ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.08.15 Справа № 914/2377/15

За позовом:Публічного акціонерного товариства «Львівобленерго», м. Львів;
до відповідача:Товариства з обмеженою відповідальністю «КПК-Агроінвест», Львівська обл., Жидачівський р-н, смт Гніздичів;
про:стягнення 828,27 грн. пені, 41,41 грн. три відсотки річних
Суддя Крупник Р.В. Секретар Айзенбарт А.І.
Представники сторін:
від позивача:ОСОБА_1 представник (довіреність №502-4144/2 від 18.12.2014р.);
від відповідача:не зявився.

Представнику позивача сторін розяснено права та обовязки, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України. Заяв про відвід судді та здійснення технічної фіксації судового засідання не надходило.

СУТЬ СПОРУ:

16.07.2015р. на розгляд господарського суду Львівської області поступила позовна заява Публічного акціонерного товариства «Львівобленерго» (надалі Позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «КПК-Агроінвест» (надалі Відповідач) про стягнення 25370,72 грн. боргу за спожиту активну електроенергію, 2945,67 грн. боргу за спожиту реактивну електроенергію, 1836,22 грн. пені, 2165,83 грн. інфляційних втрат та 91,81 грн. 3% річних.

Ухвалою господарського суду від 17.07.2015р. порушено провадження у справі, її розгляд призначено на 03.08.2015р. Ухвалою від 03.08.2015р. суд відклав розгляд справи на 31.08.2015р., крім цього вказаною ухвалою суд прийняв до розгляду заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої останній просив суд у звязку з частковим погашенням відповідачем боргу стягнути з ТОВ «КПК-Агроінвест» 828,27 грн. пені та 41,41 грн. три відсотки річних.

Представник позивача в судове засідання зявився, зменшені позовні вимоги підтримав, просив суд позов задоволити повністю.

Позовні вимоги мотивує тим, що 03.02.2014р. між позивачем та відповідачем було укладено Договір про постачання електричної енергії №09078, відповідно до якого позивач зобовязувався продавати споживачу (відповідачу) електроенергію для забезпечення потреб електроустановок споживача. Відповідач в свою чергу зобовязувався протягом 5 операційних днів після одержання рахунку оплачувати використану електроенергію, однак, всупереч умовам Договору, поставлена електроенергія за березень-червень 2015р. у встановлені договором строки відповідачем оплачена не була, в результаті чого утворилася заборгованість в розмірі 25370,72 грн. Вказане стало підставою звернення позивача до суду. Разом з тим, у звязку з тим, що після порушення провадження відповідач частково розрахувався з позивачем, ПАТ «Львівобленерго» зменшило розмір позовних вимог і просить стягнути з відповідача 828,27 грн. пені та 41,41 грн. три відсотки річних.

Відповідач явки повноважного представника в судове засідання повторно не забезпечив, вимог ухвали суду від 03.08.2015р. не виконав, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце судового розгляду.

Заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

03.02.2014р. між позивачем та відповідачем укладено Договір про постачання електричної енергії №09078 (надалі Договір), відповідно до Розділу 1 якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю, зазначеною в додатку №9 «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії», а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Під час виконання умов цього Договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим Договором, сторони зобовязуються керуватися чинним законодавством України та Правилами користування електричною енергією (п. 2.1. Договору).

За умовами пункту 7.1. Договору облік електроенергії, спожитої споживачем та (або) субспоживачами, приєднаними до електричних мереж споживача, здійснюється згідно з вимогами ПУЕ та ПКЕЕ.

Відповідно до п. 7.5. Договору, на підставі показів засобів обліку електричної енергії та умов додатка №9 «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії» оформлюються такі документи: акт про використану електричну енергію (акт про прийняття-передавання товарної продукції).

Згідно п. 1 «Графіку зняття показів обліку електричної енергії» (Додаток №9 до Договору) покази розрахункових засобів обліку відповідно до Переліку обєктів і точок комерційного обліку споживача знімаються візуально або за допомогою електронних багатофункціональних розрахункових засобів обліку, які фіксують та зберігають інформацію про величини споживання електричної енергії та споживання електричної потужності, 08 числа кожного місяця о 09 годині представником споживача. Належно оформлений Акт про використану електричну енергію споживач не пізніше першої половини наступного робочого дня наручно у двох примірниках надає в розрахункову групу електропостачальної організації.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору споживачем були підписані Акти про використану ним активну та реактивну електроенергію за період з березня 2015р. по червень 2015р. Вказані акти підписані представником відповідача та скріплені печаткою.

В пункті 1-5 «Порядку розрахунків» (Додатку №2 до Договору) сторони погодили, що розрахунок споживача з постачальником електричної енергії за регульованим тарифом здійснюється за чинними тарифами, які встановлюються відповідно до положень нормативно-правових документів НКРЕ, згідно з договором про постачання електричної енергії. Розрахунковим періодом вважається період з 08 числа попереднього місяця до 07 числа поточного місяця включно та прирівнюється до календарного. Величина коштів, яку має оплатити споживач за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію, визначається постачальником електричної енергії як добуток обсягу електричної енергії, спожитої (переданої) між датами зняття показів засобів обліку, на тариф, який діяв на кінець розрахункового періоду. Остаточний розрахунок споживача за електричну енергію спожиту протягом розрахункового періоду здійснюється на підставі виставленого постачальником електричної енергії рахунка, відповідно до даних про фактичне споживання електричної енергії визначеного за показами розрахункових засобів обліку, які фіксуються у терміни, передбачені договором та/або розрахунковим шляхом у випадках, передбачених ПКЕЕ.

Пунктом 7 «Порядку розрахунків» (Додатку №2 до Договору) визначено, що рахунки на оплату платежів, передбачених даним договором, виписуються постачальником електричної енергії та надаються споживачу.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов Договору, позивачем протягом березня-червня 2015р. виставлялися відповідні рахунки на оплату з урахуванням показників за Актами про використану електричну енергію за вказаний період. Докази вручення рахунків відповідачу знаходяться в матеріалах справи.

Відповідно до п. 7 «Порядку розрахунків» (Додатку №2 до Договору) тривалість періоду для оплати отриманих рахунків має не перевищувати 5 операційних днів з дня отримання рахунку. Дата оплати рахунка (здійснення розрахунку) визначається датою, на яку були зараховані кошти на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника електричної енергії за регульованим тарифом.

Однак, як встановлено судом, виставлені рахунки за період з березня по червень 2015р. споживачем оплачені в повному обсязі не були.

В судовому засіданні представник позивача зазначив, що після порушення провадження у справі відповідачем частково погашено заборгованість, зокрема, до стягнення залишилося 828,27 грн. пені та 41,41 грн. три відсотки річних.

Станом на день розгляду справи судом, докази сплати решти частини пені та 3% річних відповідачем в матеріалах справи відсутні.

Встановивши наведені обставини справи, суд вважає зменшені позовні вимоги такими, що підлягають до задоволення повністю, виходячи з наступного.

Статтею 174 ГК України передбачено, що однією з підстав виникнення господарського зобов'язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 193 ГК України).

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконану роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання обов'язку.

Споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником (ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про електроенергетику»).

Положеннями ч.ч. 1,2 ст. 275 ГК України встановлено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Окремим видом договору енергопостачання є договір про постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору про постачання електричної енергії встановлюються Законами України «Про засади функціонування ринку електричної енергії України» та «Про електроенергетику».

Приписами ч.ч. 6,7 ст. 276 ГК України визначено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/визначених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Згідно п.п. 6.1., 6.11. Постанови Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України №28 від 31.07.1996р. «Про затвердження Правил користування електричною енергією» розрахунки споживача за використану електричну енергію здійснюються за розрахунковий період відповідно до умов договору. Остаточний розрахунок споживача за електричну енергію, спожиту протягом розрахункового періоду, здійснюється на підставі виставленого постачальником електричної енергії, рахунка відповідно до даних про фактичне споживання електричної енергії визначеного за показами розрахункових засобів обліку, які фіксуються у терміни, передбачені договором, та/або розрахунковим шляхом у випадках, передбачених цими Правилами.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається з матеріалів справи, рахунки на оплату в строки, визначені п. 7 «Порядку розрахунків» (Додатку №2 до Договору) відповідачем оплачені в повному обсязі не були.

За приписами ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання свого зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Оскільки, відповідачем у встановлений в Договорі термін кошти за одержану електричну енергію сплачені в повному обсязі не були, він вважається таким, що прострочив.

Нормами ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Ознайомившись з розрахунком 3% річних, банківськими виписками по рахунку, суд прийшов до висновку, що три відсотки річних підлягають стягненню з відповідача повністю, в розмірі 41,41 грн.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Положеннями пп. 4.2.1. п. 4.2. Договору передбачено, що за внесення платежів, передбачених цим Договором, з порушенням термінів, визначених відповідним додатком, споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати.

Ознайомившись з розрахунком пені, банківськими виписками по рахунку, суд прийшов до висновку, що така підлягає стягненню з відповідача повністю, в розмірі 828,27 грн.

Судовий збір відповідно до положень ст. 49 ГПК України підлягає стягненню з відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 4-3, 12, 33, 34, 43, 49, 75, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Зменшені позовні вимоги задоволити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КПК-Агроінвест» (81740, Львівська обл., Жидачівський р-н, смт. Гніздичів, вул. Січових Стрільців, 11; ) на користь Публічного акціонерного товариства «Львівобленерго» (79026, м. Львів, вул. Козельницька, 3; ) 828,27 грн. пені, 41,41 грн. три відсотки річних та 1827,00 грн. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили відповідно до ст. 116 ГПК України.

4. Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 85 ГПК України та може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст. 91-93 ГПК України.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення складено та підписано 04.09.2015 р.

Суддя Крупник Р.В.