УХВАЛА

01.09.2015Справа №910/8614/13
За позовом Відкритого акціонерного товариства "Кременчуцький завод технічного вуглецю"

до 1. Приватного акціонерного товариства "ОКМА"

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Рекон"

про зобов'язання вчинити дії, -

За розглядом скарги Публічного акціонерного товариства "Кременчуцький завод технічного вуглецю"

на дії Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві

Головуючий суддя Морозов С.М.,

судді Стасюк С.В.,

Цюкало Ю.В.

За участю представників учасників судового процесу:

від позивача (скаржника): Касьянов С.М. (представник за довіреністю №01-19/93 від 14.01.2015р.);

від відповідача 1: не з'явились;

від відповідача 2: не з'явились;

від ВДВС: не з'явились.

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство "Кременчуцький завод технічного вуглецю" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "ОКМА" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Рекон" про зобов'язання вчинити дії.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.02.2014р. у справі №910/8614/13 (головуючий суддя Котков О.В., суддя Босий В.П., суддя Стасюк С.В.), залишеного без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 14.05.2014 року та постановою Вищого господарського суду України від 16.07.2014 року, позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства "Кременчуцький завод технічного вуглецю" задоволено повністю.

30 травня 2014 року Господарським судом міста Києва видано накази про примусове виконання рішення Господарського суду міста Києва від 12.02.2014р. по справі №910/8614/13 у кількості 4 (чотири) шт.

Постановою Вищого господарського суду України від 16.07.2014р. постанову Київського апеляційного господарського суду від 14.05.2014р. та рішення Господарського суду міста Києва від 12.02.2014р. у справі №910/8614/13 залишено без змін.

05.03.2015р. до Господарського суду міста Києва надійшла скарга Публічного акціонерного товариства "Кременчуцький завод технічного вуглецю" на дії Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві.

Згідно розпорядження заступника голови Господарського суду міста Києва Паламар П.І. від 05.03.2015р. справу №910/8614/13 для розгляду скарги Публічного акціонерного товариства "Кременчуцький завод технічного вуглецю" на дії Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві передано колегії суддів у складі: головуючий суддя Морозов С.М., судді Стасюк С.В., Цюкало Ю.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.03.2015р. скаргу Публічного акціонерного товариства "Кременчуцький завод технічного вуглецю" на дії Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві з доданими матеріалами у справі №910/8614/13 повернуто без розгляду.

19.03.2015р. до Господарського суду міста Києва надійшла повторно скарга Публічного акціонерного товариства "Кременчуцький завод технічного вуглецю" на дії Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві, відповідно до змісту якої скаржник просить суд відновити строк для подання скарги; визнати незаконною постанову державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві Ченківського О.О. від 19.02.2015р.; зобов'язати Відділ державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві відновити виконавче провадження з примусового виконання наказу суду від 30.05.2014р. у справі №910/8614/13.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.03.2015р. відкладено вирішення питання про прийняття скарги Публічного акціонерного товариства "Кременчуцький завод технічного вуглецю" №01-19/687 від 17.03.2015р. на дії Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві до повернення матеріалів справи №910/8614/13 з суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.08.2015р. відновлено Публічному акціонерному товариству "Кременчуцький завод технічного вуглецю" пропущений строк на подачу скарги та призначено розгляд скарги на 01.09.2015р.

В судове засідання 01.09.2015р. представники відповідачів та органу державної виконавчої служби не з'явились, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, докази чого містяться в матеріалах справи, проте до суду від відповідача 1 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи та продовження строку розгляду справи.

Судом було розглянуто клопотання відповідача 1 та відмовлено в його задоволенні, оскільки відповідно до ст. 1212 Господарського процесуального кодексу України неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги, а викладені в клопотанні обставини не надають суду правових підстав для застосування ст.ст. 69, 77 ГПК України.

Скарга позивача обґрунтована тим, що державний виконавець при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 19.02.2015р. порушив норми ст. ст. 47, 75 закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно ст. 124 Конституції України та ст. 115 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення). (стаття 1 закону України "Про виконавче провадження").

При розгляді даної скарги, суд має враховувати те, що принципом господарського судочинства є виконуваність рішення суду. Крім того, виконання рішення суду є елементом справедливого судового розгляду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно зі ст. 2 цього закону примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу" (далі - державні виконавці).

Виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом (стаття 116 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно зі ст. 17 закону України "Про виконавче провадження" а також п. 1.1. Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №74/5 від 15 грудня 1999р., примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом, зокрема, наказів господарських судів

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було пред'явлено до Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві наказ від 30.05.2014р. для його виконання.

19.02.2015р. державним виконавцем Ченківським О.О. винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві.

В тексті зазначеної постанови вказано, що виходом державного виконавця за адресою: м. Київ, вул. П. Лумумби, 4/6, корп. В, керівник ТОВ «Рекон» Бевза А.С. повідомив, що рішення суду виконати не представляється можливим у зв'язку з відсутністю інформації відносно місця знаходження документів, вказаних в рішенні суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 закону України "Про державну виконавчу службу" завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.

Державний виконавець є представником влади і здійснює примусове виконання судових рішень, постановлених іменем України, та рішень інших органів (посадових осіб), виконання яких покладено на державну виконавчу службу, у порядку, передбаченому законом. (ст. 4 закону України "Про державну виконавчу службу").

Статтею 27 вказаного закону передбачено, що у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Заходами примусового виконання рішень є, зокрема, вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; інші заходи, передбачені рішенням. (ст. 32 закону України "Про виконавче провадження").

З приводу обставин, покладених органом державної виконавчої служби при винесенні постанови про повернення виконавчого документу стягувачеві суд відзначає, що відсутність у боржника документів, а також усна заява керівника ТОВ "Рекон" відносно відсутності інформації щодо місця знаходження документів, не спростовують факту порушення останнім обов'язку щодо передачі таких документів на користь позивача з огляду на вимоги позивача за позовом та прийнятого за наслідками його розгляду рішення судом. Наявність чи відсутність відповідних первинних документів у боржника станом на конкретну дату не є предметом дослідження при вирішенні спору згідно заявленого предмету позову - зобов'язання вчинити дії, а відтак без достатніх на те правових підстав є посилання органу державної виконавчої служби при винесення відповідної постанови лише на протокол обшуку та пояснення керівника боржника, оскільки в силу ст. 11 закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Статтею 6 закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Як передбачено в п. 6 ч. 1 ст. 47 закону України "Про виконавче провадження", на підставі якої було винесено оскаржувану постанову, виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке він за виконавчим документом має передати стягувачу, або майно, на яке необхідно звернути стягнення з метою погашення заборгованості (крім коштів), а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Органом державної виконавчої служби не надано до матеріалів справи, в тому числі на виконання вимог ухвали суду від 03.08.2015р. копій матеріалів виконавчого провадження по виконанню наказу суду від 30.05.2014р. у справі №910/8614/13, відповідно до яких можна було б дійти висновку, що у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно (первинні документи) та державним виконавцем здійснено відповідні заходи щодо розшуку такого майна, які виявилися безрезультатними.

Згідно ст. 75 закону України "Про виконавче провадження" після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення. У разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

Належним чином засвідчених копій постанов про накладення штрафу на боржника та надсилання до правоохоронних органів подання (повідомлення) про притягнення посадових осіб боржника до кримінальної відповідальності в порядку ст. 89 закону України "Про виконавче провадження" органом виконання судових рішень до матеріалів справи також не надано.

У відповідності до п. 9.13. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє. При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Таким чином, дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві ВП№45063079 від 19.02.2015р., суперечать нормам закону України "Про виконавче провадження", а тому вказана постанова підлягає визнанню незаконною.

В той же час, суд вважає за необхідне зазначити, що вимога скаржника про зобов'язання Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві відновити виконавче провадження з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 30.05.2014р. у справі №910/8614/13 є передчасною та не відповідає порядку здійснення виконавчого провадження, зважаючи на те, що ст. 51 закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що у разі якщо постанова державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною, виконавче провадження підлягає відновленню протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення суду.

З урахуванням вище викладеного, господарський суд приходить до висновку, що вимоги скаржника у справі №910/8614/13 підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 86, 1212 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Публічного акціонерного товариства "Кременчуцький завод технічного вуглецю" на дії Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві у справі №910/8614/13 задовольнити частково.

2. Визнати незаконною постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві ВП№45063079 від 19.02.2015р., винесену державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві Ченківським О.О.

3. В іншій частині в задоволенні скарги відмовити.

4. Ухвала підлягає оскарженню в порядку передбаченому ст. ст. 91, 93 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Морозов С.М.

Суддя Стасюк С.В.

Суддя Цюкало Ю.В.