ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ПРО ПОВЕРНЕННЯ ЗАЯВИ ПРО БАНКРУТСТВО

03.09.2015р. №905/1806/15

Суддя господарського суду Донецької області І.К. Чорненька

Розглянувши матеріали за заявою кредитора (заявника) Жовтневої обєднаної державної податкової інспекції м. Маріуполя ГУ ДФС у Донецькій області

до боржника ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ТОФИС», м. Маріуполь ()

про порушення провадження по справі про банкрутство

01.09.2015р. до господарського суду Донецької області надійшла заява Жовтневої обєднаної державної податкової інспекції м. Маріуполя ГУ ДФС у Донецькій області (далі ДПІ, заявник) №814/10/05-81-10 від 25.08.2015р. про порушення провадження по справі про банкрутство ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ТОФИС», м. Маріуполь (далі - боржник) на підставі ст.ст. 10 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі по тексту Закон про банкрутство).

У своїй заяві ДПІ просить визнати боржника як неспроможного виконати свої зобовязання перед бюджетом на суму 599563,65грн. та посилається на наступне:

Сума боргу у розмірі 599563,65грн., на думку Заявника, підтверджена судовими рішеннями та складається з:

- податку на додану вартість в загальній сумі заборгованості з ПДВ 364916грн.

В підтвердження заборгованості до заяви заявником надані: постанова Донецького окружного адміністративного суду від 22.08.2011р. по справі №2а/0570/10353/2011 про стягнення з боржника податкового боргу в розмірі 120608грн. та постанова Донецького окружного адміністративного суду від 17.04.2012р. по справі №2а/0570/3392/2012 про стягнення з боржника податкового боргу в розмірі 244308грн.

- податку на прибуток в загальній сумі заборгованості 180506грн.

В підтвердження заборгованості до заяви заявником надані: постанова Донецького окружного адміністративного суду від 25.05.2011р. по справі №2а/0570/8347/2011 про стягнення з боржника податкового боргу в розмірі 67332грн., постанова Донецького окружного адміністративного суду від 25.08.2011р. по справі №2а/0570/14551/2011 про стягнення з боржника податкового боргу в розмірі 66866грн.; постанова Донецького окружного адміністративного суду від 17.04.2012р. по справі №2а/0570/3392/2012 про стягнення з боржника податкового боргу на суму 46308грн.

- збору на забруднення навколишнього природного середовища в загальній сумі заборгованості 13674,85грн.

В підтвердження заборгованості до заяви заявником надана постанова Донецького окружного адміністративного суду від 21.09.2011р. по справі №2а/0570/15374/2011 про стягнення з боржника податкового боргу в розмірі 13674,85грн.

- орендної плати з юридичних осіб в загальному розмірі 40466,80грн.

В підтвердження заборгованості заявником надана постанова Донецького окружного адміністративного суду від 21.09.2011р. по справі №2а/0570/15374/2011 про стягнення з боржника податкового боргу на суду 40466,80грн.

Відповідно до ч. 7 ст. 11 Закону про банкрутство до заяви кредитора - органу доходів і зборів чи інших органів, які здійснюють контроль за правильністю та своєчасністю справляння податків і зборів (обовязкових платежів), страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, додаються докази вжиття заходів до отримання відповідної заборгованості у встановленому законодавством порядку.

В заяві про порушення провадження у справі про банкрутство вказано, що на виконання рішення суду та виконуючи вимоги ПК України щодо стягнення коштів з розрахункових рахунків боржника, ДПІ направлялись інкасові доручення до банківських установ, а саме:

1. інкасове доручення за №925/19 від 16.05.2012р. про стягнення коштів з рахунку боржника за постановою ДОАС №2а/0570/105353/2011 від 22.11.2011 у ПАТ «Креді ОСОБА_2»;

2. інкасове доручення за №994/19 від 28.05.2012р. про стягнення коштів з рахунку боржника за постановою ДОАС №2а/0570/10353/2011 від 22.11.2011р. у ПАТ «ВТБ банк»;

3. інкасове доручення за №116/24 від 27.09.2011р. про стягнення коштів з рахунку боржника за постановою ДОАС №2а/10353/2011 від 22.11.2011р. у ПуАТ «СЕБ банк»;

4. інкасове доручення за №43 від 07.11.2013р. про стягнення коштів з рахунків боржника за постановою ДОАС №2а/0570/3392/2012 від 17.04.2012р. у АТ «Родовід банк»;

5. інкасове доручення за №44 від 07.11.2013р. про стягнення коштів з рахунку боржника за постановою ДОАС №2а/0570/3392/2012 від 17.04.2012р. у АТ «ВТБ банк»;

6. інкасове доручення за №763/19 від 04.05.2012 про стягнення коштів з рахунку боржника за постановою ДОАС №2а/0570/8347/2011 від 25.05.2011 у ПуАТ «СЕБ банк»;

7. платіжні вимоги за №249/24 від 13.12.2011р. та №259/24 від 16.12.2011р. про стягнення коштів з рахунку боржника за постановою ДОАС №2а/0570/14551/2011 у ПАТ «Креді ОСОБА_2»;

8. інкасові доручення за №48 від 07.11.2013р. та №42 від 07.11.2013р. про стягнення коштів з рахунків боржника за постановою ДОАС №2а/0570/3392/2012 від 17.04.2012 у ПуАТ «Фідобанк»;

9. інкасове доручення за №46 від 07.11.2013р. про стягнення коштів з рахунку боржника за постановою ДОАС №2а/0570/15374/2011 від 21.09.2011 у ПАТ «ПУМБ»;

10. інкасове доручення за №45 від 07.11.2013р. про стягнення коштів з рахунку боржника за постановою ДОАС №2а/0570/15374/2011 від 21.09.2011р. у АТ «УкрСиббанк».

При цьому в заяві не вказані суми боргу, які значаться в інкасових дорученнях, що спрямовувалися до банківських установ.

Фактично до заяви про порушення справи про банкрутство надані інкасові доручення, на які заявник посилається в своїй заяві, на загальну суму 295000грн., а саме:

1. інкасове доручення за №925/19 від 16.05.2012р. про стягнення коштів з рахунку боржника за постановою ДОАС №2а/0570/105353/2011 від 22.11.2011 у ПАТ «Креді ОСОБА_2» на суму 25000грн.;

2. інкасове доручення за №994/19 від 28.05.2012р. про стягнення коштів з рахунку боржника за постановою ДОАС №2а/0570/10353/2011 від 22.11.2011р. у ПАТ «ВТБ банк» на суму 25000грн.

3. інкасове доручення за №116/24 від 27.09.2011р. про стягнення коштів з рахунку боржника за постановою ДОАС №2а/10353/2011 від 22.11.2011р. у ПуАТ «СЕБ банк» на суму 60000грн.

4. інкасове доручення за №43 від 07.11.2013р. про стягнення коштів з рахунків боржника за постановою ДОАС №2а/0570/3392/2012 від 17.04.2012р. у АТ «Родовід банк» на суму 25000грн.

5. інкасове доручення за №44 від 07.11.2013р. про стягнення коштів з рахунку боржника за постановою ДОАС №2а/0570/3392/2012 від 17.04.2012р. у АТ «ВТБ банк» 25000грн.

6. інкасове доручення за №763/19 від 04.05.2012 про стягнення коштів з рахунку боржника за постановою ДОАС №2а/0570/8347/2011 від 25.05.2011 у ПуАТ «СЕБ банк» на суму 15000грн.;

7. платіжні вимоги за №249/24 від 13.12.2011р. та №259/24 від 16.12.2011р. про стягнення коштів з рахунку боржника за постановою ДОАС №2а/0570/14551/2011 у ПАТ «Креді ОСОБА_2» на суму 30000грн. та 30000грн. відповідно;

8. інкасові доручення за №48 від 07.11.2013р. та №42 від 07.11.2013р. про стягнення коштів з рахунків боржника за постановою ДОАС №2а/0570/3392/2012 від 17.04.2012 у ПуАТ «Фідобанк» на суму 15000грн. та 15000грн. відповідно;

9. інкасове доручення за №46 від 07.11.2013р. про стягнення коштів з рахунку боржника за постановою ДОАС №2а/0570/15374/2011 від 21.09.2011 у ПАТ «ПУМБ» на суму 10000грн.;

10.інкасове доручення за №45 від 07.11.2013р. про стягнення коштів з рахунку боржника за постановою ДОАС №2а/0570/15374/2011 від 21.09.2011р. у АТ «УкрСиббанк» на суму 20000грн.

Окрім того до заяви про порушення справи про банкрутство суду наданий корінець податкової вимоги від 21.02.2011р. №37 на суму 52729,12грн.

Отже, сума заборгованості за інкасовими доручення та корінцем податкової вимоги, наданими до матеріалів заяви, дорівнює 347729,12грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 Закону про банкрутство, справа про банкрутство порушується господарським судом, якщо безспірні вимоги кредитора (кредиторів) до боржника сукупно становлять не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, які не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку, якщо інше не передбачено цим Законом.

Безспірні вимоги кредиторів - грошові вимоги кредиторів, підтверджені судовим рішенням, що набрало законної сили, і постановою про відкриття виконавчого провадження, згідно з яким відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника.

Ч. 3 ст. 10 Закону про банкрутство чітко встановлені ознаки неплатоспроможності боржника, а сама:

1. грошові вимоги, які повинні складати триста розмірів мінімальної заробітної плати;

2. вимоги мають бути безспірними;

3. такі вимоги повинні бути не задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку.

При цьому, саме лише судове рішення за відсутності виданого на його підставі виконавчого документа та постанови органу Державної виконавчої служби про відкриття виконавчого провадження не може бути підтвердженням безспірності грошових вимог.

Що ж до безспірності грошових вимог ініціюючого кредитора - органу доходів і зборів, то враховуючи, що стягнення з рахунків боржника - юридичної особи коштів у рахунок погашення податкового боргу здійснюється відповідно до умов і порядку, визначених Податковим кодексом України, а не Законом України «Про виконавче провадження», доказами їх підтвердження є рішення суду про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу, що набрало законної сили, інкасовані доручення для примусового стягнення коштів у дохід бюджету в рахунок погашення податкового боргу та докази вжиття відповідних заходів щодо отримання заборгованості за процедурою, передбаченою Податковим кодексом України (п. 8 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 28.03.2013 № 01-06/606/2013 «Про Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (у редакції Закону України від 22.12.2011 № 4212-VI)»).

Таким чином, заявником, на підтвердження безспірності кредиторських вимог до боржника, до заяви про порушення справи про банкрутство суду надані: постанови Донецького окружного адміністративного суду на загальну суму 599563,65грн. та інкасові доручення і корінець податкової вимоги на загальну суму 347729,12грн., що становить менше трьохсот мінімальних розмірів заробітних плат.

Лише судові рішення (постанови Донецького окружного адміністративного суду) на суму 599563,65грн., що становить більше ніж 300 мінімальних заробітних плат за наявності інкасових доручень та корінця податкової вимоги на суму 347729,12грн. (що є менше ніж 300 мінімальних заробітних плат) не може бути підтвердженням безспірності грошових вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону про банкрутство, господарський суд не пізніше п'яти днів з дня надходження до господарського суду заяви про порушення справи про банкрутство повертає її та додані до неї документи без розгляду, якщо заява не відповідає змісту вимог, зазначених у цьому Законі, заявник-кредитор не подав доказів неспроможності боржника виконати свої грошові зобовязання перед кредиторами в розмірі, визначеному частиною третьою статті 10 цього Закону, протягом трьох місяців після відкриття виконавчого провадження, якщо інше не передбачено цим Законом.

Відповідно до ст. 1 Закону про банкрутство неплатоспроможність - неспроможність боржника виконати після настання встановленого строку грошові зобовязання перед кредиторами не інакше, як через відновлення його платоспроможності.

Відповідно до частини третьої статті 10, частини першої статті 15 Закону неплатоспроможністю визнається неспроможність боржника задовольнити безспірні вимоги кредитора (кредиторів) у розмірі не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати протягом трьох місяців після відкриття виконавчого провадження.

Оскільки заява про порушення справи про банкрутство не містить відомостей та доказів безспірності грошових вимог ініціюючого кредитора - органу доходів і зборів - в розумінні ознак неплатоспроможності боржника в розумінні ст. 10 Закону про банкрутство, суд дійшов висновку, що заява Жовтневої обєднаної державної податкової інспекції м. Маріуполя ГУ ДФС у Донецькій області про порушення провадження у справі про банкрутство ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ТОФИС», м. Маріуполь, підлягає поверненню без розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону про банкрутство, повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню з такою заявою до господарського суду у встановленому порядку.

Керуючись ст. ст. 11, 15 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ст. 86 ГПК України, беручи до уваги Інформаційний лист Вищого господарського суду України від 28.03.2013 № 01-06/606/2013, враховуючи практику Вищого господарського суду України у постанові від 18.06.2014р. у справі №911/77/14, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву Жовтневої обєднаної державної податкової інспекції м. Маріуполя ГУ ДФС у Донецькій області №814/10/05-81-10 від 25.08.2015р про порушення справи про банкрутство ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ТОФИС», м. Маріуполь, повернути без розгляду.

Додаток: заява з додатками на 43 аркушах, конверт.

Суддя І.К. Чорненька