ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" вересня 2015 р.Справа № 922/4168/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Пономаренко Т.О.

при секретарі судового засідання Кулабуховій А.В.

розглянувши справу

за позовом Комунального підприємтсва "Комунальник", с. Комсомольське
до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, м. Зміїв
про стягнення коштів в розмірі 51 007,47 грн.
за участю представників сторін:

позивача - не з'явився;

представник відповідача - ОСОБА_1, довіреність від 14.05.2015 р.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Комунальне підприємство "Комунальник", звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача - Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, в якій просить суд:

- стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти одержані без достатньої на то правової підстави у розмірі 51 007,47 грн., а також стягнути сплачені судові витрати в розмірі 1 827,00 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 20 липня 2015 року позовну заяву було прийнято до розгляду, порушено провадження у справі №922/4168/15 та призначено її до розгляду на 03 серпня 2015 року.

В судовому засіданні 03.08.2015 р. оголошено перерву до 03.09.2015 р.

В судове засідання 03.09.2015 р. позивач не з'явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за відсутністю позивача (вх. №34918). Суд, дослідивши надану заяву, задовольняє її та продовжує розгляд справи без участі представника позивача.

Представник відповідача в судовому засіданні просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог повністю, з підстав викладених у запереченнях на позовну заяву, які долучені судом до матеріалів справи (т.1 а.с. 122-131).

Враховуючи те, що норми ст.65 Господарського процесуального кодексу України щодо обов'язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п.4 ч.3 ст.129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що в межах наданих йому повноважень створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній і додатково поданими на вимогу суду матеріалами і документами.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представника відповідача, суд встановив наступне.

01 листопада 2012 року між Комунальним підприємством "Комунальник" (Замовник) та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 (Виконавець) було укладено Договір №40/11/12-187 про технічних нагляд за будівництвом (надалі - Договір), відповідно до предмету якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов'язання в строки, на умовах і в порядку, передбаченим цим Договором, надати замовнику наступні послуги, а саме: "Технічний нагляд та контроль виконання будівельно-монтажних робіт при будівництві оборотних систем виробничого водопостачання, а також системи послідовного і повторного використання води, в т.ч. води, що надходить від інших підприємств у смт. Комсомольське Зміївського району Харківської області.

Загальна вартість послуг складає 208 144,00 грн. без ПДВ (ПДВ не передбачено) згідно кошторису, у тому числі бюджетне фінансування на 2013 рік складає 167 850,00 грн. Очікувані річні обсяги фінансування на 2014 рік складають 40 294 грн. і визначаються щорічно в межах ліміту кошторисних призначень на поточний рік (п. 2.1. Договору), який був викладений у новій редакції, згідно Додаткової Угоди № 2 від 23.12.2013 р.

В разі коригування вартості будівельних робіт відповідному коригуванню підлягає вартість цього Договору (п. 2.2. Договору). Оплата здійснюється згідно актів виконаних послуг (п. 2.3. Договору).

Пунктом 4.1. Договору сторони погодили, що передача послуг Виконавцем і приймання їх Замовником оформлюється актом приймання-передачі виконаних послуг. В разі незгоди з обсягами або якістю виконаних послуг Замовник у термін не більше 10 календарних днів повертає надані Виконавцем проекти актів приймання-передачі виконаних послуг з мотивованими запереченнями. В разі ненадання мотивованих заперечень проти прийняття послуг, послуги вважаються прийнятими. Акт, не підписаний Замовником може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Договір набирає чинність з моменту його підписання та діє до закінчення будівництва, але не пізніше 31.07.2013 р. (п. 5.1. Договору), яки й був змінений Додатковою угодою № 2 від 23.12.2013 р. та продовжений строк дії до 31.12.2014 р.

Розрахунки за виконані роботи проводились на підставі Актів приймання-передач виконаних робіт з технічного нагляду №1 за травень 2013 р. на суму 41000,00 грн., №2 за травень 2013 р. на суму 20 000,00 грн., №4 за липень 2013 р. на суму 14 000,00 грн., №5 за липень 2013 р. на суму 30 000,00 грн., №6 за жовтень 2013р. на суму 57 000,00 грн., №7 за жовтень 2013 р. на суму 5 850,00 грн.

Зауважень, згідно п. 4.1. Договору від Замовника - Комунального підприємства "Комунальник" не надходило.

Сплата послуг проводилась за платіжними дорученнями №2090 віл 27.11.2013р. у розмірі 41 000,00 грн., №2091 від 27.11.2013 р. у розмірі 20 000,00 грн., №2094 від 27.11.2013 р. у розмірі 14 000,00 грн., №2095 від 27.11.2013 р. у розмірі 30000,00 грн., №2099 від 27.11.2013 р. у розмірі 57 000,00 грн., №2000 від 27.11.2013 у розмірі 5 850,00 грн.

Відповідно до п. 3.5.1 Плану контрольно-ревізійної роботи Державної фінансової інспекції в Харківській області на І квартал 2015 р. та на підставі направлення на проведення планової виїзної ревізії, виданої начальником Зміївської міжрайонної державної фінансової інспекції від 30.03.2015 р. за № 37, головним державним фінансовим інспектором Зміївської МДФІ ОСОБА_3 (з 30.03.2015р. по 29.05.2015 р.) проведено планову виїзну ревізію фінансово-господарської діяльності комунального підприємства «Комунальник» за період з 01.11.2011 р. по 31.03.2015 р.

За результатами ревізії складено АКТ від 08.06.2015 р. за № 720-24/5 та виданого вимогу № 720-16/612 від 18.06.2015 р.

Відповідно до складеного акту та вимоги встановлені наступні порушення законодавства відносно договірних відносини з ФО-П «Перелигіним Сергієм Юрійовичем»:

В порушення п. 2.8.13. "Правил визначення вартості будівництва ДБН Д.1.1-1-2000 (із змінами та доповненнями), затверджених наказом Держбуду від 27.08.2000 №174 (далі - ДБН Д.1.1-1-2000), при виконанні робіт з технічного нагляду за будівництвом оборотних систем виробничого водопостачання та поворотного використання води, в тому числі води, що надходить від інших підприємств в смт. Комсомольське, ФО-П "ОСОБА_4Ю." (виконавець) завищено вартість робіт з технічного нагляду на суму 42 041,60 грн., внаслідок недотримання під час розрахунку вартості робіт державних будівельних норм, застосування яких роз'яснюється листом Держбуду України від 01.10.2000 р. №7/7-1010 "Про врахування коштів на утримання служби замовника в інвесторській кошторисній документації". А саме: врахував у вартість робіт з технічного нагляду вартість робіт з вибору майданчика будівництва, складання договору на проведення проектно-вишукувальних робіт, надання вихідних даних для проектування; отримання технічних умов та архітектурно-планувального завдання, введення об'єктів в експлуатацію, які фактично ФО-П "ОСОБА_2Ю." не виконував.

Згідно актів КБ-2в частина будівельних матеріалів, які передбачені кошторисною документацією для виконання будівельних робіт з будівництва оборотних систем виробничого водопостачання та поворотного використання води, в тому числі води, що надходять від інших підприємств в смт. Комсомольське, які на момент проведення ревізії не виконувались, та виконання яких планується в майбутньому, передавалась ТОВ "Індастріал білдінг груп" (підрядником) до КП "Комунальник" (замовника). В порушення п. 3.3.10.1 ДБН Д.1.1-1-2000 завищено вартість будівельних робіт на суму 543 338,40 грн. внаслідок включення до актів КБ-2в матеріалів в більшій кількості, ніж фактично поставлено замовнику, а саме поліетиленових труб на 505,26 м та піску на 1 651,27 м3. В наслідок виявленого ревізією завищення обсягів і вартості виконаних підрядних робіт з технічного нагляду, яка згідно п. 2.8.13 ДБН Д.1.1-1-2000 та листа Держбуду України від 01.10.2000 №7/7-1010 повинна використовуватись пропорційно виконаних робіт. Внаслідок чого вартість робіт з технічного нагляду необґрунтовано завищено на 8 965,89 грн., чим порушено п. 2.8.13 ДБН Д.1.1-1-2000.

Внаслідок допущення КП "Комунальник" завдано матеріальної шкоди (збитків) на суму 51 007,49 грн.

За таких обставин, позивач просить суд стягнути з відповідача грошові кошти одержані без достатньої правової підстави в розмірі 51 007,47 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобовязання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обовязку, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обовязків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки.

За приписами ст. ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.887 Цивільного кодексу України, за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов'язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити їх.

Сторони у Договорі погодили ціну виконаних робіт (п. 2.1 Договору), яка складає 208 144,00 грн.

Частиною 1 статті 632 Цивільного кодексу України визначено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. При цьому, згідно з ч.3 цієї статті, зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

З матеріалів справи не вбачається, що Договір в частині визначення ціни було визнано в установленому порядку недійсним повністю або частково з підстав її завищення, чи до нього внесені відповідні зміни.

Загальні підстави для виникнення зобов'язання у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст.1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. При цьому в силу ч.2 вказаної норми зазначені положення застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Отже, із змісту вказаної вище норми вбачається, що для з'ясування, чи набула особа відповідного зобов'язання, визначеного ст.1212 Цивільного кодексу України, необхідно встановити обставини, які у сукупності є підставою для виникнення такого зобов'язання: факт набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи та відсутність для цього підстав.

З обставин справи вбачається, що у даному випадку правовідносини між позивачем та відповідачем виникли на підставі Договору №40/11/12-187 про технічних нагляд за будівництвом, в якому сторони вільно на власний розсуд визначили об'єм робіт, що підлягають виконанню, та їх вартість, оскільки відповідно до наведених вимог законодавства ці умови є обов'язковими для сторін, тому вони були ними виконані.

Суд зазначає, що зобов'язання за вищенаведеним Договором сторонами виконані повністю, приймання-передачу робіт оформлено без будь-яких зауважень і претензій відповідними актами, підписаними сторонами.

Таким чином, матеріали справи свідчать про те, що спірний договір виконано сторонами належним чином та в повному обсязі, відповідно до умов договору.

При цьому, суд звертає увагу на те, що з матеріалів справи не вбачається, що спірний договір № 40/11/12-187 від 01.11.2012 року в частині визначення ціни було визнано в установленому порядку недійсними повністю або частково з підстав її завищення, чи до них були внесені відповідні зміни. Позивачем не обґрунтовано, а матеріали справи не містять доказів того, що під час прийняття робіт було виявлено недоліки у виконаній роботі, відступи від умов договору та кошторису. За виконані відповідачем роботи позивач розрахувався в повному обсязі, що підтверджується матеріалами справи.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до п. 6.2. роз'яснень Вищого господарського суду України Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визначенням недійсними актів державних чи інших органів від 26.01.2000 року №02-5/35 акти ревізії не мають обов'язкового характеру та не можуть оспорюватися в суді.

Виявлення в результаті ревізії фінансово-господарської діяльності Комунального підприємства "Комунальник" факту завищення вартості виконаних робіт, не є беззаперечним доказом завдання відповідачем матеріальної шкоди, оскільки встановлені органами державної контрольно-ревізійної служби при проведенні контрольних заходів факти підлягають доказуванню стороною та оцінці судом на загальних підставах за правилами, встановленими чинним ГПК України, тобто сам лише акт ревізії не є підставою для застосування цивільно-правової відповідальності у вигляді стягнення матеріальної шкоди та не звільняє сторону від процесуального обов'язку доводити свої вимоги іншими належними та допустимими доказами (аналогічна позиція викладена в постановах Вищого господарського суду України по справі №32/184 від 26.03.2013 року, №5011-75/9989-2012 від 26.03.2013 року).

Ст. 204 Цивільного Кодексу України встановлено презумпція правомірності правочину, згідно якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Саме такий правочин і був підставою для перерахуванням коштів позивачем.

Враховуючи вищенаведені положення законодавства, суд вважає, що виявлені Державною фінансовою інспекцією в Харківській області порушення не можуть змінювати, припиняти частково або повністю договірні правовідносини сторін, зобов'язання, визначені Договором №40/11/12-187 про технічних нагляд за будівництвом та підтверджені відповідними актами виконаних робіт.

Відтак, оскільки кошти, які позивач просить стягнути з відповідача отримано останнім як оплату виконаних за Договором послуг, то такі кошти набуто за наявності правової підстави - Договору і вони не можуть вважатися надмірно сплаченими коштами за виконані послуги.

При цьому суд зазначає, що за умови існування між сторонами договірних правовідносин, посилання в обґрунтування позову про стягнення надмірно сплачених коштів на висновки перевірки фінансової інспекції є необґрунтованим, оскільки виявлені контролюючим органом порушення не впливають на умови укладеного між сторонами договору і не можуть їх змінювати.

За умови існування між сторонами договірних правовідносин неналежне виконання відповідачем умов договорів може слугувати підставою для відповідальності, а не підставою для повернення коштів відповідно до ст.1212 Цивільного кодексу України.

Таким чином, посилання позивача на висновки ревізії Державної фінансової інспекції в Харківській області як на підставу для задоволення позовних вимог є неправомірним.

Водночас, суд вважає за необхідне зазначити, що виявлені за результатами планової ревізії фінансово-господарської діяльності позивача, порушення можуть бути підставою для притягнення до відповідальності відповідних посадових осіб у встановленому чинним законодавством порядку.

При цьому суд звертає увагу, що доказів неналежного виконання відповідачем робіт за договором №40/11/12-187 про технічних нагляд за будівництвом позивачем суду також надано не було.

В силу ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог заперечень. Відповідно до вимог ст. 32 Господарського процесуального кодексу України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої судовий збір при відмові в позові покладається на позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 6, 22, 627, 628, 629, 632, 887, 1212 Цивільного кодексу України, статтею 193 Господарського кодексу України, статтями 1, 4-3, 12, 32-34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 04.09.2015 р.

Суддя ОСОБА_5

справа № 922/4168/15