номер провадження справи 11/138/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.08.2015 Справа № 908/3972/15

м. Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі:

головуючий суддя Гончаренко С.А., розглянувши в відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Військовий прокурор Запорізького гарнізону Південного регіону України (вул. Анголенка, буд. 2, м. Запоріжжя, Запорізька область, 69063) в інтересах держави, в особі органу уповноваженого здійснювати відповідні функції держави у спірних правовідносинах Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Хартрон-Юком» (пр.Леніна, буд. 166, м. Запоріжжя, Запорізька область, 69035, ),

до відповідача: Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» (вул. Артема, буд. 60, м. Київ, Київська область, 04050, ) в особі Філії «Запорізьке регіональне управління» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (вул. 40 років Радянської України, буд. 39, м. Запоріжжя, Запорізька область, 69037, ),

у присутності представників:

прокурора: Кришталевич В.М. прокурор, наказ №536к від 13.07.2015;

від позивача: ОСОБА_1 дов. б/н від 28.07.2015;

ОСОБА_2 дов. б/н від 28.07.2015;

від відповідача: не зявився;

про: стягнення 4108068,49грн.,-

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Військового прокурора Запорізького гарнізону Південного регіону України в інтересах держави товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Хартрон-Юком» про стягнення з публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» 3000000,00грн. залишку коштів на депозитному рахунку №701, 139068,49грн. процентів по вкладу та 969000,00грн. інфляційного збільшення боргу.

Ухвалою від 03.07.2015 порушено провадження по справі і справа призначена до розгляду, сторони зобовязані надати документи та вчинити дії, необхідні для всебічного та обєктивного дослідження обставин справи.

У звязку із неявкою представника відповідача та ненаданням відзиву на позовну заяву, розгляд справи відкладався.

Прокурор та позивач наполягають на задоволенні позовних вимог, з підстав, викладених у позовній заяві, при цьому підставою виникнення спору зазначає порушення відповідачем умов договору банківського вкладу «Класичний» №229 від 07.10.2014 в частині вчасного повернення вкладу. Сума не повернутого вкладу на час звернення із позовом до суду складає 3000000,00грн. Також, просять стягнути з відповідача 139068,49грн. процентів по вкладу за період з 21.01.2015 по 11.06.2015, та 969000,00грн. інфляційного збільшення боргу.

Щодо визначення відповідача як Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Запорізьке регіональне управління» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», прокурор пояснює наступне:

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Господарського процесуального кодексу України, справи у спорах, що виникають при виконанні господарських договорів та з інших підстав, а також справи про визнання недійсними актів розглядаються господарським судом за місцезнаходженням відповідача. Частина 4 даної статті передбачає, що якщо юридичну особу представляє уповноважений нею відособлений підрозділ, територіальна підсудність спору визначається з урахуванням частин першої - третьої цієї статті залежно від місцезнаходження відособленого підрозділу.

Оскільки при укладенні договору банківського вкладу від імені відповідача виступав його відособлений підрозділ - Запорізьке регіональне управління Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит», яке має статус філії, то справа підсудна Господарському суду Запорізької області за місцезнаходженням відособленого підрозділу відповідача.

Відповідно до ч. 4 ст. 64 Господарського кодексу України, підприємство має право створювати філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи, погоджуючи питання про розміщення таких підрозділів підприємства з відповідними органами місцевого самоврядування в установленому законодавством порядку. Такі відокремлені підрозділи не мають статусу юридичної особи і діють на основі положення про них, затвердженого підприємством. Підприємства можуть відкривати рахунки в установах банків через свої відокремлені підрозділи відповідно до закону.

Безпосередні договірні відносини у товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Хартрон-Юком» виникли з юридичною особою - публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та кредит», місцезнаходження якого зареєстроване в ІНФОРМАЦІЯ_1. З огляду на це, відповідачем є саме публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та кредит». Запорізька філія відповідача лише уповноважена представляти його інтереси.

Відповідач вимоги суду не виконав, відзив на позовну заяву та витребувані докази не надав, в судове засідання повноважного представника не направив. Заяв про розгляд справи без повноважного представника відповідача на адресу суду не надходило. За таких обставин, справа розглядається в порядку передбаченому ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, за наявними в матеріалах справи документами та за відсутністю повноважного представника відповідача.

Вивчивши матеріали справи і вислухавши пояснення прокурора та представників позивача, встановив наступні обставини:

Статтею 11 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) закріплено, що цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки.

Відповідно до п. 2 цієї статті підставою виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Зобовязанням, відповідно до п. п. 1, 2 ст. 509 ЦК України, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

07.10.2014 між публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» в особі заступника керуючого з розвитку корпоративного бізнесу у Південно-Східному регіоні Філії «Запорізьке РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит», що діяв на підставі довіреності (надалі - ОСОБА_3) та товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Хартрон-Юком» (надалі Клієнт) був укладений договорі банківського вкладу «Класичний» №229 (надалі Договір).

Відповідно до п.1.1 Договору Клієнт надає Банку суму грошових коштів (надалі ОСОБА_3), у тимчасове користування на умовах терміновості, платності та зворотності, а ОСОБА_3 виплачує Клієнту таку суму ОСОБА_3 та проценти, нараховані на неї.

Згідно п. 1.2. Договору, ОСОБА_3 складається з вкладних траншів, що розміщені Клієнтом згідно з умовами Договору. Вкладний транш є сумою грошових коштів, що переказана Клієнтом на вкладний рахунок в порядку та на умовах, передбачених цим Договором та додатками, укладеними в рамках Договору і які є його невідємною частиною (надалі Додатки).

У п. 1.3. Договір діє до 07.10.2015. Внесення коштів на вкладний рахунок відбувається протягом строку дії Договору.

За своєю правовою природою договір, укладений між позивачем та відповідачем, є договором банківського вкладу.

В силу положень ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 ЦК України), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

Відповідно до п.1.5. Договору, для обліку ОСОБА_3 відкриває Клієнту вкладні рахунки у Філії «Запорізьке РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит». Перерахування Вкладного траншу на вкладний рахунок здійснюється Клієнтом зі свого поточного рахунку шляхом зарахування коштів через транзитний рахунок, що сказаний у відповідному Додатку.

07.10.2014 між сторонами було складно Додаток №229-1 до Договору, відповідно до якого для розміщення Вкладного траншу у Банку, Клієнт не пізніше 07.10.2014 здійснює перерахування грошових коштів зі свого поточного рахунку через транзитний рахунок на вкладний рахунок у Банку №2610.7.062627.01 у розмірі 2000000,00грн. (п.1) Сума грошових коштів, вказаних у п.1. Додатку, надана Клієнтом Банку на строк до 11.11.2014 (п.2).

11.11.2014 між сторонами складено Додаток №229-2 до Договору, відповідно до якого для розміщення Вкладного траншу у Банку, Клієнт не пізніше 11.11.2014 здійснює перерахування грошових коштів зі свого поточного рахунку через транзитний рахунок на вкладний рахунок у Банку №2610.7.062627.01 у розмірі 1000000,00грн. (п.1). Сума грошових коштів, вказаних в п.1 Додатку, надана Клієнтом Банку на строк до 16.12.2014 (п.2).

16.12.2014 між сторонами складено Додаток №229-1/2 до Договору, відповідно до п.1 якого сума грошових коштів, вказаних в п.1 Додатку №229-1 від 07.10.2014, надана Клієнтом Банку на строк до 20.01.2015.

Також, 16.12.2014 між сторонами складено Додаток №229-2/1 до Договору, відповідно до п.1 якого сума грошових коштів, вказаних в п.1 Додатку №229-2 від 11.11.2014, надана Клієнтом Банку на строк до 20.01.2015.

Факт отримання відповідачем грошових коштів у розмірі 3000000,00грн. підтверджується виписками по особистому рахунку від 07.10.2014 та 11.11.2014, виданими Філією «Запорізького РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит».

Відповідно ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення.

За договором банківського вкладу на вимогу банк зобовязаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника.

Умова договору банківського вкладу на вимогу про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною.

За договором банківського строкового вкладу банк зобовязаний видати вклад та нараховані проценти за цим вкладом із спливом строку, визначеного у договорі банківського вкладу.

Повернення вкладникові банківського строкового вкладу та нарахованих процентів за цим вкладом на його вимогу до спливу строку або до настання інших обставин, визначених договором, можливе виключно у випадках, якщо це передбачено умовами договору банківського строкового вкладу.

Якщо вкладник не вимагає повернення суми строкового вкладу зі спливом строку, встановленого договором банківського вкладу, або повернення суми вкладу, внесеного на інших умовах повернення, після настання визначених договором обставин договір вважається продовженим на умовах вкладу на вимогу, якщо інше не встановлено договором.

Розділом 3 Договору передбачено, що при закінченні строку розміщення ОСОБА_3 траншу повернення Вкладного траншу та відсотків за цим траншем здійснюється Банком шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Клієнта не пізніше дня закінчення строку його розміщення. При наявності терміну, вказаного в п.1.3. Договору, строк дії Договору може бути продовжений за згодою сторін шляхом укладання відповідного договору.

У Додатках до Договору №229-1/2 та 229-2/1 сторони узгодили, що суми грошових коштів, вказаних у пунктах 1 Додатків №229-1 та №229-2 надані Клієнтом Банку на строк до 20.01.2015.

Обовязки Банку визначені у розділі 4 Договору, з яких вбачається, що після закінчення строків надання Вкладних траншів, що обумовлюються сторонами в Додатках та є невідємною частиною цього Договору, Банк зобовязаний повернути суму Вкладних траншів на умовах, зазначених у Договорі та у Додатках до його.

Листом від 02.02.2015 позивач звернувся до керуючого Філією «Запорізьке РУ АТ «Банк «Фінанси та кредит» із вимогою про повернення коштів підприємства згідно умов Договору.

Також, позивач звертався до відповідача із претензією від 06.04.2015 про перерахування на рахунок підприємства позивача сум двох вкладних траншів, відсотків та пені за прострочення виконання грошових зобовязань.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 193 Господарського кодексу України (надалі ГК України) передбачає, субєкти господарювання та учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Аналогічне положення закріплено в ст.526 ЦК України. Так, зобовязання повинно виконуватися належним чином відповідно умовам договору та вимогам цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а у разі відсутності таких умов і вимог згідно звичаїв ділового обігу або іншим вимогам, які звичайно ставляться.

Станом на час звернення прокурора із позовом до суду сторонами за Договором не встановлювались нові строки надання Клієнтом Банку коштів, відповідачем грошові кошти позивачу не повернуті.

Згідно ст. 1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу.

Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав.

Проценти на банківський вклад виплачуються вкладникові на його вимогу зі спливом кожного кварталу окремо від суми вкладу, а невитребувані у цей строк проценти збільшують суму вкладу, на яку нараховуються проценти, якщо інше не встановлено договором банківського вкладу.

У разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти.

Відповідно до положень ст. 1070 ЦК України за користування грошовими коштами, що знаходяться на рахунку клієнта, банк сплачує проценти, сума яких зараховується на рахунок, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка або законом.

Сума процентів зараховується на рахунок клієнта у строки, встановлені договором, а якщо такі строки не встановлені договором, - зі спливом кожного кварталу.

Проценти, передбачені частиною першою цієї статті, сплачуються банком у розмірі, встановленому договором, а якщо відповідні умови не встановлені договором, - у розмірі, що звичайно сплачується банком за вкладом на вимогу.

У розділі 2 Договору зазначено, що на суму ОСОБА_3 в розрізі Вкладних траншів ОСОБА_3 нараховує проценти, розмір яких обумовлюється Сторонами в Додатках, що є невідємною частиною цього Договору. Проценти за коштами Клієнта в національній валюті України нараховуються за методом факт/факт (фактична кількість днів у місяці і році). Проценти за цим Договором нараховуються лише на залишок грошових коштів на вкладному рахунку. Нараховані проценти не збільшують розмір ОСОБА_3. Нарахування процентів за ОСОБА_3 проводиться від дня, наступного за днем надходження Вкладного траншу у ОСОБА_3, до дня, який передує його поверненню Клієнту або списанню з рахунка Клієнта, відповідно до строку Вкладного траншу, що вказаний у відповідному Додатку. Порядок виплати процентів обумовлюється Сторонами в Додатку, який є невідємною частиною цього Договору.

Додатками №229-1/2 та №229-2/1 до Договору встановлено що, на суми грошових коштів, вказані в п.1 Додатків, Банком нараховуються проценти виходячи із процентної ставки у розмірі 12,00% річних.

Оскільки станови на день звернення прокурора із позовом відповідач так і не повернув суму вкладу, заявником були нараховані 12% річних за період з 21.01.2015 по 11.06.2015 за 141 день, у розмірі 139068,49грн. (3000000,00грн./365*141*0,12).

Сума 12% річних ретельно перевірено в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України божник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Прокурором нараховані інфляційні збільшення боргу за період з лютого по травень 2015 року у розмірі 969000,00грн.

Сума втрат від інфляції ретельно перевірена в судовому засіданні, розрахунок здійснено вірно.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення з публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» 3000000,00грн. залишку коштів на депозитному рахунку №2610.7.062627.01, 139068,49грн. процентів по вкладу та 969000,00грн. інфляційного збільшення боргу прокурором заявлені правомірно та обґрунтовано, а тому підлягають задоволенню.

Судові витрати віднести на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 75, 82-85 Господарського процесуального Кодексу України, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (вул. Артема, буд. 60, м. Київ, Київська область, 04050, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Хартрон-Юком» (пр.Леніна, буд. 166, м. Запоріжжя, Запорізька область, 69035, код ЄДРПОУ 30241 (три мільйона) грн. 00коп. залишку коштів на депозитному рахунку №2610.7.062627.01, 139068 (сто тридцять девять тисяч шістдесят вісім) грн. 49коп. процентів по вкладу та 969000 (девятсот шістдесят девять тисяч) грн. 00коп. інфляційного збільшення боргу. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (вул. Артема, буд. 60, м. Київ, Київська область, 04050, ) на користь Державного бюджету України (одержувач: УДКСУ у м.Запоріжжі, , банк одержувача: ГУДКСУ у Запорізькій області, МФО 813015, рахунок №3007, код класифікації доходів бюджету 22030001) 73080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн. 00 коп. судового збору (Державна судова адміністрація України, 050). Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В засіданні 27.08.2015 оголошена вступна і резолютивна частини рішення. Рішення в повному обсязі складено і підписане 01.09.2015.

Суддя С.А.Гончаренко