ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" вересня 2015 р.Справа № 922/3664/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Светлічного Ю.В.

при секретарі судового засідання Ліпчанській В.В.

розглянувши справу

за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, м. Первомайський
до Первомайського комунального виробничого Управління водопровідно-каналізаційного господарства, м. Первомайський
про визнання незаконними дій, зобов'язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди
за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1 довіреність б/н від 04.05.15 р.;

відповідача - Лєдєньової С.М. довіреність №586 від 07.08.15 р., Котовчихина В.В. керівника;

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_2 (позивач) звернувся до господарського суду Харківської області із позовною заявою до відповідача - Первомайського комунального виробничого Управління водопровідно-каналізаційного господарства, в якій позивач просить визнати незаконними дії Первомайського комунального виробничого Управління водопровідно-каналізаційного господарства щодо складання акту про порушення Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах та скасувати заборгованість за актом в сумі 21377,55 грн. Також позивач просить зобов'язати відповідача відновити водопостачання нежилого приміщення кафе "ІНФОРМАЦІЯ_1" за адресою: АДРЕСА_1. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду у сумі 10000,00 грн. та судовий збір у розмірі 4872,00 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 18.08.15 р. Клопотання відповідача про продовження строку розгляду справи задоволено та продовжено строк розгляду справи до 09 вересня 2015 року. Розгляд справи відкладено на "02" вересня 2015 р. о 09:45.

У судовому засіданні 02 вересня 2015 року оголошувалась перерва до 07 вересня 2015 року о 11:45.

Присутній представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримував та просив позов задовольнити. Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги п.п.3.2., 5.3., 5.4., 6.4., 7.4. договору та вказує проте, що жоден із вказаних пунктів договору нею порушено не було, а дії відповідача щодо складання акту про порушення Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах є незаконними, оскільки в акті відсутня дата та місце складання акту, не вказані особи, які були присутні при виявленні магніту на водолічильнику КВ-2,5 №112040 та які можуть засвідчити факт відмови від підпису позивача; акт був складений за відсутності позивача або його представника; копія акту позивачу вручена не була, а отримана позивачем тільки 26.03.15 р. разом із приписом; відсутні докази належності магніту, який було виявлено на водолічильнику позивача; позивач при знятті показів засобів обліку присутній не був та повідомлений про зняття показників з водолічильнику не був.

На думку позивача відключення позивача від водопостачання було здійснено без дотримання Правил користування системами централізованого водопостачання та водовідведення в населених пунктах України та є незаконним, тому позивач просить скасувати заборгованість за актом в сумі 21377,55 грн.

Позивач зазначає, що дії відповідача визвали душевні страждання та моральні страждання позивача, він просить стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 10000,00 грн.

Присутні у судовому засіданні представники відповідача проти позову заперечували, пояснили, що відповідачем не було порушено норм чинного законодавства при складанні акту про порушення Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах 787 від 25.03.15 р. Щодо скасування заборгованості за актом в сумі 21377,55 грн. відповідач зазначав, що позивачем не вірно вибраний спосіб захисту свого права. Щодо вимоги про відновлення водопостачання нежилого приміщення кафе "ІНФОРМАЦІЯ_1" за адресою: АДРЕСА_1, відповідач зазначав, що відносно відповідача було винесено припис в якому було надано строк для погашення існуючої перед відповідачем заборгованості, а саме до 02.04.15 р. та було попереджено, що у разі невиконання даного припису Водоканал буде змушений в односторонньому порядку розірвати договірні відносини із позивачем. Оскільки позивач суму боргу перед відповідачем у встановлений строк не сплатив, позивач був відключений від водопостачання. Щодо розміру моральної шкоди на думку відповідача розмір моральної шкоди не обґрунтований та відповідачем надані докази того, що на даний час кафе "ІНФОРМАЦІЯ_1" працює в звичайному режимі. За таких обставин, відповідач просив у задоволенні позову відмовити.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, перевіривши наявні у справі матеріали на предмет їх юридичної оцінки, дослідивши докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

01.08.2008 року між позивачем та відповідачем було укладено договір №461 на постачання води з комунального водопроводу та прийому стоків в комунальну каналізацію (далі по тексту - договір). Відповідно до умов договору відповідач взяв на себе зобов'язання по забезпеченню позивача питною водою у розмірі установленого ліміту, а також приймати від позивача стічні води у розмірі встановленого ліміту.

Відповідно п. 3.1 договору, кількість води, використаної "Абонентом", визначається показанням повірених водолічильників і інших приладів обліку, які повинні бути опломбовані й прийняті на облік водоканалом по акту. Зняття свідчень водолічильників представником "Водоканалу" здійснюється до 27 числа кожного місяця і оформляється актом у присутності представника "Абонента", який надає допомогу представникові "Водоканалу" у цьому, а також повинен забезпечити безпеку в проведенні робіт. У разі потреби при знятті показників лічильника представник "Водоканалу" перевіряє збереження пломб на водолічильниках, гідрантах, запорній арматурі та інших водопровідних пристроях, які знаходяться у віданні "Абонента", а також повинен пересвідчитися у відсутності витоків води в мережі "Абонента". При неможливості вести облік води по водолічильнику з причини, не залежної від "Абонента" кількість використаної води визначається по середньодобовій витраті за попередні два розрахункові місяці. У разі тривалості роботи пристроїв обліку менш 2-х місяців кількість води визначається за період роботи водолічильника не менш 10 днів.

Згідно пунктів 5.21. та 5.22. Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Мінжитлокомунгоспу 27.06.2008 р. №190, та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 07.10.2008 р. №936/15627, зняття показів засобів обліку здійснюється представником виробника у присутності споживача або самим споживачем, у разі зняття показів засобів обліку представник виробника зобов'язаний перевірити цілісність пломб на засобах обліку, гідрантах, запірній арматурі та інших водопровідних пристроях, що перебувають у віданні споживача, а також пересвідчитися у відсутності витоку води у мережі споживача.

25.03.2015 р. при проведенні контрольного зняття показань лічильника холодної води, що розташований на кухні кафе "ІНФОРМАЦІЯ_1", яке належить позивачу, спеціалістом Первомайського КВУ ВКГ, було встановлене втручання в обліковий прибор КВ-2,5 № 172040 (далі по тексту - водолічильник) шляхом накладення на нього магніту. При включенні крану холодної води контролером було виявлено, що показники на лічильнику не змінювалися, оскільки магніт припиняв роботу лічильника, про що контролером складено акт №787 від 25.03.15 р. В зазначеному акті контролером було зроблено розрахунок за безоблікове водоспоживання і водовідведення за 30 днів та нараховано заборгованість у розмірі 21389,04 грн. Представник позивача, який був присутній при складанні акту від підпису відмовився, про що зазначено в акті.

У матеріалах справи міститься примірник акту №787 від 25.03.15 р. (аркуш справи №30), який містить дату та номер, підпис уповноваженої особи, яка склала акт і посилання на те, що представник позивача, який був присутній при складанні акту від підпису відмовився.

В акті від 25.03.2015 року № 787, окрім фіксації встановленого факту втручання в обліковий прибор, на підставі п.п. 7.3 Договору вказані рекомендації "Абоненту": "встановити працюючий водомір до 27.03.2015 р." та викладене попередження: "Інакше розрахунок в подальшому вироблятиметься по нормах водоспоживання".

26.03.15 р. у зв'язку із втручанням у вузол обліку (встановлений магніт), виявленим 25.03.15 р. Первомайським комунальним виробничим Управлінням водопровідно-каналізаційного господарства було винесено припис №221, в якому в строк до 02.0.415 р. погасити суму боргу, нараховану як за безоблікове водопостачання, згідно рахунку №9 від 26.03.2015р. у розмірі 21377,55 грн. У приписі було попереджено позивача, що у разі невиконання припису відповідач буде вимушений в односторонньому порядку розірвати договірні правовідносини та відключити позивача від водопостачання, а суму боргу стягнути у встановленому законодавством порядку.

02.04.15 р. кафе "ІНФОРМАЦІЯ_1", що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 було відокремлене від централізованого водопостачання, про що складено акт №788.

Відповідно п. 6.6. договору, "Абонент" (позивач) повинен забезпечити доступ представника "Водоканалу" у присутності представника "Абонента", до водомірних узлів та водопровідним сітям на об'єктах "Абонента" без попереднього узгодження у день звернення представника "Водоканалу".

Таким чином, сторони погодили у договорі, що зняття показників водолічильнику знімається контролером Первомайського комунального виробничого Управління водопровідно-каналізаційного господарства без попереднього повідомлення позивача.

Згідно п. 3.2. договору, при самовільному приєднанні "Абонента" до комунального водопроводу, за безоблікове використання, а також при виявленні витоків в сітях "Абонента", коли водолічильник на введенні відсутній або не працює за наявністю вини "Абонента", розрахунок витрат води виробляється за пропускною здатності труби вводу зі швидкістю руху води у ній 2м/с та дії ії пропускної здатності ії повним перетином на протязі 24 годин на добу за весь період безоблікового використання водопроводом, за фактичний час витоку води по день ії ліквідації. Якщо дату самовільного приєднання чи фактичного часу витоку встановити не можливо, то період часу для розрахунку приймається рівним одному місяцю.

Враховуючи вищенаведене, відповідач, який при знятті показань лічильника холодної води в кафе "ІНФОРМАЦІЯ_1", яке належить позивачу виявив втручання до водолічильника шляхом накладення на нього магніту відповідно до п.3.2. договору здійснив розрахунок за 30 днів за безоблікове водокористування у розмірі 21377,55 грн.

Згідно п. 5.4. договору, передбачено, що відповідач має право попередивши позивача зупинити водопостачання та водовідведення зокрема у разі: невиконання по забезпечення якісного обліку водопостачання.

Як вбачається з припису №261 від 26.03.15 р., позивача було попереджено, що у разі не сплати заборгованості у розмірі 21377,55 грн. у строк до 02.04.15 р., відповідач бути змушений в односторонньому порядку розірвати договірні відносини, але позивач не відреагував та заборгованість не сплатив, тому позивача було відокремлено від централізованого водопостачання.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про правомірність дій відповідача щодо складання акту про порушення Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах та відокремлення позивача від централізованого водопостачання, а отже відсутність правових підстав для задоволення позовної заяві в частині визнання незаконними дій Первомайського комунального виробничого Управління водопровідно-каналізаційного господарства щодо складання вищезазначеного акту.

Відсутність дати та номеру на примірнику акту позивача з технічних підстав не може свідчити про відсутність правопорушень з боку позивача.

В частині позовної вимоги про скасування заборгованості за актом №787 від 25.03.15 р. у розмірі 21377,55 грн. суд вважає за необхідне зазначити про наступне.

Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтею 20 Господарського кодексу України встановлено, що кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом, зокрема, визнання наявності або відсутності прав; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин.

Враховуючи те, що позивач належним чином нормативно не обґрунтував можливість скасування судом відповідної заборгованості та не вірно обрав спосіб захисту порушеного права, суд вважає у задоволенні позову в частині позовних вимог про скасування заборгованості за актом №787 від 25.03.15 р. у розмірі 21377,55 грн. відмовити.

Також позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 10000,00 грн.

Згідно ст. 23 Цивільного кодексу України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду визначені ст. 1167 Цивільного кодексу України. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала:

1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки;

2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт;

3) в інших випадках, встановлених законом.

На підставі вказаних правових норм суд вважає, що задоволення позовних вимог про стягнення моральної шкоди може бути визнано законним та обґрунтованим в разі встановлення наявності в обставинах справи одночасно чотирьох умов. Ними є наявність правила поведінки, встановлене законом або договором; наявність факту порушення такого правила поведінки винною особою: наявність моральної шкоди; наявність безпосереднього причинно-наслідкового зв'язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала моральну шкоду та самою моральною шкодою

Враховуючи вищенаведене та те, що судом встановлено правомірність дій Первомайського комунального виробничого Управління водопровідно-каналізаційного господарства щодо складання акту №787 від 25.03.15 р. та відокремлення від централізованого водопостачання, що свідчить про відсутність вини в діях відповідача, а позивачем не доведено розміру моральної шкоди, тобто відсутність 2-х умов для визнання законними та стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 10000,00 грн., тому суд вважає за необхідне у задоволенні даної позовної вимоги відмовити.

Крім того, позивач просить зобов'язати відповідача відновити водопостачання нежилого приміщення кафе "ІНФОРМАЦІЯ_1" за адресою: АДРЕСА_1.

Як вбачається з матеріалів справи, у приписі №221 від 26.03.15 р. Первомайського комунального виробничого Управління водопровідно-каналізаційного господарства було вказано, що у разі несплати заборгованості перед відповідачем у розмірі 21377,55 грн. позивач буде відключений від водопостачання та підключення до послуг Водоканалу буде відновлене тільки після повного погашення заборгованості та сплати додаткового рахунку за відключення та підключення водопостачання.

Таким чином, оскільки позивачем заборгованість у розмірі 21377,55 грн. не сплачена відновлення водопостачання нежилого приміщення кафе "ІНФОРМАЦІЯ_1" за адресою: АДРЕСА_1, яке належить позивачу є безпідставною, відповідно до цього дана позовна вимога є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України. Судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, оскільки суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову, судові витрати у даній справі покладаються на позивача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 1, 4, 12, 22, 33, 43, 47, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Повне рішення складено 09.09.2015 р.

Суддя Ю.В. Светлічний