ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

01.09.15р. Справа № 904/5673/15

За позовом Публічного акціонерного товариства "ЗАПОРІЗЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ", м. Запоріжжя

до Відповідача-1: Державного підприємства "Придніпровська залізниця", м. Дніпропетровськ

Відповідача-2: Державного підприємства "Іллічівський морський торговельний порт", м. Іллічівськ, Одеська обл

про стягнення 7 462,58 грн. збитків від недостачі вантажу

Суддя Бєлік В.Г.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 представник за довіреністю № 18-156 від 23.12.2014р.

від відповідача-1: не з'явився

від відповідача-2: ОСОБА_2 представник за довіреністю № 69 від 25.11.2014р.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "ЗАПОРІЗЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом Державного підприємства "Придніпровська залізниця", Державного підприємства "Іллічівський морський торговельний порт" про стягнення збитків у розмірі 7 462,58 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що між Публічним акціонерним товариством "ЗАПОРІЗЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ" та STALMAGSP.Z.O.O. укладено Контракт № 191214SZ від 19.12.2014р. На виконання умов даного контракту, по залізничній накладній № 42556555 зі станції відправлення Іллічівськ-поромна станція Одеської залізниці (вантажовідправник відповідач-2) на станцію ОСОБА_3 Придніпровської залізниці 23.02.2015 р. прибув вагон № 55088736 з вантажем «Горішок коксовий» . Вагон був виданий вантажоотримувачу позивачу зі складанням комерційного акта РА№006206/377 від 25.02.2015 р., в якому зафіксовано ознаки поглиблення на поверхні вантажу та недостача в кількості 1 294 кг. Внаслідок неналежного виконання зобов'язань, що полягають у втраті вантажу (коксового горішку), позивачу завдано збитки на суму недостачі 7 462,58 грн., які позивач просить стягнути в судовому порядку з відповідача, який в ході вирішення спору по суті виявиться належним.

Відповідач-1 позов не визнає, подав відповідний відзив на позов.

Відповідач-2 позов не визнає, письмовий відзив не надав.

01.09.2015 р. у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ч.2 ст. 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В :

Між Публічним акціонерним товариством "ЗАПОРІЗЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ" та STALMAGSP.Z.O.O. укладено Контракт № 191214SZ від 19.12.2014р.

На виконання умов даного договору, контракту, по залізничній накладній № 42556555 зі станції відправлення Іллічівськ-поромна станція Одеської залізниці (вантажовідправник Державне підприємство "Іллічівський морський торговельний порт") на станцію ОСОБА_3 Придніпровської залізниці 23.02.2015 р. прибув вагон № 55088736 з вантажем «Горішок коксовий».

Спірні відносини сторін виникли при перевезенні вантажу залізницею, тому мають регулюватися Статутом залізниць України (далі Статут), який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.98 року № 457 та визначає обовязки, права і відповідальність залізниці, а також підприємств, організацій, установ, які користуються залізничним транспортом.

Відповідно до ст. 6 Статуту залізниць України накладна основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обовязковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони одержувача.

Під час видачі вантажу на станції Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці було здійснено переважування вагону. За результатами переважування зафіксовано ознаки беззбережного перевезення, такі як порушення маркування, поглиблення на поверхні вантажу та недостача в кількості 1 294 кг.

Відповідно до ст. 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці під час перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми. Які складають станції залізниць. Складені комерційні акти містять відомості про те, що під час перевезення вантажу мало місце неохоронне перевезення з боку залізниці.

Про виявлену під час переважування вантажу недостачу було складено комерційний акт РА №006206/377 від 25.02.2015 р. (а.с.10).

Описова частина комерційного акту свідчить про те, що при здійсненні комісійної видачі вантажу одержувачу з переважуванням вагону № 55088736 на справних електронних вагонних вагах вантажоодержувача № 0120, повірка 05.12.2014р. було зафіксовано ознаки беззбережного перевезення, такі як порушення маркування, поглиблення на поверхні вантажу та недостача в кількості 1 294 кг.

Згідно залізничної накладної значиться вага тари 22 250 кг, нетто 57 600 кг. Фактично виявилось брутто 77 980 кг, тара з документа 22 250 кг, нетто 55 730 кг, що менше ваги, зазначеної в документі на 1 870 кг. По правій стороні по ходу потягу нещільне прилягання кришки 3 люку до армованого листа поперечної балки, є проміжок довжиною 20 см., шириною 4 см. В технічному відношенні вагон справний, про що складений акт форми ГУ-106 № 11 від 23.02.2015 р. Вагон бездверний, люки закриті, протікання вантажу немає. Проміжок зовні закладений дрантям. На деталях вагону є сліди просипання вантажу, що перевозився. В комерційному відношенні завантаження нижче рівня бортів на 20-40 см, нарівномірний, маркований вапняком, спосіб маркування вдокументі не зазначений. По правому боці по ходу потяга над 3-4 є воронкоподібне поглиблення діаметром 150 см., глибиною 80 см. При повторному переважуванні комісією у тому ж складі результат не змінився.

Відповідно до статті 307 Господарського кодексу України, положення якої кореспондуються із положеннями статті 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало.

Відповідно до статті 114 Статуту залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі. Недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу (стаття 115 Статуту).

Згідно зі статтею 129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Відповідно до частини 3 статті 314 Господарського кодексу України за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, а саме, у разі втрати або недостачі вантажу, перевізник відповідає в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

Відправник - Державне підприємство "Іллічівський морський торговельний порт" вважає, що залізниця повинна нести відповідальність за незбереженість вантажу в дорозі.

Відповідач-1 в письмовому відзиві на позовну заяву зазначає, що відомості зазначені в комерційному акті дійсно свідчать, що вагон № 55088736 технічно справний, але складений акт про технічний стан вагону № 11, свідчить про те, що у вагоні виявлено нещільне прилягання кришки 3 люку до армувального листа поперечної балки. Проміжок 20х4 см. Проміжок зовні закладений дрантям. За таких обставин, втрата вантажу можлива, про що міг знати відповідач-2, але не вжив ніяких заходів для схоронності вантажу на шляху прямування.

Статтею 32 Статуту залізниць України та п. 4 Правил приймання вантажів до перевезення передбачено обовязок відправника підготувати вантаж до навантаження відповідно до вимог, які забезпечували б збереження його на всьому шляху перевезення, екологічну безпеку та захист навколишнього середовища.

Правилами перевезень вантажу у вагонах відкритого типу, затвердженими Міністерством транспорту України № 542 від 20.08.2001, встановлено, що перед навантаженням вантажу відправник зобов'язаний пересвідчитися, що перевезення у наданому вагоні не призведе до втрати вантажу. Якщо втрата можлива через конструктивні зазори, відправник зобов'язаний вжити додаткових заходів щодо їх ущільнення, для чого йому залізницею надається безоплатний час користування вагонами до 30 хвилин на всю одночасно подану групу вагонів.

У разі навантаження у вагон відкритого типу вантажів, які містять дрібні фракції, відправник повинен вжити заходів щодо запобігання видуванню або просипанню вантажу під час перевезення, особливо у випадках навантаження вище рівня бортів.

За змістом ст. 31 Статуту залізниць України залізниця зобов'язана подавати під завантаження справні, придатні для перевезення відповідного вантажу, очищені від залишків вантажу, сміття, реквізиту, а у необхідних випадках продезінфіковані вагони та контейнери. Придатність рухомого складу для перевезення вантажу в комерційному відношенні визначається відправником, якщо завантаження здійснюється його засобами, або залізницею, якщо завантаження здійснюється засобами залізниці.

У випадках, коли під час завантаження подано несправний за своїм технічним станом або не придатний в комерційному відношенні вагон або контейнер, відправник повинен відмовитись від їх використання. Якщо він цього не зробив, відповідальність за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу, що сталися внаслідок технічної несправності рухомого складу, покладається на відправника.

За обставинами справи втрата вантажу можлива через нещільне прилягання кришки люків до армувального листа хребтової балки, наявності щілини. Крім того, з комерційного акту вбачається наявність воронкоподібного поглиблення, просипання вантажу.

За таких обставин, наявна вина у втраті вантажу як залізниці, яка подала вагон, непридатний у комерційному відношенні, так і відправника, який прийняв такий вагон.

За викладеного заявлена позивачем до стягнення сума вартості нестачі вантажу підлягає задоволенню у повному обсязі у сумі 7 462,58 грн. у рівних частинах із кожного з відповідачів: із Державного підприємства "Придніпровська залізниця" у сумі 3 731,29 грн. та з Державного підприємства "Іллічівський морський торговельний порт" у сумі 3 731,29 грн.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору підлягають покладенню на відповідачів у загальній сумі 1 827,00 грн., пропорційно розміру задоволених позовних вимог та покладаються на Державне підприємство "Придніпровська залізниця" у сумі 913,50 грн. та на Державне підприємство "Іллічівський морський торговельний порт" у сумі 913,50 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. ст.49, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства "Придніпровська залізниця" (49000, м. Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса, 108, ідентифікаційний код 01073828) на користь Публічного акціонерного товариства "Запорізький завод феросплавів" (69035, м. Запоріжжя, вул. Діагональна, 11, ідентифікаційний код 00186542) вартість недостачі вантажу у сумі 3 731,29 грн., витрат по сплаті судового збору у сумі 913,50 грн.

Видати наказ.

Стягнути з Державного підприємства "Іллічівський морський торговельний порт" (68001, Одеська область, м. Іллічівськ, вул. Праці, 6, ) на користь Публічного акціонерного товариства "ЗАПОРІЗЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ" (69035, м. Запоріжжя, вул. Діагональна, 11, ) вартість недостачі вантажу у сумі вартість недостачі вантажу у сумі 3 731,29 грн., витрат по сплаті судового збору у сумі 913,50 грн.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст.84 ГПК України.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено

07.09.2014р.

Суддя ОСОБА_4