ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

31.08.15р. Справа № 904/5319/15

За позовом Дніпропетровського воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувальний) загіну Державної служби України з надзвичайних ситуацій (Дніпропетровський ВГРЗ), м. Дніпропетровськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "КОЛЬОРОВІ МЕТАЛИ", м. Дніпропетровськ

про стягнення 48 000,00 грн.

Суддя Золотарьова Я.С.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 - адвокат (посв. № 0127 від 08.08.2014)

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Дніпропетровський воєнізований гірничорятувальний (аварійно-рятувальний) загін Державної служби України з надзвичайних ситуацій (Дніпропетровський ВГРЗ) звернувся до господарського суду Дніпропетровської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "КОЛЬОРОВІ МЕТАЛИ" про стягнення заборгованості за договором на постійне і обов'язкове аваріно-рятувальне обслуговування № 45 від 01.07.2006 у розмірі 48 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов'язань за договором на постійне і обов'язкове аваріно-рятувальне обслуговування № 45 від 01.07.2006, в частині повного та своєчасного розрахунку за надані послуги.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 22.06.2015 порушено провадження у справі та призначено до розгляду у судовому засіданні на 06.07.2015.

06.07.2015 представник позивача подав заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якій просить суд стягнути з відповідача 71 790,05 грн., з яких: 48 000,00 грн. основний борг, 15 086,83 грн. інфляційні втрати, 761,41 грн. 3% річних, 7 941,81 грн. пеня.

20.07.2015 представник позивача подав заяву про зміну предмету позову, в якій просить суд стягнути з відповідача 71 790,05 грн., з яких: 48 000,00 грн. основний борг, 15 086,83 грн. інфляційні втрати, 761,41 грн. 3% річних, 7 941,81 грн. пеня.

Частиною 4 статті 22 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається.

Виходячи зі змісту заяви про збільшення розміру позовних вимог та заяви про зміну предмету позову, а також зі змісту раніше поданої позовної заяви, господарський суд розцінює ці заяви як подання нового позову.

Так первісна позовна заява включала в себе вимогу щодо стягнення основної суми боргу за договором на постійне і обов'язкове аваріно-рятувальне обслуговування № 45 від 01.07.2006.

Під збільшенням розміру позовних вимог розуміється відповідно збільшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві.

В той же час позивач просить збільшити не розмір основного боргу, а пред'являє вимоги про стягнення інфляції, пені, 3% річних, які не були заявлені в первісному позові.

Що стосується заяви про зміну предмету позову, то вона за своє правовою природою не є такою, оскільки позивач не змінює первісну вимогу, а доповнює її іншими вимогами.

Таким чином, суд відмовляє позивачу у задоволенні заяви про збільшення розміру позовних вимог та заяви про зміну предмету позову, оскільки за своєю суттю це є новим позовом.

20.07.2015 представник позивача подав клопотання про стягнення з відповідача витрати на оплату послуг адвоката у розмірі 4 000,00 грн.

У межах строків передбачених статтею 69 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи відкладався з 21.07.2015 на 03.08.2015.

03.08.2015 представник позивача подав клопотання, в якому просить суд припинити провадження в частині стягнення 10 000,00 грн. у зв'язку з частковим погашенням заборгованості.

03.08.2015 представник позивача подав клопотання про продовження строку розгляду спору на 15 днів до 04.09.2015.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 03.08.2015 продовжено строк розгляду спору на 15 днів до 04.09.2015 та відкладено розгляд справи на 31.08.2015.

Відповідач відзив на позов не надав, у судові засідання, призначені для розгляду справи, явку свого повноважного представника не забезпечив. Був належним чином повідомлений про дату та місце судового засідання.

Відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (пункт 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції).

Згідно зі статтею 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 31.08.2015 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.07.2006 між Дніпропетровським воєнізованим гірничорятувальним (аварійно-рятувальним) загоном Державної служби України з надзвичайних ситуацій (Дніпропетровський ВГРЗ) (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "КОЛЬОРОВІ МЕТАЛИ" (замовник) було укладено договір на постійне і обов'язкове аваріно-рятувальне обслуговування № 45 (а.с.19).

Відповідно до пункту 1 договору, предметом договору є організація і виконання за викликом замовника підрозділами Дніпропетровського ВГРЗ невідкладних заходів в умовах надзвичайних ситуацій/НС/ з метою рятування людей, надання допомоги потерпілим, захисту матеріальних цінностей, локалізації та ліквідації наслідків НС, виконання інших робіт, що потребують застосування спеціального аваріно-рятувального оснащення і відповідної кваліфікації особового складу виконавця на об'єктах замовника та профілактичного нагляду і контролю за станом техногенної безпеки на об'єктах замовника, а також виконання попереджувальних робіт згідно вимог нормативних документів.

Пунктом 4.1 договору передбачено, що вартість постійного і обов'язкового аварійно-рятувального обслуговування є фінансування Дніпропетровського ВГРЗ згідно з калькуляцією, що додається до цього договору і становить 8 640,00 грн. на рік, щомісячно по 720 грн.

01.01.2012 між Дніпропетровським воєнізованим гірничорятувальним (аварійно-рятувальним) загоном Державної служби України з надзвичайних ситуацій (Дніпропетровський ВГРЗ) (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "КОЛЬОРОВІ МЕТАЛИ" (замовник) було укладено додаткову угоду № 7 до договору на постійне і обов'язкове аваріно-рятувальне обслуговування № 45 від 01.07.2006 (а.с.22).

Відповідно до пункту 1 додаткової угоди № 7 сторони дійшли згоди змінити та викласти п.4.1 договору у наступній редакції:

"Вартість постійного і обов'язкового аварійно-рятувального обслуговування є фінансування Дніпропетровського ВГРЗ згідно з калькуляцією, що додається до цього договору і становить з 01.01.2012 щомісячно по 4 000,00 грн.".

На виконання умов договору, позивач виконав послуги на загальну суму 48 000,00 грн., що підтверджується актами виконання умов договору (а.с.37-48).

Пунктом 4.2 договору встановлено, що перерахування коштів проводиться щомісячно в розмірі 1/12 річної суми в термін до 10 числа місяця, що слідує за звітним, згідно наданим виконавцем рахункам.

Позивачем були виставлені відповідачу рахунки на загальну суму 48 000,00 грн. (а.с.25-36).

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем на момент подання позову становила 48 000,00 грн.

В ході судового розгляду відповідач надав докази часткової оплати суми боргу у розмірі 10 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 2235 від 17.07.2015.

Пунктом 1-1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Оскільки, відповідачем було сплачено частково суму боргу (17.07.2015) у розмірі 10 000,00 грн. після порушення провадження (22.06.2015), тому на підставі вищевикладеного, господарський суд припиняє провадження в частині стягнення 10 000,00 грн. відповідно до пункту 1-1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідачем суму заборгованості у розмірі 38 000,00 грн. не оплачено, що є причиною виникнення спору.

Приймаючи рішення господарський суд виходив з наступного.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до частини 1 статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Господарське зобов'язання виникає, зокрема із господарського договору (стаття 174 Господарського кодексу України).

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов'язання або одностороння змiна його умов не допускається, якщо iнше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, iнших актiв цивiльного законодавства.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до пункту 4.2 договору, строк оплати є таким, що настав.

Станом на час розгляду справи доказів сплати заборгованості у повному обсязі від представників сторін не надійшло.

З урахуванням викладеного, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 38 000,00 грн. підлягає задоволенню у повному обсязі.

Стосовно судових витрат, суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 44 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

18.06.2015 між Дніпропетровським воєнізованим гірничорятувальним (аварійно-рятувальним) загом Державної служби України з надзвичайних ситуацій (Дніпропетровський ВГРЗ) (замовник) та ОСОБА_2 (адвокатське бюро, виконавець) було укладено договір про надання адвокатських послуг (правової допомоги) № 01-180615 (а.с.71).

Відповідно до пункту 2.1 договору № 01-180615, адвокатське бюро зобов'язується надати замовнику адвокатські послуги (правову допомогу) у формі захисту прав та інтересів замовника й представництва замовника в господарському суді Дніпропетровської області щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "КОЛЬОРОВІ МЕТАЛИ" заборгованості внаслідок невиконання зобов'язань за договором на постійне і обов'язкове аваріно-рятувальне обслуговування № 45 від 01.07.2006, а також судових витрат пов'язаних з веденням справи.

Пунктом 8.1 договору № 01-180615 встановлено, що за послуги, що надаються відповідно до цього договору, замовник зобов'язується сплачувати адвокатському бюро гонорар (винагороду).

Згідно з пунктом 8.2 договору № 01-180615, сума гонорару (винагороди) за послуги, що надаються адвокатським бюро, та порядок проведення розрахунків між сторонами визначається додатком № 2 до цього договору.

Відповідно до п.п. 2, 3 додатку № 2 до договору, година праці адвокатів ОСОБА_2 бюро за цим договором складає 800,00 грн. Представництво замовника в процесуальному статусі позивача - 800,00 грн. за кожне судове засідання.

Пунктом 4 додатку № 2 до договору, замовник сплачує адвокатські послуги (правову допомогу) відповідно до виставленого рахунку на оплату адвокатських послуг, в якому зазначається кількість годин, витрачених адвокатами для надання послуг за цим договором, стислий опис роботи, виконаної у ці години, та загальна вартість роботи за кожною відповідною позицією, обрахована шляхом множення кількості годин на ставку погодинної оплати праці адвокатів, визначена в п.2 цього додатку.

Відповідно до акту здачі-приймання наданих адвокатських послуг, адвокатське бюро виконало послуги на загальну суму 4 000,00 грн. (а.с.76) та виставило позивачу рахунок на оплату на загальну суму 4 000,00 грн. (а.с.78).

Відповідно до платіжного доручення № 466 від 06.07.2015 позивачем було оплачено адвокатському бюро 4 000,00 грн. (а.с.77).

У пункті 6.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 року «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» зазначено, що витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов'язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об'єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною п'ятою статті 49 ГПК.

Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от: угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригіналу ордера адвоката, виданого відповідним адвокатським об'єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

У разі неподання відповідних документів у господарського суду відсутні підстави для покладення на іншу сторону зазначених сум.

Підтвердженням того, що ОСОБА_1 адвокат, є свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 2835 від 21.08.2014 та ордер № ДП 1391/000004 від 18.06.2015 (а.с.63-64).

Наявні в матеріалах справи документи свідчать про понесення позивачем витрат на юридичні послуги в розмірі 4 000,00 грн.

Таким чином, витрати позивача по оплаті послуг адвоката в розмірі 4 000,00 грн. підлягають стягненню з відповідача.

Відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України, при задоволені позову судові витрати у справі покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 1, 4, 12, 33, 34, 43, 44, 49, 75, п.1-1 ст. 80, ст.ст. 82 85, 115 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "КОЛЬОРОВІ МЕТАЛИ" (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Челюскіна, буд. 5, кімната 28; ідентифікаційний код 32495368) на користь Дніпропетровського воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону Державної служби України з надзвичайних ситуацій (49068, м. Дніпропетровськ, пр. Свободи, 136; ідентифікаційний код 33974259) 38 000,00 грн. основний борг, 4 000,00 грн. витрати на послуги адвоката, 1 827,00 грн. судовий збір, про що видати наказ.

Припинити провадження в частині стягнення 10 000,00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено 07.09.2015.

Суддя ОСОБА_3