УХВАЛА

про повернення позовної заяви

09.09.2015Справа № 910/23977/15

Суддя Турчин С.О., розглянувши позовну заяву Приватного підприємства "Райдуга-2"

до Київської міської ради

про зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Райдуга-2» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Київської міської ради про визнання права постійного користування земельною ділянкою та спонукання вчинити дії.

Суд вважає за необхідне повернути позовну заяву з доданими до неї документами без розгляду з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано повного найменування сторін, їх поштових адрес.

Згідно з ч. 2 ст. 54 ГПК України позовна заява повинна містити, зокрема, ідентифікаційні коди суб'єкта господарської діяльності за їх наявності (для юридичних осіб) або індивідуальні ідентифікаційні номери за їх наявності (для фізичних осіб - платників податків).

Натомість, фактично у позовній заяві не зазначено ідентифікаційних кодів відповідача та Головного управління земельних ресурсів КМДА, що є порушенням вимог п. 2 ч. 2 ст. 54 ГПК України та тягне за собою наслідки, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Наведене узгоджується з правовою позицією Вищого господарського суду України, викладену в абз. п.п. 3.5 п. 3 постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", згідно якої недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Приписами ч. 1 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Виходячи з аналізу вимог ч.1 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що обов'язок позивача, прокурора направити відповідачу копії доданих до позовної заяви документів не залежить від того чи є у наявності у відповідача дані документи.

У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

В якості доказів направлення відповідачу копії позовної заяви з додатками позивачем надано фіскальний чек від 03.09.2015 р. №7112 та опис вкладення у цінний лист від 03.09.2015 р.

З зазначеного опису вкладення вбачається, що відповідачу направлено заяву на 17 аркушів та додатки, однак яку саме заяву направлену відповідачу, не зазначено.

Заявами в розумінні Господарського процесуального кодексу України є: заява про залучення третіх осіб (ст. 27), заява про вжиття запобіжних заходів (ст.ст. 43-1, 43-3), заява про відновлення та продовження процесуальних строків (ст. 53), заява про забезпечення позову (ст. 66), заява про відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем, про умови мирової угоди (ст. 78), заява про винесення додаткового рішення, ухвали (ст. 88), заява про роз'яснення, виправлення рішення, ухвали (ст. 89), заява про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами (ст. 113), заява про виправлення помилки в наказі, визнання наказу таким, що не підлягає виконанню (ст. 117), заява про поновлення пропущеного строку для пред'явлення наказу до виконання (ст. 119), заява про видачу дубліката наказу (ст. 120), заява про відстрочку або розстрочку виконання рішення, зміну способу та порядку виконання рішення, ухвали, постанови (ст. 121), заява про поворот виконання рішення, постанови (ст. 122).

Враховуючи вищезазначене, суд не може дійти однозначного висновку, що позивачем направлену відповідачу саме позовну заяву.

Також, позивачу при наступному зверненні слід врахувати, що відповідно ч 2 ст. 36 ГПК України письмові докази подаються в оригіналі, або в належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

За умовами пункту 5.27 Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003 "Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації" (затв. Наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55) відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціали та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту "підпис". Така відмітка проставляється на кожному аркуші засвідченої копії документа.

Додані позивачем до позовної заяви документи належним чином не засвідчені, а саме: на кожному аркуші додатків до позовної заяви не зазначено назви посади, прізвище та ініціали особи, що засвідчувала дані документи та дати їх засвідчення.

Крім того, у позовній заяві міститься вимога до Головного управління земельних ресурсів КМДА. Так, позивач просить суд встановити термін Головному управлінню земельних ресурсів КМДА на виготовлення всієї дозвільної документації.

Згідно із ст. 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" єдиний державний реєстр юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців - це автоматизована система збирання, накопичення, захисту, обліку та надання інформації про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Статтею 17 вказаного Закону передбачено, що відомості про юридичну особу або фізичну особу - підприємця включаються до Єдиного державного реєстру шляхом внесення записів на підставі відомостей з відповідних реєстраційних карток та відомостей, що надаються юридичними особами державному реєстратору за місцезнаходженням реєстраційної справи згідно із законодавством України. В Єдиному державному реєстрі містяться, зокрема, відомості щодо місцезнаходження юридичної особи.

Одночасно, згідно із ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців", якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Однак, суд зазначає, що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців не міститься жодної інформації про юридичну особу - Головне управління земельних ресурсів КМДА.

Також суд зазначає, що згідно правової позиції Вищого господарського суду України, викладеної, зокрема, у Постанові від 04.12.2012 року по справі № 5/5005/7237/2012, виконання позивачем вимог процесуального законодавства, які він зобов'язаний вчиняти до подання позову, не може здійснюватися після порушення провадження у справі.

Отже, суд позбавлений права прийняти позовну заяву до розгляду, а потім зобов'язувати позивача усувати вказані недоліки.

Враховуючи вищевикладене, позовна заява та додані до неї документи підлягають поверненню без розгляду.

Керуючись п. 2, 6 ч. 1 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Додаток: позовна заява з додатками на 30 аркуші, в тому числі оригінал квитанцій № 58 від 24.03.2015 р., № 1201971С17 від 14.05.2015 р., № 14 від 23.07.2015 р. про сплату судового збору, а також конверт.

Суддя С.О.Турчин