ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

04 вересня 2015 року Справа № 918/22/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді Грека Б.М.,
суддівБондар С.В. (доповідач), Кондратової І.Д.,
розглянувши матеріали касаційної скарги Відкритого акціонерного товариства "Здолбунівський завод продовольчих товарів"
на постановуРівненського апеляційного господарського суду від 12.05.2015 року
у справі№ 918/22/14
за позовомВідкритого акціонерного товариства "Здолбунівський завод продовольчих товарів"
до Публічного акціонерного товариства акціонерний комерційний банк "Індустріалбанк"
треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Регіональне відділення Фонду державного майна України по Рівненській області; Здолбунівська міська рада,
провизнання права власності на нерухоме майно,
та за зустрічним позовомПублічного акціонерного товариства акціонерний комерційний банк "Індустріалбанк"
доВідкритого акціонерного товариства "Здолбунівський завод продовольчих товарів"
провизнання права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство "Здолбунівський завод продовольчих товарів" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 12.05.2015 року скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Розглянувши матеріали касаційної скарги, судова колегія приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає поверненню скаржнику з огляду на наступне.

Згідно з частиною 4 статті 111 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

До касаційної скарги скаржником додано платіжне доручення № 21 від 27.05.2015 року відповідно до якого судовий збір сплачено в сумі 913,50 грн. (мінімальний розмір судового збору за подання касаційної скарги із майнового спору).

Відповідно до пункту 2.2.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, витребування або повернення майна у позадоговірних зобов'язаннях (у тому числі в зв'язку з вимогами, заснованими на приписах частини п'ятої статті 216, статті 1212 Цивільного кодексу України тощо), - як рухомих речей, так і нерухомості, - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Відповідно до частини 3 статті 55 Господарського процесуального кодексу України ціну позову вказує позивач.

Предметом спору у даній справі (а також предметом оскарження в касаційній інстанції) є визнання права власності на об'єкти нерухомого майна цілісного майнового комплексу.

В матеріалах справи міститься довідка позивача за первісним позовом (а.с.138, т.2), в якій здійснено розрахунок суми судового збору за подання позову у даній справі. З вказаної довідки вбачається, що вартість спірного майна визначалась з врахуванням вартості спірного майна визначеного у додатку до дублікату наказу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області від 05.07.2001 № 252 (а.с.19-21, т.1) станом на 01.12.1993 р. (залишкова, тобто балансова вартість) в карбованцях. І відповідно судовий збір визначено позивачем за первісним позовом на підставі зазначеного вище додатку у мінімальному розмірі.

Відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про проведення індексації балансової вартості основних фондів та визначення розмірів амортизаційних відрахувань на повне їх відновлення у 1996-1997 роках" від 16.05.1996 року № 523 підприємствам і організаціям усіх форм власності, включаючи бюджетні установи та організації, провести до 1 липня 1996 року індексацію балансової вартості основних фондів (крім житла), за індексами, визначеними Міністерством статистики на 1 жовтня 1995 року. Індексації підлягають наявні основні фонди, що перебувають на балансі підприємств, установ і організацій за станом на 1 квітня 1996 року.

Отже, Відкрите акціонерне товариство "Здолбунівський завод продовольчих товарів" звертаючись до суду з позовною заявою (або із скаргою на рішення суду) про визнання права власності на нерухоме майно повинно було здійснити розрахунок суми судового збору з врахуванням індексації, яка передбачена зазначеною вище постановою КМ України, що ним зроблено не було.

Враховуючи викладене, платіжне доручення № 21 від 27.05.2015 року, не може бути належним доказом сплати судового збору за подання касаційної скарги у встановленому розмірі, а тому касаційна скарга підлягає повернення скаржнику без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись статтями 86, 111, пунктом 4 частини 1 статті 111-3 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Здолбунівський завод продовольчих товарів" на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 12.05.2015 року у справі № 918/22/14 не приймати до розгляду та повернути скаржнику.

Повернути Відкритому акціонерному товариству "Здолбунівський завод продовольчих товарів" (33001, м. Рівне, вул.Фруктова, 4/1, ) судовий збір у розмірі 913 (дев'ятсот тринадцять) грн. 50 коп. сплачений за платіжним дорученням від 27.05.2015 року № 21, за подання касаційної скарги.

Головуючий Б. М. Грек

Судді С. В. Бондар

І. Д. Кондратова