ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" серпня 2015 р. Справа № 911/980/13

За позовом Заступника прокурора Київської області в інтересах держави

до першого відповідача Коцюбинської селищної ради Київської області

та другого відповідача Житлово-будівельного кооперативу «Коцюбинське»

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Комунальне підприємство "Святошинське лісопаркове господарство"

про визнання недійсним рішення та визнання відсутності права

Суддя Горбасенко П.В.

За участю представників:

від прокуратури Івашин О.Є. (посв. № 031867 від 02.02.2015);

від першого відповідача не з'явилися;

від другого відповідача не з'явилися;

від третьої особи не з'явилися.

Обставини справи:

Заступник прокурора Київської області в інтересах держави звернувся з позовом до Коцюбинської селищної ради Київської області (далі - перший відповідач) та Житлово-будівельного кооперативу «Коцюбинське» (далі - другий відповідач) про визнання недійсним з моменту прийняття рішення Коцюбинської селищної ради Київської області «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення ЖБК «Коцюбинське» земельних ділянок» № 177 від 11.10.2010, визнання відсутнім у Житлово-будівельного кооперативу «Коцюбинське» права власності на земельні ділянки, надані у власність Житлово-будівельному кооперативу «Коцюбинське» рішенням Коцюбинської селищної ради Київської області «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення ЖБК «Коцюбинське» земельних ділянок» № 177 від 11.10.2010 площею 0,1 га кожна, що мають кадастрові номери: 010450001 - 010450100. Також прокурором подано клопотання про забезпечення позову, згідно якого останній просив суд на підставі ст.ст. 66, 67 Господарського процесуального кодексу України вжити заходів до забезпечення позову, а саме: 1) накласти арешт на земельні ділянки, що мають кадастрові номери: 010450001 - 010450100; 2) заборонити Житлово-будівельному кооперативу «Коцюбинське» та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії з вищезазначеними земельними ділянками, у тому числі укладати договори, вчиняти інші правочини стосовно цих земельних ділянок; 3) заборонити реєстраційній службі Ірпінського міського управління юстиції в Київській області здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо вищезазначених земельних ділянок.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що під час створення ЖБК «Коцюбинське» були допущені порушення законодавства щодо створення житлово-будівельних кооперативів, у зв'язку з чим ЖБК «Коцюбинське» не є житлово-будівельним кооперативом у розумінні Житлового кодексу УРСР, що вказує на відсутність підстав для надання ЖБК «Коцюбинське» земельних ділянок у власність згідно ст. 41 ЗК України. Отже, ЖБК «Коцюбинське» міг правомірно набути право власності та право оренди спірних земельних ділянок виключно шляхом придбання цих прав на конкурентних засадах. Крім того, спірні земельні ділянки перебувають у постійному користуванні КП «Святошинське лісопаркове господарство», а КП «Святошинське лісопаркове господарство» не надавало згоди ні на вилучення земельної ділянки лісогосподарського призначення, ні на зміну її цільового призначення. Отже, при прийнятті оспорюваного рішення Коцюбинською селищною радою всупереч зазначеним вимогам законодавства не дотримано порядок зміни цільового призначення, вилучення та надання у власність земельних ділянок лісогосподарського призначення.

Ухвалою господарського суду Київської області від 20.03.2013 порушено провадження у справі № 911/980/13, розгляд справи призначено на 05.04.2013.

Ухвалою суду від 05.04.2013 розгляд справи відкладено на 19.04.2013

Ухвалою суду від 19.04.2013 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Комунальне підприємство "Святошинське лісопаркове господарство", розгляд справи відкладено на 17.05.2013.

15.05.2013 до канцелярії господарського суду Київської області від третьої особи надійшли письмові пояснення № 603 від 14.05.2013 (вх. № 11217 від 15.05.2013), згідно яких остання повністю підтримала позовні вимоги та просила суд розглянути справу без участі представника третьої особи. Вказані пояснення задоволенні судом в частині розгляду справи без участі третьої особи.

Ухвалою господарського суду Київської області від 17.05.2015 продовжено строк розгляду спору на 15 днів, зупинено провадження у справі № 911/980/13 за позовом Заступника прокурора Київської області в інтересах держави до першого відповідача Коцюбинської селищної ради Київської області та другого відповідача Житлово-будівельного кооперативу "Коцюбинське" про визнання недійсним рішення та визнання відсутності права до розгляду Ірпінським міським судом справи № 367/3435/13-а за позовом заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області до Житлово-будівельного кооперативу "Коцюбинське" про припинення юридичної особи.

18.08.2015 до канцелярії господарського суду Київської області від прокуратури Київської області надійшло клопотання про поновлення провадження у справі № 05/2-1359 вих-15 від 17.08.2015 (вх. № 19132/15 від 18.08.2015), згідно якого остання просила суд поновити провадження у справі № 911/980/13, оскільки ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 29.07.2015 у справі № 367/3435/13-а за позовом заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області до Житлово-будівельного кооперативу "Коцюбинське" про припинення юридичної особи, залишено без змін постанову Ірпінського міського суду Київської області від 07.06.2013, якою позовні вимоги задоволено.

Ухвалою господарського суду Київської області від 19.08.2015 поновлено провадження у справі № 911/980/13, розгляд справи призначено на 28.08.2015.

Згідно ст. 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 ГПК України позов забезпечується: накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" № 16 від 26.12.2011 передбачено, що умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Отже, найдоцільніше вирішувати питання забезпечення позову на стадії попередньої підготовки справи до розгляду (стаття 65 ГПК). Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії. Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

У судовому засіданні 28.08.2015 суд, розглянувши клопотання прокуратури про забезпечення позову вирішив відмовити у його задоволенні, оскільки заявником не доведено суду наявності підстав для застосування таких заходів до забезпечення позову.

У судовому засіданні 28.08.2015 представник прокуратури підтримав позовні вимоги.

Відповідачі та третя особа в судове засідання 28.08.2015 не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Абзацом першим пункту 3.9.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" № 18 від 26.12.2011 передбачено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи, що неявка відповідачів та третьої особи в судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за наявними в ній матеріалами відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України за відсутності представників відповідачів та третьої особи.

Заяв чи клопотань про застосування позовної давності до вимог прокуратури відповідачами не заявлено.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності та заслухавши пояснення представника прокуратури, суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням 5 сесії V скликання Коцюбинської селищної ради Київської області «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення ЖБК «Коцюбинське» земельних ділянок» № 177 від 11.10.2010 вирішено: затвердити проект землеустрою щодо відведення у власність житлово-будівельному кооперативу «Коцюбинське» земельних ділянок загальною площею 10 га для будівництва та обслуговування житлових будинків членів ЖБК «Коцюбинське» за рахунок земель запасу житлової та громадської забудови селища Коцюбинське; безоплатно надати ЖБК «Коцюбинське» у власність земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлових будинків згідно з додатком № 1 до цього рішення.

Суд встановив, що ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 29.07.2015 у справі № 367/3435/13-а за позовом заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області до Житлово-будівельного кооперативу "Коцюбинське" про припинення юридичної особи, залишено без змін постанову Ірпінського міського суду Київської області від 07.06.2013, якою позовні вимоги задоволено, визнано недійсною державну реєстрацію Житлово-будівельного кооперативу «Коцюбинське» та ліквідовано (припинено) юридичну особу Житлово-будівельний кооператив «Коцюбинське» встановлено, що при створенні ЖБК «Коцюбинське» не дотримані вимоги закону, які визначені ст.ст. 133, 135, 137 ЖК України та Примірного статуту та допущені порушення, що неможливо усунути.

Крім того, судом встановлено, що як вбачається з листа Київської обласної ради № 170/09 від 29.01.2013 (а.с. 61 на звороті), листа Держкомзему України № 9309/26/4-11 від 22.06.2011 (а.с. 59), листа Головного управління Держкомзему в Київській області № 0703-3/8386 від 05.05.2011 (а.с. 61) рішення про затвердження проекту встановлення чи зміни меж селища Коцюбинське на час прийняття оскаржуваного рішення, межі смт Коцюбинське в установленому законом порядку не встановлено.

Згідно з даними відділу Держкомзему у м. Ірпінь від 24.01.2013 інформація щодо площі земель селища Коцюбинське, встановленої відповідно до чинного станом на 2010 рік законодавства, у відділі відсутня, за інформацією Головного управління Держкомзему у Київській області № 07-11-3/8156 від 29.04.2011 (а.с. 54-56) новий генеральний план селища Коцюбинське станом на момент прийняття оскаржуваного рішення не затверджений.

Водночас, суд встановив, що земельна ділянка площею 10 га, що надана у власність ЖБК «Коцюбинське» рішенням Коцюбинської селищної ради № 177 від 11.10.2010 за рахунок лісового фонду КП «Святошинське ЛПГ» розміщена в кварталах 116, 117 Київського лісництва, що підтверджується листом КП «Святошинське лісове господарство» № 65 від 23.01.2013 (а.с. 50), а спірні земельні ділянки перебувають у постійному користуванні КП «Святошинське ЛПГ», оскільки постановою Ради Міністрів УРСР «Про поліпшення стану зеленої зони м. Києва» № 673 від 20.06.1953 надано у користування Святошинському лісопарковому господарству без виключення їх з Держлісфонду України.

Предметом позову є вимоги про визнання недійсним з моменту прийняття рішення Коцюбинської селищної ради Київської області «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення ЖБК «Коцюбинське» земельних ділянок» № 177 від 11.10.2010, визнання відсутнім у Житлово-будівельного кооперативу «Коцюбинське» права власності на земельні ділянки, надані у власність Житлово-будівельному кооперативу «Коцюбинське» рішенням Коцюбинської селищної ради Київської області «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення ЖБК «Коцюбинське» земельних ділянок» № 177 від 11.10.2010 площею 0,1 га кожна, що мають кадастрові номери: 010450001 - 010450100.

Згідно ч. 1 ст. 41 Земельного кодексу України (в редакції станом на момент прийняття спірного рішення, далі - ЗК України) житлово-будівельним (житловим) та гаражно-будівельним кооперативам за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування земельні ділянки для житлового і гаражного будівництва передаються безоплатно у власність або надаються в оренду у розмірі, який встановлюється відповідно до затвердженої містобудівної документації.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЗК України у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності

Згідно ст.ст. 83, 84 ЗК України до земель комунальної та державної власності, які не можуть передаватись у приватну власність належать землі лісогосподарського призначення, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Громадянам та юридичним особам за рішенням органів місцевого самоврядування та органів виконавчої влади можуть безоплатно або за плату передаватись у власність замкнені земельні ділянки лісогосподарського призначення загальною площею до 5 гектарів у складі угідь селянських, фермерських та інших господарств (ч. 2 ст. 56 ЗК України).

Підставою для припинення права користування земельною ділянкою згідно з пунктом а ст. 141 ЗК України є, зокрема, добровільна відмова від такого права.

Згідно ч. 7 ст. 122 ЗК України Кабінет Міністрів України передає земельні ділянки із земель державної власності у власність або у користування у випадках, визначених статтями 149, 150 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 9 ст. 149 ЗК України Кабінет Міністрів України вилучає земельні ділянки державної власності, які перебувають у постійному користуванні, - ріллю, багаторічні насадження для несільськогосподарських потреб, ліси площею понад 1 гектар для нелісогосподарських потреб, а також земельні ділянки природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного призначення, крім випадків, визначених частинами п'ятою - восьмою цієї статті, та у випадках, визначених статтею 150 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 393 Цивільного кодексу України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Суд встановив, що при створенні ЖБК «Коцюбинське» не дотримані вимоги закону, які визначені ст.ст. 133, 135, 137 ЖК України та Примірного статуту та допущені порушення, що неможливо усунути; земельна ділянка площею 10 га, що надана у власність ЖБК «Коцюбинське» рішенням Коцюбинської селищної ради № 177 від 11.10.2010 знаходиться на праві постійного користування у КП «Святошинське лісове господарство», Кабінет Міністрів України в порушення ч. 7 ст. 122 та ч. 9 ст. 149 ЗК України згоди на вилучення спірних земельних ділянок лісового фонду загальною площею 10 га не надавав.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимога прокурора про визнання недійсним з моменту прийняття рішення Коцюбинської селищної ради Київської області «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення ЖБК «Коцюбинське» земельних ділянок» № 177 від 11.10.2010 є обґрунтованою, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами і відповідно підлягає задоволенню на підставі ст. 393 Цивільного кодексу України.

Також прокурором заявлена позовна вимога про визнання відсутнім у Житлово-будівельного кооперативу «Коцюбинське» права власності на земельні ділянки, надані у власність Житлово-будівельному кооперативу «Коцюбинське» рішенням Коцюбинської селищної ради Київської області «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення ЖБК «Коцюбинське» земельних ділянок» № 177 від 11.10.2010 площею 0,1 га кожна, що мають кадастрові номери: 010450001 - 010450100.

Судом встановлено, що ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 29.07.2015, яка в силу положень ч. 3 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набрала законної сили 29.07.2015, у справі № 367/3435/13-а за позовом заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області до Житлово-будівельного кооперативу "Коцюбинське" про припинення юридичної особи, залишено без змін постанову Ірпінського міського суду Київської області від 07.06.2013, якою позовні вимоги задоволено, визнано недійсною державну реєстрацію Житлово-будівельного кооперативу «Коцюбинське» та ліквідовано (припинено) юридичну особу Житлово-будівельний кооператив «Коцюбинське».

Пунктом 6 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд припиняє провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено діяльність суб'єкта господарювання, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Враховуючи що станом на момент прийняття судового рішення другий відповідач є ліквідованим, що підтверджується ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 29.07.2015, суд дійшов висновку, що провадження в частині вимог до другого відповідача про визнання відсутнім у Житлово-будівельного кооперативу «Коцюбинське» права власності на земельні ділянки, надані у власність ДБК «Коцюбинське» рішенням Коцюбинської селищної ради Київської області «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення ЖБК «Коцюбинське» земельних ділянок» № 177 від 11.10.2010 площею 0,1 га кожна, що мають кадастрові номери: 010450001 - 010450100 підлягає припиненню судом на підставі п. 6 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно п. 4.6. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" № 7 від 21.02.2013 приймаючи рішення зі справи, провадження в якій порушено за заявою прокурора, господарський суд у разі повного або часткового задоволення позову (скарги) стягує судовий збір з відповідача (повністю або пропорційно задоволеним вимогам), якщо він не звільнений від сплати судового збору; у разі ж повної або часткової відмови в позові судовий збір стягується з визначеного прокурором позивача (так само повністю або пропорційно задоволеним вимогам), за винятком випадків, коли останнього звільнено від сплати судового збору, та коли позивачем у справі є сам прокурор. Стягнення відповідних сум судового збору здійснюється в доход державного бюджету України.

Враховуючи, що перший відповідач не звільнений від сплати судового збору згідно ст. 5 Закону України „Про судовий збір", витрати по сплаті судового збору за позовну вимогу про визнання недійсним з моменту прийняття рішення Коцюбинської селищної ради Київської області «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення ЖБК «Коцюбинське» земельних ділянок» № 177 від 11.10.2010, відповідно до статей 44, 49 ГПК України, покладаються судом на першого відповідача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 80, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Провадження у справі в частині вимоги до Житлово-будівельного кооперативу «Коцюбинське» (08298, Київська обл., м. Ірпінь, смт Коцюбинське, вул. Залізнична, буд. 7; ідентифікаційний код 36383066) про визнання відсутнім у Житлово-будівельного кооперативу «Коцюбинське» права власності на земельні ділянки, надані у власність ЖБК «Коцюбинське» рішенням Коцюбинської селищної ради Київської області «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення ЖБК «Коцюбинське» земельних ділянок» № 177 від 11.10.2010 площею 0,1 га кожна, що мають кадастрові номери: 010450001 - 010450100 припинити.

2. Решту позову задовольнити.

3. Визнати недійсним з моменту прийняття рішення Коцюбинської селищної ради Київської області «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення ЖБК «Коцюбинське» земельних ділянок» № 177 від 11.10.2010.

4. Стягнути з Коцюбинської селищної ради (08298, Київська обл., місто Ірпінь, смт Коцюбинське, вул. Доківська, буд. 2; ідентифікаційний код 04360600) в доход Державного бюджету України 1 147 (одну тисячу сто сорок сім гривень) 00 коп. судового збору.

Повне рішення складено: 02.09.2015

Суддя П.В.Горбасенко