ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" вересня 2015 р.Справа № 915/1141/15
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Колоколова С.І.

суддів: Разюк Г.П., Петрова М.С.

при секретарі судового засідання: Полінецькій В.С.

за участю представників сторін:

від позивачів: ОСОБА_1 (довіреність № б/н від 12.01.2015)

від відповідачів

ДП водних шляхів Укрводшлях не зявився

ТОВ АгроІнтер не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства водних шляхів Укрводшлях

на рішення господарського суду Миколаївської області від „16 липня 2015 року, повний текст якого складено та підписано „21 липня 2015 року

по справі № 915/1141/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Кворум-Нафта

до відповідачів:

- Державного підприємства водних шляхів Укрводшлях

- Товариства з обмеженою відповідальністю АгроІнтер

про стягнення у солідарному порядку 1 189 439,24 грн.

В С Т А Н О В И В :

26.06.2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю Кворум-Нафта (далі по тексту позивач) звернулось до господарського суду Миколаївської області з позовною заявою до Державного підприємства водних шляхів Укрводшлях та до Товариства з обмеженою відповідальністю АгроІнтер про стягнення з Державного підприємства водних шляхів Укрводшлях солідарно з Товариством з обмеженою відповідальністю АгроІнтер на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Кворум-Нафта1 189 439,24 грн. та судовий збір у розмірі 23 788,78 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем ДП водних шляхів Укрводшлях та його поручителем ТОВ АгроІнтер умов договору купівлі-продажу № 97-в від 02.09.2014 року в частині повної оплати за отриманий товар.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 16.07.2015 року по справі № 915/1141/15 (суддя Гриньова-Новицька Т.В.) позовні вимоги були задоволені повністю. Стягнуто з Державного підприємства водних шляхів Укрводшлях солідарно з Товариством з обмеженою відповідальністю АгроІнтер на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Кворум-Нафта грошові кошти у сумі 1189439 (один мільйон сто вісімдесят девять тисяч чотириста тридцять девять) грн. 24 коп. Стягнуто з Державного підприємства водних шляхів Укрводшлях на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Кворум-Нафта 11894 (одинадцять тисяч вісімсот девяносто чотири) грн. 39 коп. судового збору. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю АгроІнтер на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Кворум-Нафта 11894 (одинадцять тисяч вісімсот девяносто чотири) грн. 39 коп. судового збору.

Такий висновок суду мотивований тим, що позивачем належним чином підтверджено факт поставки відповідачу товару на загальну суму 3 105 539,31 грн., за що останній в свою чергу не розрахувався у повному обсязі, у звязку з чим стягнута сума боргу у розмірі 1 189 439,24 грн. Також судом першої інстанції встановлено невиконання своїх зобовязань за Договором поруки, що порушує права позивача та умови Договору поруки, відповідно до якого він відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржника.

Не погоджуючись із вказаним рішенням місцевого господарського суду, Державне підприємство водних шляхів Укрводшлях звернулося до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в який просить скасувати оскаржуване рішення господарського суду Миколаївської області від 16.07.2015 року по справі № 915/1141/14 в повному обсязі та прийняти нове, яким відмовити ТОВ Кворум-Нафта у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Скаржник в своїх доводах та запереченнях посилається на те, що суд повно та всебічно не перевірив всі обставини справи, не дав належну правову оцінку доказам, порушив та невірно застосував норми чинного законодавства, у звязку з чим частково виніс незаконне і необґрунтоване рішення, яке частково не повністю відповідає обставинам справи і вимогам закону.

За твердженням апелянта, позовною заявою позивач порушує права ДП Укрводшлях щодо відстрочення оплати поставленого товару не менше 36 календарних днів у відповідності до п.4.3 Договору.

Також скаржник зазначає, що на момент подання позовної ТОВ «Кворум-Нафта», строк виконання покупцем зобовязання за договором в частині оплати товару не настав.

Крім того, апелянт посилається на те, що місцевим господарським судом були порушені процесуальні права відповідача 1, оскільки судом не було задоволено клопотання про перенесення судового засідання у звязку з неможливістю прибуття його представника в судове засідання.

Представником позивача надано до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому його представник в судовому засіданні просив залишити апеляційну скаргу Державного підприємства водних шляхів Укрводшлях без задоволення, а оскаржуване рішення без змін, вважаючи його правомірним, обґрунтованим та відповідаючим матеріалам справи.

Представники відповідачів в судове засідання 03.09.2015 року не зявились, хоча про час, дату та місце розгляду апеляційної скарги були належним чином повідомлені, про що свідчать відповідні поштові повідомлення.

02.09.2015 року від Державного підприємства водних шляхів Укрводшлях через канцелярію суду надійшло клопотання про перенесення судового засідання на іншу дату, у звязку з надходженням його представника у відрядженні.

Вказане клопотання судовою колегією залишено без задоволення з огляду на те, що відповідно із ст.77 ГПК України розгляд справи відкладається за обставин, зазначених в цій статті, якщо спір при цих обставинах не може бути вирішено в даному засіданні. Враховуючи наявні в матеріалах справи докази, судова колегія вважає, що апеляційна скарга може бути розглянута в даному судовому засіданні без участі представника відповідача - ДП водних шляхів Укрводшлях. До того ж судова колегія вважає, що скаржник не довів належними доказами неможливість направлення іншого представника в судове засідання, оскільки з його клопотання та наявних матеріалів справи не вбачається кількісний склад юридичного відділу його підприємства, а тому не доведено належними доказами поважність причини неявки в судове засідання.

Розглянувши та перевіривши матеріали справи, апеляційну скаргу, відзив на неї, заслухавши у судовому засіданні пояснення представника позивача, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла до наступного.

Відповідно до приписів ст.101 ГПК України, апеляційна інстанція не звязана доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі, а згідно до приписів ст.33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна належними і допустимим доказами довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог чи заперечень.

Як встановлено господарським судом першої інстанції та підтверджено в ході апеляційного провадження, 02.09.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Кворум-Нафта (продавець) та Державним підприємством водних шляхів Укрводшлях (покупець) було укладено Договір купівля-продажу за № 97-6, відповідно до п.1.1 якого продавець бере на себе зобовязання продати товар паливо дизельне, який зазначено в асортименті, в кількості 150 тон за ціною, яка зазначена у специфікації, що додається до Договору і є невідємною частиною. Специфікація повинна містити найменування товару, виробника, одиницю виміру, загальну кількість товару, ціну за одиницю та загальну вартість товару з ПДВ (а.с.11-12).

Пунктом 4.3 договору передбачено, що покупець проводить оплату поставленого товару з відстроченням платежу строком не менше 36 календарних днів згідно виставлених рахунків-фактур.

Відповідно до п.5.1 договору, поставка товару здійснюється бензовозними партіями на склад ДП «Укрводшлях», вартість доставки включається в ціну Товару. Поставка здійснюється по заявках покупця, які подаються поштою, факсом, телефоном (п.5.2).

Розділом 6 Договору передбачені права та обовязки сторін. Так, відповідно до п.6.1 договору покупець зобовязаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлений товар (п.6.1.1).

Продавець зобовязаний забезпечити надання товару у строки, встановлені Договором (п.п.6.3, 6.3.1). Продавець має право своєчасно та в повному обсязі отримувати плату за поставлені товари (п.п.6.4, 6.4.1).

Відповідно до п.7.1 Договору, у разі неналежного виконання своїх зобовязань за Договором, сторони несуть відповідальність, передбаченому законами та Договором.

Договір набирає чинності з дати підписання і діє до 31.12.2014 року.

Специфікацією на закупівлю палива дизельного сторони передбачили, що постачальник зобовязується поставити покупцю паливне дизельне у кількості 150 тон на загальну суму 2 737 500,00 грн. (а.с.13).

В подальшому додатковими угодами до договору від 02.09.2014 року № 97-в сторонами вносились зміни у специфікацію до Договору та Додатковою угодою № 4 від 29.12.2014 сторони дійшли згоди про продовження дії Договору від 02.09.2014 року, достатній для проведення покупцем процедури закупівлі на початку 2014 року, в обсязі 20 відсотків суми, визначеної у Договорі, а саме 547 500,00 грн., у тому числі ПДВ 91 250,00 грн. (а.с.16-17).

На виконання умов Договору купівлі-продажу, у період з 06.10.2014 року по 12.01.2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю Кворум-Нафта поставило на основний склад ДП «Укрводшлях» дизпаливо на загальну суму 3 105 539,31 грн., що підтверджується видатковими накладними підписаними обома сторонами, довіреністю на отримання від позивача товарних цінностей та рахунками на оплату (а.с.18-28).

Відповідно до п.4.3 договору, покупець проводить оплату поставленого товару з відстроченням платежу строком не менше 36 календарних днів згідно виставлених рахунків-фактур.

Так, в якості попередньої оплати відповідачем на виконання умов договору були перераховані кошти у загальній сумі 1 916 100,07 грн., що підтверджується наявними засвідченими в матеріалах справи копіями квитанцій (а.с.29-30; 74-77).

07.04.2015 року та 03.06.2015 ТОВ Кворум-Нафта зверталося до ДП водних шляхів «Укрводшлях» з вимогами, згідно з якими просило сплатити заборгованість у сумі 1 189 439,24 грн. та зазначено, що у разі невиконання вимог, товариство буде змушено звернутись до суду. Дані вимоги були направлені на адресу боржника поштою, що документально підтверджується. (а.с.34-36).

Між тим, такі вимоги залишені ДП водних шляхів «Укрводшлях» без відповіді та задоволення, що і стало підставою для звернення ТОВ Кворум-Нафта до суду з відповідним позовом.

10.09.2014 року між ТОВ «АгроІнтер» (поручитель) та ТОВ Кворум-Нафта (кредитор) укладений договір поруки, відповідно до п.1.1 якого, поручитель поручається перед кредитором за виконання обовязків ДП водних шляхів «Укрводшлях» (боржник) за договором купівлі-продажу № 97-в від 02.09.2014 року (а.с.37).

У разі порушення боржником основного договору, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники (п.1.2).

Пунктом 3.1 договору передбачено, що кредитор зобовязується у випадку виконання поручителем обовязків боржника перед кредитором, до поручителя переходять всі права кредитора за основним договором.

Відповідно до п.4.1 договору, він вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками сторін й діє до повного виконання сторонами зобовязань.

Судова колегія погоджується з висновками місцевого господарського суду про задоволення позовних вимог ТОВ Кворум-Нафта та вважає, що апеляційна скарга ДП водних шляхів «Укрводшлях» підлягає залишенню без задоволення, а рішення господарського суду Миколаївської області без змін, виходячи з наступного.

Положення ст.ст. 173, 193, 198, 199 Господарського кодексу України визначають, що господарськими зобов'язаннями, включаючи виконання грошових зобов'язань, визначаються зобов'язання, що виникають між суб'єктами господарювання та іншими учасниками відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, які можуть виникати безпосередньо із закону, іншого нормативно-правового акту, що регулює господарську діяльність договору. При цьому, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином, у встановлений строк, відповідно до закону, інших правових актів, статуту, Цивільного кодексу України. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами, договорами, статутними та уставними документами. Зобов'язана сторона має право відмовитися від виконання зобов'язання в разі неналежного виконання другою стороною обов'язків, що є необхідною умовою виконання.

Відповідно до ст.ст. 509. 510. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язанням з правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Загальними умовами зобов'язання є те, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, статуту товариства, Закону України „Про господарські товариства, інших законодавчих актів.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. (статті 525, 625 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Отже, як встановлено під час розгляду даної справи, у відповідності із цими нормами чинного законодавства, між сторонами ТОВ Кворум-Нафта як постачальником, та ДП водних шляхів «Укрводшлях», як покупцем, склалися правовідносини повязані з купівлею-продажем дизельного палива, про що 02.09.2014 року було укладено відповідний договір купівлі-продажу № 97-в.

Між тим, як вбачається з матеріалів справи, ДП водних шляхів «Укрводшлях» в порушення норм чинного законодавства та умов зазначеного договору купівлі-продажу не оплатило у повному обсязі вартість поставленого палива, залишивши і на даний час непогашенню суму боргу у розмірі 1 189 439,24 грн. (3 105 539,31 грн. 1 916 100,07 грн.).

Укладеним 10.09.2014 року між ТОВ «АгроІнтер» (поручитель) та ТОВ «Кворум-Нафта» (кредитор) договором поруки, поручитель взяв на себе зобовязання в частині оплати товару за Договором купівлі-продажу № 97-в від 02.09.2014 року у разі порушення боржником (ДП водних шляхів «Укрводшлях») його умов.

Судова колегія погоджується с висновками суду першої інстанції відносно вимог позивача в частині стягнення основного боргу з відповідачів у солідарному порядку.

Доводи апелянта відносно того, що п.4.3 Договору сторонами фактично передбачено відстрочення оплати вартості товару строком не менше 36 календарних днів до уваги колегією суддів не приймаються, з огляду на наступне,

За змістом п.4.3 договору передбачено, що покупець проводить оплату поставленого товару з відстроченням платежу строком не менше 36 календарних днів згідно виставлених рахунків-фактур.

Зазначений пункт договору фактично не встановлює строк оплати товару, оскільки не зазначено коли саме відповідач повинен був сплатити отриманий товар, у звязку з чим діють вимоги передбачені статтею 692 ЦК України.

Так, якщо інше не встановлено укладеним сторонами договором або актом цивільного законодавства, перебіг строку виконання грошового зобовязання, яке виникло на підставі договору купівлі-продажу, починається з моменту прийняття товару або прийняття товаророзпорядчих документів на нього. Підписання покупцем видаткової накладної, яка є первинним обліковим документом у розумінні Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні і яка відповідає вимогам, зокрема, статті 9 названого Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обовязку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар. Строк виконання відповідного грошового зобовязання визначається за правилами, встановленими частиною першою статті 692 ЦК України.

Аналогічна позиція викладена у інформаційному листі ВГС України № 17.07.2012 № 01-06/928/2012 «Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права» та оглядовому листі ВГС України № 01-06/767/2013 від 29.04.2013р.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія також вважає, що всі доводи, заперечення та вимоги ДП водних шляхів «Укрводшлях», викладені в апеляційній скарзі, є необґрунтованими, безпідставними та підлягають відхиленню з підстав, викладених в мотивувальній частині постанови.

ДП водних шляхів «Укрводшлях» ніяких додаткових пояснень та відповідних доказів до суду апеляційної інстанції не надало, а тому зазначені вище факти скаржником під час розгляду апеляційної скарги в суді апеляційної інстанції нічим спростовані не були, а відповідно, в порушення статті 33 Господарського процесуального кодексу і не були доведені ті обставини, на які скаржник посилався як на підставу своїх вимог, доводів і заперечень.

Вищезазначене повністю спростовує доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, на підставі чого судова колегія дійшла до висновку про правомірність та обґрунтованість винесеного місцевим господарським судом рішення про задоволення позовних вимог ТОВ Кворум-Нафта.

За викладених обставин, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду Миколаївської області від 16.07.2015 року по справі № 915/1141/15 відповідає вимогам чинного законодавства та матеріалам справи, підстави для його скасування або зміни відсутні, а тому воно підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга ДП водних шляхів Укрводшлях без задоволення.

Керуючись статтями 99, 101-105 Господарського

процесуального кодексу України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

1.Апеляційну скаргу Державного підприємства водних шляхів Укрводшлях залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Миколаївської області від „16 липня 2015 року по справі № 915/1141/15 залишити без змін.

Постанова в порядку статті 105 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постанови законної сили.

Повний текст постанови

складено „07 вересня 2015 року

Головуючий суддя С.І. Колоколов

Суддя Г.П. Разюк

Суддя М.С. Петров