КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" серпня 2015 р. Справа№ 910/11804/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Смірнової Л.Г.

суддів: Кропивної Л.В.

Чорної Л.В.

при секретарі судового засідання: Огірко А.О.

за участю представників:

від позивача: не з'явились;

від відповідача: Мисевра Т.А. за довіреністю від 10.02.2015, Ковальчук Є.П. за довіреністю від 01.04.2015

від третьої особи: не з'явились;

Розглянувши апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції України

на рішення Господарського суду міста Києва від 17.06.2015

у справі №910/11804/15 (суддя Любченко М.О.)

за позовом Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", в особі відокремленого підрозділу "Хмельницька атомна електрична станція"

до Публічного акціонерного товариства "Київський науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут "Енергопроект"

за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Державної фінансової інспекції України

про стягнення 186351,64 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.06.2015 у справі №910/11804/15 у позові Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", в особі відокремленого підрозділу "Хмельницька атомна електрична станція" до Публічного акціонерного товариства "Київський науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут "Енергопроект" відмовлено повністю.

Не погодившись з рішенням Господарського суду міста Києва від 17.06.2015, Державна фінансова інспекція України, звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 17.06.2015 у справі №910/11804/15 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Відповідно до протоколу про автоматичний розподіл справ між суддями визначено склад суду для розгляду справи №910/11804/15, головуючий суддя Смірнова Л.Г. судді Чорна Л.В., Кропивна Л.В.

Розпорядженням Голови Київського апеляційного господарського суду від 27.07.2015, у зв'язку з перебуванням судді ЧорноїЛ.В. у відпустці, сформовано для розгляду апеляційної скарги колегію суддів у складі головуючого судді Смірнової Л.Г., судді Кропивної Л.В., Жук Г.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.07.2015 апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції України прийнято до провадження. Розгляд справи призначено на 26.08.2015.

Через загальний відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від представника відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просив залишити рішення Господарського суду міста Києва без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 26.08.2015, у зв'язку з перебуванням судді Жук Г.А. у відпустці, сформовано для розгляду апеляційної скарги колегію суддів у складі головуючого судді Смірнової Л.Г., судді Кропивної Л.В., Чорної Л.В.

У судове засідання 26.08.2015 з'явились представники відповідача. Представники позивача та третьої особи у судове засідання не з'явились, про причини неявки суд не повідомили.

Оскільки, всі учасники судового процесу були належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги, проте представники позивача та третьої особи не скористалися своїми правами, передбаченими ст. 22 господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), та виходячи з того, що явка учасників апеляційного провадження судом апеляційної інстанції обов'язковою не визнавалася, а участь в засіданні суду є правом, а не обов'язком сторони, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності представників позивача та третьої особи.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти доводів апеляційної скарги, рішення суду у даній справі просив залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідно до статті 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу, також апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення господарського суду у повному обсязі.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи, Київський апеляційний господарський суд встановив наступне.

11.03.2009 між Відкритим акціонерним товариством "Київський науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут "Енергопроект" (яке було перейменоване на Публічне акціонерне товариство "Київський науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут "Енергопроект") (виконавець) та Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Хмельницька атомна електрична станція" (замовник) було укладено договір №43-902 на проведення авторського нагляду, згідно з п.1.1 якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов'язання з проведення авторського нагляду по підвищенню безпеки після запуску енергоблоку №2 ОП ХПЕС на 2009.

За умовами п.2.1 договору №43-902 від 11.03.2009 за здійснення авторського нагляду замовник перераховує виконавцю 298696,50грн (з урахуванням податку на додану вартість).

Виконавець має право змінювати структуру витрат в межах затвердженої договірної ціни. Договірна ціна є динамічною і може уточнюватись контрагентами шляхом оформлення відповідної додаткової угоди (п.п.2.3, 2.4 договору №43-902 від 11.03.2009).

Договір набуває сили з моменту підписання його сторонами та діє повного виконання контрагентами своїх обов'язків за правочином ( п.6.1 договору №43-902 від 11.03.2009).

З огляду на встановлений ст.204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, суд приймає до уваги договір №43-902 від 11.03.2009 як належну підставу, у розумінні норм ст.11 названого Кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов'язків з виконання робіт.

Згідно зі ст.526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами зі ст.193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Сторонами свої зобов'язання за договором №43-902 від 11.03.2009 було виконано належним чином, зокрема, Публічним акціонерним товариством "Київський науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут "Енергопроект" було здійснено авторський нагляд по підвищенню безпеки після запуску енергоблоку №2 ОП ХПЕС на 2009 загальною вартістю 242442,76грн, про що сторонами складено відповідні акти.

На підтвердження факту виконання робіт відповідачем було представлено до матеріалів справи акти №19 від 29.07.2009, №20 від 29.07.2009, №21 від 29.07.2009, №27 від 29.07.2009, №30 від 31.08.2009 та №35 від 31.08.2009 Вказані акти підписано представниками сторін обох сторін та скріплено печатками суб'єктів господарювання без жодних зауважень та заперечень.

Крім того, з наявних в матеріалах справи документів вбачається, що господарським судом міста Києва розглядалась справа №910/12557/13 за позовом Публічного акціонерного товариства "Київський науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут "Енергопроект" до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про стягнення заборгованості за договором №43-902 від 11.03.2009.

Рішенням від 06.08.2013 по справі №910/12557/13, яке залишено в силі постановою від 13.11.2013 Київського апеляційного господарського суду, стягнуто з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на користь Публічного акціонерного товариства "Київський науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут "Енергопроект", в тому числі, заборгованість в сумі 53 109,12 грн. з оплати робіт, виконаних за договором №43-902 від 11.03.2009 та прийнятих за актами №49 від 31.05.2010 і №49 від 30.04.2010.

У наведеному судовому акті було встановлено, що Публічним акціонерним товариством "Київський науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут "Енергопроект" в межах договору №43-902 від 11.03.2009 було належним чином виконано роботи за актами №49 від 31.05.2010 та №49 від 30.04.2010.

Статтею 35 ГПК України передбачено підстави звільнення від доказування. Зокрема, господарським процесуальним законодавством визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

При цьому не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах - позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо. Аналогічну позицію щодо преюдиціальної дії рішень суду наведено у п.2.6 Постанови №18 від 26.12.2011 Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

Преюдиціальність - це обов'язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, адже їх істину вже встановлено у рішенні чи вироку, і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Наведеної позиції також дотримується Вищий господарський суд України у постановах від 30.01.2013 по справі №5020-660/2012 та від 06.03.2014 по справі №910/11595/13.

Отже, рішення від 06.08.2013р. господарського суду м.Києва по справі №910/12557/13 має преюдиціальне значення, а встановлені ним факти повторного доведення не потребують.

Одночасно, сторонами також підтверджено, що умови договору щодо внесення плати за проведення авторського нагляду також виконано, а саме Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" перераховано відповідачу грошові кошти в сумі 242442,76грн.

Головним контрольно-ревізійним управлінням України на виконання п.2.35 Плану контрольно-ревізійної роботи на ІІІ квартал 2010 було проведено ревізію господарської діяльності Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" та її 13 відокремлених підрозділів за період з 01.04.2008 по 30.06.2010, якою встановлено ряд порушень та недоліків, що відображені в акті №05-21/168 від 27.10.2010 та довідках ревізій цих підрозділів.

За наслідками проведення ревізії Головним контрольно-ревізійним управлінням України було висунуто Державному підприємству "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" вимогу №32-14/403 від 01.12.2010 про усунення порушень, в якій зазначено про фактично Публічним акціонерним товариством "Київський науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут "Енергопроект" було завищено вартість виконаних робіт та наявний розмір кредиторської заборгованості, що вказує на порушення вимог Державних будівельних норм в частині ДБН А.2.2.4-2003 "Положення про авторський нагляд за будівництвом будівель і споруд", а отже, грошові кошти, сплачені за договором №43-902 від 11.03.2009 в сумі 186361,64грн, підлягають стягненню з Публічного акціонерного товариства "Київський науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут "Енергопроект" як зайво сплачені.

Не погоджуючись з вимогами Державної фінансової інспекції України позивач звернувся до Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом про визнання незаконною та скасування вимоги №32-14/403 від 01.12.2010 Головного контрольно-ревізійного управління.

Постановою від 12.06.2013 Окружного адміністративного суду міста Києва по справі №2а-19526/10/2670 в задоволенні позову Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" було відмовлено.

Постановою від 29.04.2014 Київського апеляційного адміністративного суду постанову від 12.06.2013 Окружного адміністративного суду м.Києва в частині відмови в задоволенні позову щодо визнання протиправною та скасування вимоги №32-14/403 від 01.12.2010 Головного контрольно-ревізійного управління щодо завищення вартості договірних робіт, в тому числі, Публічним акціонерним товариством "Київський науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут "Енергопроект", було скасовано.

Постановою від 07.10.2014 Вищого адміністративного суду України постанову від 29.04.2014 Київського апеляційного адміністративного суду було скасовано.

Отже, враховуючи визнання в судовому порядку обґрунтованості вимоги №32-14/403 від 01.12.2010 Головного контрольно-ревізійного управління заявник звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача грошових коштів в сумі 186351,64 грн, які було отримано останнім на підставі договору №43-902 від 11.03.2009, як зайво отриманих.

Частиною 3 ст.6 ЦК України передбачено, що сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

У ст.629 ЦК України зазначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 180 ГК України встановлено, що при укладанні господарських договорів сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити, зокрема, ціну договору. Ціна у господарському договорі визначається в порядку, встановленому цим Кодексом, іншими законами, актами Кабінету Міністрів України. За згодою сторін у господарському договорі може бути передбачено доплати до встановленої ціни за продукцію (роботи, послуги) вищої якості або виконання робіт у скорочені строки порівняно з нормативними.

У ст.632 ЦК України закріплено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Загальну вартість авторського нагляду за договором сторонами було погоджено у п.2.1 договору №43-902 від 11.03.2009 на рівні 298696,50грн Договірна ціна також була визначена сторонами у додатку №1 договору №43-902 від 11.03.2009 та в загальному кошторисі робіт по проведенню авторського нагляду, а також відображена у конкретних актах, на підставі яких позивачем приймались роботи з проведення авторського нагляду.

Тобто, сторонами під час укладення договору №43-902 від 11.03.2009 на основі вільного волевиявлення було погоджено умови щодо ціни. При цьому, така ціна була визначена спільною волею сторін, а не самостійно відповідачем.

Доказів укладання будь-яких додаткових угод щодо зміни ціни за спірним правочином сторонами до матеріалів справи представлено не було, як і не представлено доказів звернення позивача до відповідача з пропозицією стосовно внесення змін до договору №43-902 від 11.03.2009 в частині визначення вартості авторського нагляду.

Крім того, судом враховано, що фактично зобов'язання з проведення авторського нагляду по підвищенню безпеки після запуску енергоблоку №2 ОП ХПЕС відповідачем виконано, про що складено, підписано та скріплено печаткою суб'єктів господарювання відповідні акти, які були предметом розгляду, в тому числі, в межах справи №910/12557/13.

Одночасно, умовами спірного правочину також не передбачено випадків, в яких змінювалась би вартість авторського нагляду відповідача після підписання актів. Зокрема, вказаним договором контрагентами не погоджено, що ціна послуг залежить від результатів перевірок Головного контрольно-ревізійного управління України.

При цьому, судом враховано, що кінцева вартість фактично здійсненого та оплаченого позивачем авторського нагляду була меншою, аніж погоджено умовами спірного правочину.

До того ж, зміна вартості робіт після їх фактичного виконання суперечить приписам ст.632 ЦК України стосовно того, що зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Таким чином, за висновками суду, посилання позивача на результати перевірки, яку було проведено Головним контрольно-ревізійним управлінням України, як на підставу позовних вимог, є неправомірними, оскільки виявлені контролюючим органом порушення не впливають на умови укладеного між сторонами правочину та не можуть ніяким чином їх змінювати, а є лише підставою для притягнення до відповідальності посадових осіб у встановленому законом порядку Аналогічну позицію наведено у постановах від 17.06.2014, від 10.02.2015 та від 04.03.2015 Вищого господарського суду України по справах №910/20699/13, №906/1193/14 і №904/5477/14.

За таких обставин, враховуючи викладене вище, приймаючи до уваги позицію Вищого господарського суду України, з огляду на зміст заявлених позовних вимог та фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Державного підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Хмельницька атомна електрична станція" до Публічного акціонерного товариства "Київський науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут "Енергопроект" про стягнення грошових коштів в сумі 186351,64грн, є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

За таких обставин, Київський апеляційний господарський суд не вбачає підстав для скасування рішення Господарського суду міста Києва від 17.06.2015 у справі №910/11804/15.

Керуючись ст. ст 99, 101, 102, 103, 104, 105, Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції України на рішення Господарського суду міста Києва від 17.06.2015 у справі №910/11804/15 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 17.06.2015 у справі №910/11804/15 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/11804/15 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя Л.Г. Смірнова

Судді Л.В. Кропивна

Л.В. Чорна