ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" вересня 2015 р. Справа № 918/868/15

Господарський суд Рівненської області в складі головуючого судді Політики Н.А., при секретарі судового засідання Щербині С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи за позовом Дочірнього підприємства "Будівельник" Товариства з обмеженою відповідальністю "Західресурси"

до Березнівського "Райагробуду"

про визнання недійсною третейської угоди

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1, довіреність №24-06/15 від 24.06.2015р.;

від відповідача - ОСОБА_2, довіреність б/н від 17.04.2014р..

В судовому засіданні 03 вересня 2015 року, відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Дочірнє підприємство "Будівельник" Товариства з обмеженою відповідальністю "Західресурси" (далі - позивач) звернулося до господарського суду Рівненської області з позовом до Березнівського "Райагробуду" (далі - відповідач) про визнання недійсною третейської угоди.

Ухвалою суду від 30 липня 2015 року позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі №918/868/15, розгляд якої призначено на 06 серпня 2015 року.

06 серпня 2015 року від представника позивача через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшли пояснення з додатками (а.с. 28-30).

Крім того, 06 серпня 2015 року від представника відповідача на адресу суду надійшов відзив на позов з додатками, з якого вбачається, що відповідач визнає позов в повному обсязі (а.с. 31-48).

У судовому засіданні оголошено перерву до 03 вересня 2015 року, ухвалою суду від 06 вересня 2015 року витребовувалися додаткові докази.

17 серпня 2015 року від реєстраційної служби Березнівського районного управління юстиції Рівненської області на адресу суду надійшов лист з додатками (а.с. 58-61).

03 вересня 2015 року від представника позивача через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшли пояснення у справі (а.с. 63).

Крім того, 03 вересня 2015 року від відповідача на адресу суду надійшли пояснення (а.с.64).

Представник позивача у судовому засіданні 03 вересня 2015 року підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та наполягав на задоволенні позову.

Представник відповідача у судовому засіданні 03 вересня 2015 року позов визнала в повному обсязі з підстав, зазначених у відзиві.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

01 вересня 2006 року між Березнівським "Райагробудом" та Дочірнім підприємством Березнівського Райагробуду "Будівельник" було укладено третейську угоду (а.с. 14).

За третейською угодою спір про право власності на нерухоме майно (в тому числі щодо визнання недійсними правоустановчих документів на спірне майно, законності володіння майном, інше), а саме:

1. Деревообробний цех (лісопильний цех, столярний цех;

2. Залізобетонний полігон;

3. Розчинно-бетонний узел (всі три об'єкти знаходяться за адресою: вул. Будівельників 68, м. Березне Рівненської області) сторони вирішили передати на остаточний розгляд до Постійно діючого третейського суду при Універсальній товарній біржі "Україна-Захід", що знаходиться за адресою: 34400, мікрорайон Будівельників, 18, корпус 3, к. 39, місто Кузнецовськ Рівненської області.

Позивач вважає, що третейська угода від 01 вересня 2006 року була укладена з порушенням чинного законодавства, а тому має бути визнана недійсною.

Як встановлено судом, від ДП «Будівельник» третейську угоду підписано директором ОСОБА_3.

Однак, як стверджує позивач та не заперечує відповідач, ОСОБА_3 на день підписання третейської угоди не мав повноважень від ДП "Будівельник" на укладення даного правочину.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 був керівником Дочірнього підприємства "Будівельник" станом на 06.02.2007 року, даний факт стверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с. 59-60).

Крім того, як вбачається з ОСОБА_1 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 01.09.2006 року, тобто на дату укладення третейської угоди записів щодо того, що ОСОБА_3 був керівником Дочірнього підприємства "Будівельник" не знайдено (а.с. 61).

Окрім цього, судом було встановлено, що з 19.08.1997 року по 06.02.2007 року керівником Дочірнього підприємства "Будівельник" був ОСОБА_4 (а.с. 15). З дослідженої в судовому засіданні виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців вбачається, що лише 06.02.2007 року був зроблений запис в реєстр, а до 06.0.2007 року записи в Єдиний державний реєстр юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців не вносилися.

Відповідно до частини 1 статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 203 ЦК України особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Відповідно до п. 3.5. Статуту Дочірнього підприємства Березнівського райагробуду "Будівельник" (далі - Статут), який діяв станом на 01.09.2006 року, засновником підприємства був Березнівський "Райагробуд".

Положеннями п. 4.2. Статуту, в редакції, яка діяла станом на 01.09.2006 року, передбачено, що до виняткової компетенції засновника належить визначення організаційної структури, основних напрямків інвестиційної політики підприємства; - затвердження річних наслідків діяльності, звітів та висновків ревізійної комісії по порядку розподілу прибутку, визначення порядку покриття збитків; - призначення ревізійної комісії; - прийняття рішення про створення, припинення діяльності Підприємства, призначення ліквідаційної комісії, затвердження ліквідаційного балансу головою райагробуду. Згідно п.п. 6.2.-6.4. Статуту, в редакції, яка діяла станом на 01.09.2006 року, вищим органом управління Підприємства є збори засновників, які скликаються не рідше одного разу на рік. Позачергові збори можуть бути скликані на вимогу однієї третини від загального числа засновників. Збори вважаються повноваженими, якщо в їх роботі бере участь не менше двох третин від загальної кількості засновників. Рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало більше половини учасників.

Збори затверджують статут; обирають склад Ради, її голову і ревізійну комісію; визначають основні напрями діяльності Підприємства, розглядають і затверджують річні звіти Ради та ревізійної комісії; затверджують рішення Ради про прийняття до складу Підприємства нових учасників, визначають розмір дольових внесків; затверджують розмір дивідентів.

Частиною 1 статті 99 ЦК України визначено, що загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад.

Згідно ч. 1 ст. 98 ЦК України загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що передані загальними зборами до компетенції виконавчого органу.

Як вбачається з положень статуту ДП "Будівельник" та виходячи з норм ЦК України, вирішення питання про обрання директора даного підприємства належить до компетенції вищого органу управління засновника (збори засновників Березнівського "Райагробуду").

Як зазначає позивач, що збори засновників Березнівського "Райагробуду" не приймали рішення про призначення директором ДП Березнівського райагробуду "Будівельник" ОСОБА_3 і останній не мав повноважень для підписання третейської угоди від 01.09.2006 року.

Відповідно до п. 3.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» від 29.05.2013 року № 11 припис абзацу першого частини третьої статті 92 ЦК України зобов'язує орган або особу, яка виступає від імені юридичної особи не перевищувати своїх повноважень. Водночас саме лише порушення даного обов 'язку не є підставою для визнання недійсними правочинів, вчинених цим органами (особами) від імені юридичної особи з третіми особами, оскільки у відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження (абзац другий частини третьої статті 92 ЦК України). Отже, позов про визнання недійсним відповідного правочину може бути задоволений у разі доведеності юридичною особою (позивачем) у господарському суді тієї обставини, що її контрагент знав або повинен був знати про наявні обмеження повноважень представника цієї юридичної особи, але, незважаючи на це, вчинив з ним оспорюваний правочин (що не отримав наступного схвалення особи, яку представляють). Наприклад, третя особа, укладаючи договір, підписаний керівником господарського товариства, знає про обмеження повноважень цього керівника, оскільки є акціонером товариства і брала участь у загальних зборах, якими затверджено його статут.

Березнівський «Райагробуд», в особі голови ОСОБА_5 знав про те, що ОСОБА_3 не мав повноважень директора Дочірнього підприємства Березнівського райагробуду «Будівельник», з огляду на те, що збори засновників Березнівського «Райагробуду» не приймали рішення про обрання такої особи на посаду директора ДП «Будівельник», оскільки Березнівський «Райагробуд» на той момент був засновником ДП «Будівельник».

Як стверджує позивач та не заперечує відповідач ОСОБА_6 "Райагробуд» знав про відсутність повноважень директора ДП «Будівельник» у ОСОБА_3 при укладенні Третейської угоди від 01.09.2006 року.

Частиною 1 статті 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Статтею 6 Закону України «Про третейські суди», в редакції яка діяла станом на 01.09.2006 року, було передбачено, що третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком: 1) справ у спорах про визнання недійсними нормативно-правових актів; 2) справ у спорах, що виникають при укладенні, зміні, розірванні та виконанні господарських договорів, пов'язаних із задоволенням державних потреб; 3) справ, пов'язаних з державною таємницею; 4) справ у спорах, що виникають із сімейних правовідносин, крім справ у спорах, що виникають із шлюбних контрактів (договорів); 5) справ про відновлення платоспроможності боржника чи визнання його банкрутом; 6) справ, однією із сторін в яких є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, державна установа чи організація, казенне підприємство; 7) інших справ, які відповідно до закону підлягають вирішенню виключно судами загальної юрисдикції або Конституційним Судом України; 8) справ, коли хоча б одна із сторін спору є нерезидентом України.

За спірною Третейською угодою на розгляд до Постійно діючого третейського суду при Універсальній товарній біржі «Україна-Захід» передавався спір про право власності на нерухоме майно (в тому числі щодо визнання недійсними правоустановчих документів на спірне майно, законності володіння майном, інше), а саме: 1. Деревообробний цех (лісопильний цех, столярний цех); 2. Залізобетонний полігон; 3. Розчинно-бетонний узел (всі три об'єкти знаходяться за адресою: вул. Будівельників, 68 м. Березне Рівненської області).

Правоустановлюючим документом, який підтверджує право власності Березнівського «Райагробуду» на вищезазначене нерухоме майно є свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 08.06.2005 року, видане на підставі рішення Виконавчого комітету Березнівської міської ради № 52 від 30.05.2005 року (а.с. 21).

Відповідачем у спорі про визнання недійсними правоустановчих документів на спірне майно є орган місцевого самоврядування, який їх видав - у даному випадку - Виконавчий комітет Березнівської міської ради.

Як слідує з вищенаведеного, спір про визнання недійсними правоустановчих документів на спірне майно не міг мути переданий на вирішення третейського суду.

Згідно з ч. 3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, пятою та шостою статті 203 Цивільного кодексу України.

У відповідності до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст.34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

На підставі вищевикладеного, позовні вимоги Дочірнього підприємства "Будівельник" Товариства з обмеженою відповідальністю "Західресурси" до Березнівського "Райагробуду" про визнання недійсною третейської угоди обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача в сумі1 218 грн..

Керуючись статтями 1, 12, 22, 32-34, 43, 49, 81-1, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати недійсною з моменту її укладення Третейську угоду, укладену 01 вересня 2006 року між Березнівським "Райагробудом" та Дочірнім підприємством Березнівського Райагробуду "Будівельник".

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 08.09.2015 року.

Суддя Політика Н.А.

Віддруковано 3 примірники:

1- до справи;

2- позивачу рекомендованим (33027, м. Рівне, вул. Академіка ОСОБА_7, 1А);

3- відповідачу рекомендованим (34600, Рівненська обл., м. Березне, вул. Будівельників, 68).