РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" вересня 2015 р. Справа № 902/1010/15

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючої судді Коломис В.В.

суддів Огороднік К.М.

суддів Тимошенко О.М.

при секретарі судового засідання Величко К.Я.

розглянувши апеляційну скаргу позивача - Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк" на ухвалу господарського суду Вінницької області від 21.07.15 р.

у справі № 902/1010/15 (суддя Тварковський А.А. )

позивач ОСОБА_1 акціонерне товариство "Акцент-Банк"

відповідач ОСОБА_2 підприємство "Торгтехкомлекс"

про стягнення 37 580,42 грн. заборгованості

за участю представників сторін:

позивача - не з'явився;

відповідача - не з'явився.

Судом розяснено представникам сторін права та обовязки, передбачені ст.ст.20, 22 ГПК України.

Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Вінницької області від 21.07.2015 року у справі № 902/1010/15 за позовом Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк" до Приватного підприємства "Торгтехкомлекс" про стягнення 37 580,42 грн. заборгованості позовну заяву повернуто позивачу.

Не погоджуючись з прийнятою судом першої інстанції ухвалою, позивач звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу місцевого господарського суду скасувати, справу передати до місцевого господарського суду для розгляду по суті.

Обгрунтовуючи свої вимоги апелянт посилається на порушення господарським судом Вінницької області норм процесуального права.

В судове засідання представники сторін не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Враховуючи положення ст.102 ГПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги на ухвалу місцевого господарського суду, а також те, що судом вчинено всі необхідні дії для належного повідомлення всіх учасників провадження у справі про час і місце розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні за відсутності представників сторін за наявними у справі матеріалами, у відповідності до вимог ст.101 ГПК України.

Крім того, відповідно до п.5 ухвали апеляційного суду від 17.08.2013 року передбачено, що неявка представників сторін в судове засідання в разі повідомлення їх належним чином не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги по суті.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що апеляційну скаргу слід задоволити, ухвалу місцевого господарського суду - скасувати.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 20 липня 2015 року до господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява від 10.06.2015 р. Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк" до Приватного підприємства "Торгтехкомлекс" про стягнення 37 580,42 грн. заборгованості за договором банківського обслуговування від 05.07.2012 року, в тому числі 29 973,52 грн. заборгованості за кредитом, 3 683,416561,06 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 3374,73 грн. пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором та 548,76 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом.

Дана позовна заява підписана представником ПАТ КБ "Приватбанк" ОСОБА_3 за довіреністю.

Місцевий господарський суд, посилаючись на те, що довіреність на ім'я ОСОБА_3 № 3913-О від 25.10.2012 р. не відповідає положенням ч.3 ст.28 ГПК України та ст.246 ЦК України, оскільки не підписана керівником ПАТ "Акцент-Банк" або іншою уповноваженою ним особою і не посвідчена печаткою ПАТ "Акцент-Банк", тобто позовна заява від 10.06.2015 року підписана особою, повноваження якої належним чином не підтверджені, повернув позовну заяву та додані до неї документи без розгляду на підставі п.1 ч.1 ст.63 ГПК України.

При цьому, суд першої інстанції зазначив в оскаржуваній ухвалі, що наявна в позовних матеріалах довіреність на ім'я ОСОБА_3 за № 3913-О від 25.10.2012 р. видана не від імені позивача - ПАТ "Акцент-Банк", а видана іншою юридичною особою - ПАТ КБ "Приватбанк" та не містить будь-яких посилань на уповноваження ОСОБА_3 здійснювати/вчиняти/тощо дії від імені позивача (ПАТ "Акцент-Банк").

Натомість, з такими доводами та власне висновками місцевого господарського суду колегія суддів погодитись не може з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.1 ГПК України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.21 ГПК України, сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу.

Позивачами є підприємства та організації, що подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу.

Таким чином, процесуальний закон не виключає випадків подання позову в інтересах підприємств та організацій іншою особою та здійснювати представництво інтересів такої особи у судах загальної юрисдикції із повним або вибірковим (частковим) обсягом процесуальних прав та обов'язків.

Відповідно до ч.ч. 1,3 ст.237 Цивільного кодексу України, представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 244 ЦК України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Представництво за довіреністю може ґрунтуватися на акті органу юридичної особи. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Відповідно до вимог статті 246 ЦК України:

- довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами, та скріплюється печаткою цієї юридичної особи (редакція на день прийняття ЦК України - 16.01.2003р.);

- довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами (в редакції Закону України від 15.04.2014р. N 1206-VII).

Як вбачається з матеріалів справи, до позовних матеріалів заявником додана копія довіреності № 986 від 25.12.2012 р., відповідно до якої ПАТ "Акцент-Банк" уповноважує представляти його інтереси ПриватБанку в особі представників ПриватБанку на здійснення наступних дій: представляти інтереси А-БАНКУ за довіреністю від юридичної особи ПриватБанку, зокрема, в загальних та спеціалізованих судах, окремих судових юрисдикцій всіх інстанцій, промисловій палаті України, в інших судах, третейських судах, у Міжнародному комерційному арбітражному суді при Торгово-Промисловій палаті України, в інших судах, що створюються та діють за законодавством України.

Таким чином, зі змісту довіреності № 986 від 25.12.2012 р. вбачається, що ПАТ КБ "Приватбанк" в особі його представників уповноважений ПАТ "Акцент-Банк" на представництво його інтересів, в тому числі в господарському суді.

Згідно ст.28 ГПК України справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника. Представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації. Довіреність видається за підписом керівника або іншої уповноваженої ним особи та посвідчується печаткою підприємства, організації (за наявності).

З викладеного слідує, що юридична особа безпосередньо не може брати участь у справі, а ці справи ведуть фізичні особи - працівники або представники. Тобто, ПАТ "КБ "Приватбанк" може реалізувати свої права та обов'язки у судовому процесі, в тому числі і права представника іншої юридичної особи, лише через свого представника - фізичну особу.

Наявна в позовних матеріалах довіреність на ім'я ОСОБА_3 за № 3913-О від 25.10.2012 р. видана ПАТ КБ "Приватбанк". В довіреності зазначено, що заступник керівника напрямку "Credit Collection" ПАТ КБ "Приватбанк" ОСОБА_3 уповноважується на здійснення дій від імені саме ПАТ КБ "Приватбанк". Довіреність № 3913-О підписана головою правління ПАТ КБ "Приватбанк" та скріплена печаткою. Довіреність видана без права передоручення та є чинною строком до 23.10.2015 року.

Слід зазначити, що довіреність від 25.10.2012р. № 3913-О, видана ПАТ КБ "Приватбанк" на ім`я ОСОБА_3, лише конкретизує коло повноважень, які має право вчиняти даний працівник цієї банківської установи.

Отже, на час звернення позивача - ПАТ "Акцент-Банк" до господарського суду, ОСОБА_3 був належним представником ПАТ КБ "Приватбанк", а тому у відповідності до повноважень, викладених в довіреності № 986 від 25.12.2012 р., мав право, як представник ПАТ КБ "Приватбанк", представляти інтереси ПАТ "Акцент-Банк" в суді.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що видача керівником юридичної особи довіреності працівникові не може вважатись передорученням, оскільки сам керівник не є представником юридичної особи, а є її органом.

Отже, довіреність № 3913-0 від 25.10.2012 р. видана ПАТ "КБ "Приватбанк" ОСОБА_3 не є такою, що видана в порядку передоручення повноважень за довіреністю №986 від 25.12.2012 р.

Пунктом 1 частини 1 статті 63 ГПК України передбачено повернення судом позовної заяви та додатків до неї без розгляду, якщо позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Згідно абзацу 2.3 п. 3.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування у вирішенні спорів окремих норм процесуального права" у застосуванні положень пункту 1 частини першої статті 63 Господарського процесуального кодексу України у випадках, коли позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, слід мати на увазі таке. Якщо господарський суд має сумніви стосовно наявності у особи, яка підписала позовну заяву, відповідних повноважень, він у процесі підготовки справи до судового розгляду витребує у позивача докази на підтвердження таких повноважень, У разі їх неподання суд виносить ухвалу про залишення позову без розгляду. Якщо позовну заяву підписано особою на підставі виданої їй довіреності, до заяви має бути додано оригінал або належно завірену копію такої довіреності. У разі коли до позовної заяви, підписаної представником позивача, не додано оригіналу або належно завіреної копії довіреності, але в цій заяві вміщено посилання на номер і дату довіреності, то господарський суд. приймаючи заяву до розгляду, витребує у позивача таку довіреність, а в разі її неподання виносить ухвалу про залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 Господарського процесуального кодексу України.

Колегія суддів також вважає за необхідне зазначити, що за наявності у місцевого господарського суду сумнівів щодо повноважень зазначеної посадової особи останній не був позбавлений права і можливості витребувати з урахуванням приписів частини другої статті 28 і частини першої статті 38 Господарського процесуального кодексу України додаткові докази, але не мав законних підстав для повернення позовної заяви без розгляду.

Враховуючи все вищевикладене в сукупності, колегія Рівненського апеляційного господарського суду прийшла до висновку, що апеляційну скаргу слід задоволити, оскаржувану ухвалу господарського суду Вінницької області скасувати, як таку, що прийнята з порушенням норм процесуального права (п.4 ч.1 ст.104 ГПК України), а справу №902/1010/15 у відповідності до вимог ч.7 ст.106 ГПК України направити до господарського суду Вінницької області для розгляду по суті.

Керуючись ст.ст. 99,101,103,105,106 ГПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк" - задоволити.

2. Ухвалу господарського суду Вінницької області від 21.07.2015 року у справі №902/1010/15 - скасувати.

3. Справу передати до господарського суду Вінницької області для розгляду по суті.

4. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуюча суддя Коломис В.В.

Суддя Огороднік К.М.

Суддя Тимошенко О.М.