду, що погіршило роботу, або допустив інші недоліки в роботі, замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у розумний строк або виправити їх за свій рахунок з правом на відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу, якщо інше не встановлено договором. За наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Приписами ст. 858 ЦК України передбачено, якщо робота виконана підрядником з відступами від умов договору підряду, які погіршили роботу, або з іншими недоліками, які роблять її непридатною для використання відповідно до договору або для звичайного використання роботи такого характеру, замовник має право, якщо інше не встановлено договором або законом, за своїм вибором вимагати від підрядника: безоплатного усунення недоліків у роботі в розумний строк.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частинами 1, 2 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Щодо доводів апелянта про неприйняття до уваги вказівок Вищого господарського суду України про проведення відповідної експертизи, судова колегія зазначає наступне.

У постанові Вищого господарського суду України від 01.04.15р. зазначається, що при складності встановлення питання про відступлення відповідачем від умов договору підряду та монтажу шинопроводу неналежної якості, нижчого за рівень ІР 66 при наявній номінальній потужності струму 4000-3200-2500-2000-1600А, судам необхідно б було призначити відповідну експертизу.

Відповідно до ст. 41 Господарського процесуального кодексу України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Висновок відповідної судової експертизи є одним із доказів у справі, та не є таким, що підлягає взяттю за основу при вирішенні спору по суті.

Судова колегія звертає увагу на те, що при розгляді даної справи в апеляційній інстанції, сторонами були вжиті заходи щодо врегулювання спору, про що свідчить надані до відзиву на апеляційну скаргу відповідачем акт виконаних робіт форми КБ-2в від 08.06.15р., довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат КБ-3, а також акт звірки взаємних розрахунків від 13.07.15р.

Вказані документи свідчать про те, що спірні роботи за договором виконані відповідачем, прийняті та оплачені позивачем у повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене у сукупності, судова колегія дійшла висновку, що підстави для скасування оскаржуваного рішення суду відсутні, а тому, дане рішення суду підлягає залишенню в силі.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального Кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Птахокомплекс "Дніпровський", с. Першотравневе, Дніпропетровська область на рішення господарського суду Запорізької області від 11.06.2015 року по справі №908/3126/14 - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 11.06.2015 року по справі №908/3126/14 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Головуючий К.І. Бойченко

Судді: О.О. Радіонова

Л.Ф. Чернота

Надруковано: 5 прим.

1.позивачу;

2. відповідачу;

3. у справу;

4. апеляційному суду 5. ГСЗО