ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" вересня 2015 р.Справа № 922/4229/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Доленчука Д.О.

при секретарі судового засідання Івахненко І.Г.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лозівський ковальсько-механічний завод", м. Лозова
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Снабкомплект", м. Бєлгород
про стягнення 1009573,05 грн.
за участю представників:

позивача - Савві Л.Є. за довіреністю № 5 від 25.12.2014 р.

відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Лозівський ковальсько-механічний завод" (позивач) звернулося до господарського суду Харківської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Снабкомплект" (відповідач) згідно якої просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по специфікаціям № 10 від 18.03.2015 р., № 11 від 30.03.2015 р. та № 12 від 20.04.2015 р. до контракту купівлі - продажу № 05/07/СТ від 21.07.2014 р. у розмірі 2615000,00 руб. РФ (1009573,05 грн. за офіційним обмінним курсом НБУ (0,38607) станом на 17.07.2015 р.).

Ухвалою суду по справі від 24.07.2015 р. було порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 06.08.2015 р. о 12:40.

06.08.2015 р. судом розгляд справи було відкладено на 03.09.2015 р. о 11.40.

Представник позивача до початку судового засідання призначеного на 03.09.2015 р. о 11.40 надав заяву про розгляд справи без застосування технічних засобів фіксації судового процесу (вх. № 35064 від 03.09.2015 р.), яка судом була задоволена.

Представник позивача, через канцелярію господарського суду 03.09.2015 р. за вх. № 35037, надав виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб щодо відповідача згідно клопотання, яка судом долучена до матеріалів справи.

Відповідач, через канцелярію господарського суду 02.09.2015 р. за вх. № 34696, надав відзив на позовну заяву, який судом долучений до матеріалів справи. Згідно відзиву відповідач вказував, що станом на 03.09.2015 р. він частково виконав свої зобов'язання за спірними правовідносинами, перерахувавши в липні місяці 2015 р. на рахунок позивача частину боргу платежами 1365000,00 руб. РФ і 1000000,00 руб. РФ. Зазначені грошові кошти надійшли на рахунок позивача 22 і 31 липня 2015 р. відповідно. За таких обставин відповідач вказував, що сума боргу, яка залишилася, визнається відповідачем та становить 250000,00 руб. РФ. Також, відповідачем у відзиві було викладено клопотання про розгляд справи без участі його представника, яке судом задовольняється.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в частині стягнення з відповідача на користь позивача 250000,00 руб. РФ.

Беручи до уваги, що відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, та те, що відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України обов'язок доказування і подання доказів покладено на сторони, суд згідно за статтею 75 Господарського процесуального кодексу України розглядає справу за наявними матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, встановив наступне.

21.07.2014 р. між сторонами був укладений контракт № 05/07/СТ (купівлі - продажу) відповідно до умов якого позивач (продавець) зобов'язувався поставити, а відповідач (покупець) зобов'язувався прийняти та оплатити продукцію (товар), найменування, ціна, кількість, строки та умови поставки, якого зазначаються у специфікації, яка є невід'ємною частиною контракту (п.1.1. контракту).

Пунктом 1.2. контракту було передбачено, що загальна сума контракту на момент його підписання сторонами складає 30000000,00 руб. РФ та може бути збільшена за згодою сторін.

Згідно п.3.2. контракту платежі повинні проводитися в рублях РФ банківським переказом, шляхом перерахування грошових коштів протягом 10 календарних днів з моменту оформлення товару митними органами України (оформлення ВМД на експорт).

Пунктом 3.3. контракту сторони передбачили можливість здійснення платежів шляхом попередньої оплати.

Пунктом 8.1. контракту сторони встановили, що усі спори та розбіжності підлягають остаточному розгляді у господарському суді Харківської області у відповідності з матеріальним і процесуальним правом України.

Позивач, виконуючи свої договірні зобов'язання, відвантажив відповідачу товар на суму 2758177,27 руб. РФ:

1) По специфікації № 10 від 18.03.2015 р. до контракту на суму 1365000,00 руб. РФ, що підтверджується ВМД № 807100000/2015/008752 з датою оформлення 20.03.2015 р. та CMR А № 109494. Гранична дата оплати, з урахуванням передбаченого 10 денного терміну з моменту оформлення товару митними органами України - 30.03.2015 р.

2) По специфікації № 11 від 30.03.2015 р. до контракту на суму 143177,27 руб. РФ, що підтверджується ВМД № 807100000/2015/010150 з датою оформлення 31.03.2015 р. та CMR А № 041051. Гранична дата оплати, з урахуванням передбаченого 10 денного терміну з моменту оформлення товару митними органами України - 09.04.2015 р..

3) По специфікації № 12 від 20.04.2015 р. до контракту на суму 1250000,00 руб. РФ, що підтверджується ВМД № 807100000/2015/014851 з датою оформлення 12.05.2015 р. та CMR А № 12/1. Гранична дата оплати, з урахуванням передбаченого специфікацією 30 денного терміну з моменту відвантаження - 11.06.2015 р.

Відповідач свої зобов'язання по оплаті товару виконав частково, сплативши 13.07.2015 р. тільки частину отриманого товару за специфікацією № 10 у розмірі 143177,27 руб. РФ, що підтверджується випискою банку (том 1 а.с. 37).

Станом на 17.07.2015 р. заборгованість по специфікаціям № 10 від 18.03.2015 р., № 11 від 30.03.2015 р. і № 12 від 20.04.2015 р. до контракту складала 2615000,00 руб. РФ.

Судом встановлено, що після подання позивачем позову до суду відповідачем 22.07.2015 р. була сплачена позивачу сума заборгованості за контрактом у розмірі 1365000,00 руб. РФ та 31.07.2015 р. сума заборгованості за контрактом у розмірі 1000000,00 руб. РФ, що підтверджується банківськими виписками (том 1 а.с. 52-54).

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковими.

Згідно ч. 2 ст. 4 Угоди про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, ратифікованого постановою Верховної Ради України, компетентні суди держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав розглядають справи і в інших випадках, якщо про це є письмова угода Сторін про передачу спору до суду.

Згідно ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Частина 1 ст. 628 Цивільного кодексу України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 655 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст. 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

З огляду на вищевикладене та враховуючи те, що відповідачем після подання позивачем позову до суду була сплачена позивачу сума заборгованості у розмірі 2365000,00 руб. РФ, суд дійшов до висновку про припинення провадження у справі в частині стягнення з відповідача суми заборгованості у розмірі 2365000,00 руб. РФ на підставі п.1-1. ч.1. ст. 80 ГПК України, у зв'язку з відсутністю предмету спору.

Щодо позовних вимог позивача про стягнення з відповідача 250000,00 руб. РФ суд зазначає, що дані позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у зв'язку з їх обґрунтованістю.

Враховуючи те, що з вини відповідача спір було доведено до суду, господарський суд відповідно до ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України вважав за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого позивачем судового збору у розмірі 20191,46 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч. 2 ст. 4 Угоди про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, ст. 129 Конституції України, ст.ст. 509, 526, 530, 628, 629, 655, 692 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 4, 12, 22, 32, 33, 34, 43, 49, 75, п.1-1. ч.1. ст. 80, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Припинити провадження у справі в частині стягнення заборгованості по специфікаціям № 10 від 18.03.2015 р., № 11 від 30.03.2015 р. та № 12 від 20.04.2015 р. до контракту (купівлі - продажу) № 05/07/СТ від 21.07.2014 р. у розмірі 2365000,00 руб. РФ (еквівалент 913055,55 грн. за офіційним обмінним курсом НБУ (0,38607) станом на 17.07.2015 р.).

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Снабкомплект" (Російська Федерація, 308017, м. Бєлгород, вул. К. Заслонова, буд. 90, ОКПО 22210005, ИНН КПП 312301001, р/р в ЗАО УКБ "Белгородсоцбанк", м. Бєлгород, к/р , БИК 041403701, ОКВЕД 51.54, 51.70) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Лозівський ковальсько-механічний завод" (Україна, 64602, м. Лозова, вул. Свободи, 24, , ИНН 78, Банк отримувача: к/р , в ОПЕРУ МГТУ БР (OPERU MGTU BR), БИК 044525311, ОТП Банк Москва, Росія (ОТР Ваnк Moskow, Russsia), ИНН , SWIFT code: OTPVRUMМ; Отримувач: ОТР Банк, Київ (ОТР Ваnк, Kiev), к/р , SWIFT code: OTPVUAUK на користь ТОВ Лозівський ковальсько-механічний завод" рахунок №0089 у АТ "ОТП Банк" у м. Київ) заборгованість по специфікаціям № 10 від 18.03.2015 р., № 11 від 30.03.2015 р. та № 12 від 20.04.2015 р. до контракту (купівлі - продажу) № 05/07/СТ від 21.07.2014 р. у розмірі 250000,00 руб. РФ (еквівалент 96517,50 грн. за офіційним обмінним курсом НБУ (0,38607) станом на 17.07.2015 р.) та суму сплаченого судового збору у розмірі 20191,46 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 08.09.2015 р.

Суддя Д.О. Доленчук