ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"04" серпня 2015 р. Справа № 921/1226/14-г/5
УХВАЛА

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Андрушків Г.З.

розглянув cкаргу Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" №39-2/779-6 від 09.06.2015р. на дії Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України до складу якого входить відділ примусового виконання рішень, щодо виконання наказу господарського суду Тернопільської області від 16.02.2015р. у справі № 921/1226/14-г/5

за позовом Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", пров. Шевченка, 12, Київ 1, 01001

до відповідача 1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Козівзький цукровий завод", вул. Заводська, 1, смт. Козова, Козівського району, Тернопільської області, 47600

відповідача 2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Збаражський цукровий завод", майдан Кармелюка, 1, м. Збараж, Тернопільської області, 47302

відповідача 3: Товариства з обмеженою відповідальністю "Боршівський цукровий завод", вул. В.Великого, 1, м. Борщів, Тернопільської області, 48701

відповідача 4: Товариства з обмеженою відповідальністю "Ланівецький цукровий завод", вул. Вишнівецька, 35, м. Ланівці, Тернопільської області, 47400

відповідача 5: Товариства з обмеженою відповідальністю "Хоросківський цукровий завод", вул. Заводська, 1, м. Хоростків, Гусятинського району, Тернопільської області, 48240

відповідача 6: Товариства з обмеженою відповідальністю "Бучацкий цукровий завод", вул. П.Тичини, 3 м.,Бучач, Тернопільської області, 48400

відповідача 7: Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія АгроХолдинг", вул. Незалежності, 68, с.Васильківці, Гусятинського району, Тернопільської області, 48257

За участю представників від:

Органу ДВС: Мулик Петро Ігорович представник Департаменту державної виконавчої служби -начальник відділу державної виконавчої служби Збаразького районного управління юстиції (довіреність №20-22/36 від 27.04.2015р.)

Позивача (скаржника): Сторожук Василь Григорович представник (довіреність №09-32/13 від 12.01.2015р.).

Відповідача 1: не з'явився.

Відповідача 2: не з'явився.

Відповідача 3: не з'явився.

Відповідача 4: не з'явився.

Відповідача 5: не з'явився.

Відповідача 6: не з'явився.

Відповідача 7: не з'явився.

Суть справи:

Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" звернулося до господарського суду Тернопільської області зі скаргою № 39-2/779-6 від 09.06.2015р. (вхідний №13945 від 12.06.2015р.) на постанову державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження, в якій просить суд:

1. Визнати недійсною постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Попіва Р.І від 18.05.2015р. ВП № 47575507 про відмову у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання наказу господарського суду Тернопільської області від 16.02.2015р. по справі №921/1226/14-г/5.

2. Зобовязати старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Попіва Р.І. відкрити виконавче провадження з примусового виконання наказу господарського суду Тернопільської області від 16.02.2015р. по справі № 921/1226/14-г/5.

Свої вимоги Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" стягувач, обґрунтовує тим, що старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, неправомірно виніс постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження від 18.05.2015р. ВП №47575507 з примусового виконання наказу господарського суду Тернопільської області від 16.02.2015 року у справі № 921/1226/14-г/5 про солідарне стягнення з ТОВ "Мрія Агрохолдинг" та ТОВ "Збаражський цукровий завод" на користь стягувача суми боргу у розмірі 5 721 338,44 дол. США., та зазначає, що дана постанова мотивована невідповідністю ч. 2 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" (а саме зазначено у виконавчому документі більше, ніж одного боржника),проте згідно вимог ч. 2 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обов'язок чи право стягнення є солідарним, а оскільки у вищезазначеному наказі господарського суду Тернопільської області прописано "стягнути СОЛІДАРНО з Боржників", то відповідно твердження державного виконавця щодо невідповідності даного наказу вимогам закону є хибними, тому просить визнати недійсною вищезазначену постанову та зобовязати старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відкрити виконавче провадження з примусового виконання вищезазначеного наказу господарського суду.

Ухвалою суду від 15.06.2015 року призначено розгляд даної скарги на 01.07.2015р. на 10год20хв., ухвалою суду від 01.07.2015 року розгляд скарги відкладено на 15.07.2015 року, а в послідуючому судове засідання по розгляду даної скарги ухвалою суду від 23.07.2015 року було призначене на 04.08.2015 року на 10год.15хв

Скаржник (стягувач за виконавчим документом та позивач у справі) звернувся до суду з уточненнями до скарги на постанову державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження (лист №39-2/966-6 від 09.07.2015р., вхідний № 15866 від 13.07.2015р.), в яких, посилаючись на положення п. 9.6 Постанови Пленуму ВГС України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" від 17.10.2012року №9, ч.2 ст. 4 Закону України "Про державну виконавчу службу", державний виконавець здійснює примусове виконання рішень у порядку, передбаченому законом але відповідно до положень статті 121-2 ГПК представляти в судах державну виконавчу службу мають органи, зазначені у статті 3 названого Закону, уточнює свої вимоги для належного відновлення порушених прав та інтересів і просить:

1. Визнати недійсною постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Попів Р.І.. від 18.05.2015р. ВП № 47575507 про відмову у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання наказу господарського суду Тернопільської області від 16.02.2015р. по справі №921/1226/14-г/5.

2. Зобовязати Відділ примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відкрити виконавче провадження з примусового виконання наказу господарського суду Тернопільської області від 16.02.2015р. по справі № 921/1226/14-г/5, щодо боржників : з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія АгроХолдинг" (вул. Незалежності, 68, с.Васильківці, Гусятинського району, Тернопільської області, 48257, ідент. код 35218853) та з Товариства з обмеженою відповідальністю "Збаражський цукровий завод" (майдан кармелюка, 1, м.Збарж , Тернопільської області, 47302, ідент. код 37753679).

Розглянувши дану заяву скаржника про уточнення заявлених вимог, приймаючи до уваги, що така подана ним у відповідності до вимог ст.22 ГПК України до прийняття рішення по розгляду скарги, не є заявою про зміну предмету і підстав заявленої скарги, а тому приймається судом і скарга розглядається відповідно до уточнених вимог.

У судовому засіданні 04.08.2015 року представник скаржника заявлені вимоги поданої скарги підтримав в повному обсязі.

Департамент державної виконавчої служби до складу якого входить відділ примусового виконання рішень письмових заперечень по суті скарги №39-2/779-6 від 09.06.2015р. суду не подав, його уповноважений представник в судових засіданнях заперечив проти заявленої скарги, посилаючись на те, що у заяві ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" про передачу виконавчого документа на виконання та накладення арешту на майно стягувачем не конкретизовано, яка саме особа є боржником, проте одночасно зазначено двох боржників, при цьому, посилаючись на ст.ст.8, 18 Закону України "Про виконавче провадження", ст..116 та ст..117 Господарського процесуального кодексу України, вважає, що у виконавчому провадженні можуть брати участь кілька стягувачів, однак не кілька боржників, а також зазначає, що у випадку невиконання рішення суду протягом строку, наданого для самостійного виконання державним виконавцем проводяться виконавчі дії щодо боржника, а відкриття виконавчого провадження щодо двох боржників унеможливить проведення виконавчих дій державним виконавцем, так як Законом України "Про виконавче провадження" не визначено яким чином звертати стягнення на кошти та майно декількох боржників одночасно, а відтак вважає, що орган ДВС правомірно відмовив у відкритті виконавчого провадження та діяв в межах наданих йому повноважень, а також мотивував свої заперечення також і тим, що до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень не передбачено внесення двох або більше боржників.

В зв"язку з цим, посилаючись на Положення про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень, затверджений Наказом Міністерства юстиції України від 20.05.2003 року №43/5, згідно якого адміністратором Єдиного реєстру є державне підприємство "Національні інформаційні системи", яке має прямий доступ до комп"ютерної бази даних і відповідає за її створення, впровадження, матеріально-технічне та технологічне забезпечення, збереження і захист даних, що містяться в Єдиному реєстрі, а згідно Розділу 2 та Розділу 3 даного Положення дані виконавчих документів, що надійшли до органу ДВС підлягають обов"язковому внесенню до Єдиного реєстру протягом 2-х робочих днів з дня надходження виконавчого документа до державного виконавця, а також до Єдиного реєстру обов"язково вносяться відомості про проведення всіх виконавчих дій, а постанови державного виконавця та інші документи виконавчого провадження виготовляються за допомогою Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, уповноважений представник Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, до складу кого входить відділ примусового виконання рішень звернувся до суду з клопотанням від 04.08.2015р. про залучення третіх осіб у справу на стороні відповідача та продовження процесуальних строків розгляду справ № 921/1226/14-г/5, в якому, посилаючись на норми ст. 27 ГПК України та з метою прийняття рішення господарським судом у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичним обставинам справи, просить залучити до участі у розгляді справи №921/1226/14-г/5 третю особу на стороні відповідача Державне підприємство "Національні інформаційні системи" та продовжити строки розгляду справи.

Представник скаржника (позивача) проти поданого органом ДВС клопотання заперечує, посилаючись не те, що результат розгляду скарги не впливає на права та обов'язки ДП "Національні інформаційні системи", а залучення третьої особи є затягуванням розгляду скарги по суті та підтримав вимоги, викладені у скарзі, та просить суд розглянути скаргу по наявних матеріалах.

Розглянувши клопотання Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, до складу кого входить відділ примусового виконання рішень, заслухавши пояснення представника органу ДВС та заперечення представника заявника (позивача) судом враховується наступне.

Господарське процесуальне законодавство України передбачає можливість участі в судовому процесі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, на предмет спору, якщо рішення господарського суду зі спору може вплинути на права та обов'язки цієї особи щодо однієї із сторін (стаття 27 ГПК України).

Питання про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, до участі у справі вирішується судом з урахуванням того, чи є у цієї особи юридичний інтерес у даній справі.

Що ж до наявності юридичного інтересу у третьої особи, то у вирішенні відповідного питання суд має з'ясовувати, чи буде у зв'язку з прийняттям судового рішення з даної справи таку особу наділено новими правами чи покладено на неї нові обов'язки, або змінено її наявні права та/або обов'язки, або позбавлено певних прав та/або обов'язків у майбутньому.

Із змісту заявленого клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи на стороні відповідача (органу ДВС) державне підприємство "Національні інформаційні системи", слідує, що, державне підприємство "Національні системи України" є адміністратором Єдиного державного реєстру, яке має прямий доступ до компютерної бази даних і відповідає за її створення, впровадження, матеріально-технічне та технологічне забезпечення, збереження і захист даних, що містяться в Єдиному реєстрі, адміністратор несе відповідальність за якість надання послуг з технічного та технологічного забезпечення Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, які мають відповідати нормам чинного законодавства, а згідно Розділу 2 та Розділу 3 даного Положення дані виконавчих документів, що надійшли до органу ДВС підлягають обов"язковому внесенню до Єдиного реєстру протягом 2-х робочих днів з дня надходження виконавчого документа до державного виконавця, а також до Єдиного реєстру обов"язково вносяться відомості про проведення всіх виконавчих дій, а постанови державного виконавця та інші документи виконавчого провадження виготовляються за допомогою Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, при цьому в заявленому клопотанні представником органу ДВС не зазначено, яким чином результати розгляду зазначеної вище скарги вплинуть на прав і обов"язки ДП "Національні системи України", в судовому засіданні представник органу ДВС пояснив, що до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень не передбачено можливості внесення двох або більше боржників.

На думку суду, прийняте рішення за результатами розгляду скарги Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" на постанову державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження, жодним чином не може вплинути на права та обовязки державного підприємства "Національні інформаційні системи", оскільки при розгляді даної скарги не досліджується створення, впровадження, матеріально-технічне та технологічне забезпечення, збереження і захист даних, що містяться в Єдиному реєстрі, якість надання послуг з технічного та технологічного забезпечення Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, а встановлюється правомірність винесення державним виконавцем постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 18.05.2015 року. Окрім того, з оскаржуваної постанови слідує, що підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання наказу господарського суду Тернопільської області від 16.02.2015 року у справі №921/1226/14-г/5 є невідповідність даного виконавчого документу вимогам ст..18 Закону України "Про виконавче провадження", так як в ньому зазначено два боржника Товариство з обмеженою відповідальністю "Мрія Агрохолдинг" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Збаражський цукровий завод", а не неможливість внесення до Єдиного реєстру два боржника . За таких обставин клопотання Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, до складу кого входить відділ примусового виконання рішень про залучення до участі у справі державного підприємства "Національні інформаційні системи", в якості третьої особи, на стороні відповідача, судом відхиляється.

З огляду на викладене відхиляється також і клопотання органу ДВС про продовження строку розгляду даної скарги.

Розглянувши скаргу та додані до неї матеріали, оцінивши зібрані по справі докази, заслухавши представників позивача та органу ДВС, суд встановив наступне:

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 19.01.2015 року у справі №921/1226/14-г/5 за позовом Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" до відповідачів 1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Козівзький цукровий завод", 2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Збаражський цукровий завод", 3: Товариства з обмеженою відповідальністю "Боршівський цукровий завод", 4: Товариства з обмеженою відповідальністю "Ланівецький цукровий завод", 5: Товариства з обмеженою відповідальністю "Хоросківський цукровий завод", 6: Товариства з обмеженою відповідальністю "Бучацкий цукровий завод", 7: Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія АгроХолдинг", позов задоволено частково, зокрема, п.3 резолютивної частини даного рішення вирішено стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія АгроХолдинг" (вул. Незалежності, 68, с.Васильківці, Гусятинського району, Тернопільської області, 48257, ідент. код 35218853) та з Товариства з обмеженою відповідальністю "Збаражський цукровий завод" (майдан Кармелюка, 1, м. Збараж, Тернопільської області, 47302, ідент. код 37753679) 5 721 338,44 доларів США (що в гривневому еквіваленті про курсу НБУ (1 долар США =13,434133 грн.) станом на 21.09.2013р. становить 76 861 221,54 грн.) та 1 043 957,83 грн., яких: заборгованість за кредитом 5 548 353,12 доларів США, заборгованість за відсотками 172 985,32 доларів США, пені за простроченим кредитом 987 161,71 грн., пені за простроченими відсотками 34 506, 31 грн. на користь Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", провулок Шевченка,12, м. Київ, 01001, ідент. код 00039002, на виконання якого 16.02.2015 року видано відповідний наказ із строком пред"явлення до виконання до 16.02.2016 року включно.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

В ст. 115 Господарського процесуального кодексу України визначено, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно ч. 1 ст. 116 Господарського процесуального кодексу України виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.

У відповідності до ч.1 ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно ч. 1 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно абзацу 1 частини першої статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" Державний виконавець, зокрема, здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Згідно частини 1 статті 25 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Як слідує з матеріалів скарги, 18.05.2015р старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Попів Р.І. розглянута заява Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", яка подана 14.05.2015 року, про примусове виконання наказу господарського суду Тернопільської області від 16.02.2015 року №921/1226/14-г/5, за результатами якої винесено постанову про відмову у відкриті виконавчого провадження ВП №47575507.

Стягувач отримав вищезазначену постанову 05.06.2015р. що підтверджується штампом вхідної кореспонденції на супровідному листі, а також штампом поштового відправлення на конверті з датою відправлення постанови стягувачу 03.06.2015р.

Згідно ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України, скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена. Скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги. За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачеві, боржникові та органові виконання судових рішень. Ухвалу може бути оскаржено у встановленому цим Кодексом порядку.

В оспорюваній постанові про відмову у відкритті виконавчого провадження від 18.05.2015р. ВП №47575507 державний виконавець зазначає, що у процесі проведеної перевірки встановлено: " Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обов'язок чи право стягнення є солідарним, у поданому на виконання виконавчому документі зазначено два боржника: Товариство з обмеженою відповідальністю "Мрія АгроХолдинг" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Збаражський цукровий завод". Відповідно до п.6 ч.1. ст. 26 ЗУ "Про виконавче провадження" державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" і враховуючи викладене, керуючись ст..ст.21.23, п.6ч.1ст.26 Закону України "Про виконавче провадження" постановив:"відмовити у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання наказу №921/1226/14-г/5, виданого 16.02.2015р…." .

Так, згідно п. 6 ч.1 ст.26 даного Закону України Про виконавче провадження державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 цього Закону.

Разом з тим, частиною 1 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що у виконавчому документі зазначається резолютивна частина рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обов'язок чи право стягнення є солідарним.

Як в рішенні господарського суду Тернопільської області від 19.01.2015 року у справі №921/1226/14-г/5, а саме в п.3 резолютивної частини даного рішення, так і у виданому на його виконання наказі від 16.02.2015 року чітко зазначено:"Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія АгроХолдинг" (вул. Незалежності, 68, с.Васильківці, Гусятинського району, Тернопільської області, 48257, ідент. код 35218853) та з Товариства з обмеженою відповідальністю " Збаражський цукровий завод" (майдан кармелюка, 1, м.Збарж , Тернопільської області, 47302, ідент. код 37753679)…….."

У ст. 543 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Виконання солідарного обов'язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов'язок решти солідарних боржників перед кредитором.

Згідно ч. 8 ст. 84 Господарського процесуального кодексу України якщо у справі беруть участь кілька позивачів або відповідачів, у рішенні вказується, як вирішено спір щодо кожного з них, або зазначається, що обов'язок чи право стягнення є солідарним.

У п. 9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду "Про судове рішення" № 6 від 23.03.2012 року зазначено, що у резолютивній частині рішення має бути остаточна відповідь щодо усіх вимог, які були предметом судового розгляду. При цьому господарські суди повинні зазначати: у рішеннях щодо кількох відповідачів - як вирішено спір щодо кожного з них (з урахуванням вимог частини другої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження").

В п. 1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" № 9 від 17.10.2012 року, з наступними змінами та доповненнями, зазначено, що якщо кілька відповідачів, до яких було пред'явлено вимогу, солідарно відповідають за зобов'язанням, господарським судом може бути видано один наказ, в якому зазначається, що право стягнення є солідарним (частина друга статті 18 Закону України "Про виконавче провадження").

Відтак, у вказаній Постанові Пленум Вищого господарського суду України вказав на правильність вчинення таких процесуальних дій, як видача одного наказу, у випадку, коли згідно з відповідним рішенням суду право стягнення є солідарним.

Так, стягувач Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" скористався своїм законним правом на стягнення солідарно із Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія Агрохолдинг" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Збаражський цукровий завод" сум заборгованості за виконавчим документом наказом господарського суду Тернопільської області від 16.02.2015 року.

При цьому судом не може бути прийнято до уваги посилання представника органу ДВС на те, що відповідно до вимог Закону України "Про виконавче провадження" у виконавчому провадженні можуть брати участь кілька стягувачів, однак не кілька боржників та на те, що до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень не передбачено внесення двох або більше боржників, оскільки як у Законі України "Про виконавче провадження" так і в Положенні "Про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень" затвердженому Наказом Міністерства юстиції України від 20.05.2003 року №43/5 відсутні норми, які б забороняли зазначене, тобто брати участь у виконавчому провадженні двом і більше боржникам та введення двох або більше боржників до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень.

Також суд критично оцінює твердження представника органу ДВС про те, що відкриття виконавчого провадження щодо двох боржників унеможливить проведення виконавчих дій державним виконавцем, адже Законом України "Про виконавче провадження" не визначено яким чином звертати стягнення на кошти та майно декількох боржників одночасно, оскільки відсутність певних норм у відповідному законі не є підставою у відмові у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання відповідного виконавчого документа.

Таким чином, судом не встановлено, а органом ДВС не доведено належними і допустимими доказами наявність підстав, передбачених статтею 26 Закону України Про виконавче провадження , які б надавали право державному виконавцю відмовити у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання наказу господарського суд Тернопільської області від 16.02.2015р. по справі №921/1226/14-г/5 про стягнення солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія АгроХолдинг" (вул. Незалежності, 68, с.Васильківці, Гусятинського району, Тернопільської області, 48257, ідент. код 35218853) та з Збаражський цукровий завод" (майдан кармелюка, 1, м.Збарж , Тернопільської області, 47302, ідент. код 37753679) 5 721 338,44 доларів США (що в гривневому еквіваленті про курсу НБУ (1 долар США =13,434133 грн.) станом на 21.09.2013р. становить 76 861 221,54 грн.) та 1 043 957,83 грн., яких: заборгованість за кредитом 5 548 353,12 доларів США, заборгованість за відсотками 172 985,32 доларів США, пені за простроченим кредитом 987 161,71 грн., пені за простроченими відсотками 34 506, 31 грн. на користь Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", провулок Шевченка,12, м. Київ, 01001, ідент. код 00039002.

У відповідності до п.9.13 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" №9 від 17.10.2012 р. за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що доводи скаржника щодо визнання постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 18.05.2015р. ВП №47575507 такою, що прийнята з порушенням законодавства, слід визнати обґрунтованими (правомірними) і відповідно визнати недійсною вищезазначену постанову та зобовязати Відділ примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України. відкрити виконавче провадження з примусового виконання наказу господарського суду Тернопільської області від 16.02.2015р. по справі № 921/1226/14-г/5

Керуючись ст.ст.86,1212 ГПК України, господарський суд:

УХВАЛИВ:

1. Доводи заявника Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" визнати правомірними.

2. Скаргу № 39-2/779-6 від 09.06.2015р. Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" задовольнити.

3.Визнати недійсною постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Попіва Р.І. від 18.05.2015р. ВП № 47575507 про відмову у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання наказу господарського суду Тернопільської області від 16.02.2015р. по справі №921/1226/14-г/5 про стягнення солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія АгроХолдинг" (вул. Незалежності, 68, с.Васильківці, Гусятинського району, Тернопільської області, 48257, ідент. код 35218853) та з Товариства з обмеженою відповідальністю "Збаражський цукровий завод" (майдан Кармелюка, 1, м. Збараж, Тернопільської області, 47302, ідент. код 37753679) 5 721 338,44 доларів США (що в гривневому еквіваленті про курсу НБУ (1 долар США =13,434133 грн.) станом на 21.09.2013р. становить 76 861 221,54 грн.) та 1 043 957,83 грн., яких: заборгованість за кредитом 5 548 353,12 доларів США, заборгованість за відсотками 172 985,32 доларів США, пені за простроченим кредитом 987 161,71 грн., пені за простроченими відсотками 34 506, 31 грн. на користь Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", провулок Шевченка,12, м. Київ, 01001, ідент. код 00039002.

4.Зобов'язати Відділ примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відкрити виконавче провадження з примусового виконання наказу господарського суду Тернопільської області від 16.02.2015р. по справі № 921/1226/14-г/5, про стягнення солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія АгроХолдинг" (вул. Незалежності, 68, с.Васильківці, Гусятинського району, Тернопільської області, 48257, ідент. код 35218853) та з Товариства з обмеженою відповідальністю "Збаражський цукровий завод" (майдан Кармелюка, 1, м. Збараж, Тернопільської області, 47302, ідент. код 37753679) 5 721 338,44 доларів США (що в гривневому еквіваленті про курсу НБУ (1 долар США =13,434133 грн.) станом на 21.09.2013р. становить 76 861 221,54 грн.) та 1 043 957,83 грн., яких: заборгованість за кредитом 5 548 353,12 доларів США, заборгованість за відсотками 172 985,32 доларів США, пені за простроченим кредитом 987 161,71 грн., пені за простроченими відсотками 34 506, 31 грн. на користь Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", провулок Шевченка,12, м. Київ, 01001, ідент. код 00039002.

5.Ухвалу направити сторонам та Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України до складу якого входить відділ примусового виконання рішень (вул. Городецького,13, м. Київ, 01001).

Суддя Г.З. Андрушків