ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" серпня 2015 р. Справа № 909/364/15

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Галушко Н.А.

суддів Данко Л.С.

Орищин Г.В.

розглянув апеляційну скаргу Комунального підприємства "Коломияводоканал", с.Шепарівці Коломийського району № 216 від 22.05.2015 р.

на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 14.05.2015 року

у справі № 909/364/15

за позовом: Комунального підприємства "Коломияводоканал", с.Шепарівці Коломийського району

до відповідача: Управління освіти Коломийської міської ради, м.Коломия Івано-Франківської області

про стягнення заборгованості 215 404,53 грн.

За участю представників сторін:

від позивача - не з»явився

від відповідача - не з»явився

Розпорядженням в.о. голови суду від 25.08.2015р., в склад колегії суддів для розгляду даної справи замість судді Кузя В.Л. введено суддю Данко Л.С.

Представники сторін в судове засідання не з"явились, своїм правом на участь у судовому розгляді не скористались, причин нез"явлення суду не повідомили, хоча належним чином сторони повідомлялись про дату, час і місце розгляду справи, розгляд справи відкладався у зв»язку із неявкою представників сторін.

Згідно із п.3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України 26.12.2011 N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" з наступними змінами, у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

На день розгляду справи письмових заяв та клопотань від сторін про відкладення розгляду справи не надходило.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення сторін належним чином про розгляд судової справи і забезпечення їх явки в судове засідання для реалізації ними права на судовий захист своїх прав та інтересів, що дає підстави для висновку суду про можливість розгляду справи в порядку, передбаченому статтею 75 ГПК України.

Права та обов'язки представнику позивача в судовому засіданні 15.06.2015р. відповідно до ст..ст.20, 22 ГПК України роз'яснено.

Клопотань про здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку ст. 81№ГПК України, учасником судового процесу не заявлено.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 14.05.2015 р. у справі №909/364/15 (суддя Шкіндер П.А.) позов задоволено частково. Стягнуто з Управління освіти Коломийської міської ради на користь Комунального підприємства "Коломияводоканал" 36 493,85грн. заборгованості та 729,79грн. судового збору; в стягненні 178 910,68грн. заборгованості відмовлено.

КП "Коломияводоканал" подано апеляційну скаргу № 216 від 22.05.2015р., в якій просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задоволити повністю, посилаючись на те, що рішення суду в цій частині прийнято з порушенням норм матеріального права, неповно з"ясовано обставини, що мають значення для справи. Зокрема, скаржник посилається на те, що чинним законодавством України не передбачено укладення окремих договорів на приймання дощових вод до комунальної каналізації.

Отже, на думку скаржника, враховуючи те, що між Управлінням освіти Коломийської міської ради і КП «Коломияводоканал» укладено договір «На подачу води з комунального водопроводу та прийняття стічних вод до комунальної каналізації» від 14.02.2014р. №2 сума в розмірі 178 910,68грн. за послуги відведення дощових вод правомірна та підлягає стягненню відповідно до чинного законодавства України.

Управління освіти Коломийської міської ради у відзиві на апеляційну скаргу просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, рішення суду залишити без змін з підстав зазначених у відзиві, посилаючись на те, що при виконанні умов договору від 14.02.2014р. №2 зі сторони управління освіти не вбачається порушень його істотних умов та норм чинного законодавства щодо виконання договірних зобов»язань.

Розглянувши матеріали справи, апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника позивача в судовому засіданні, суд апеляційної інстанції встановив наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, між Комунальним підприємством "Коломияводоканал" та Управлінням освіти Коломийської міської ради укладено договір про закупівлю послуг з водопостачання та водовідведення за державні кошти № 2 від 14.02.2014року (а.с.73-74).

Також, між Комунальним підприємством "Коломияводоканал" та Управлінням освіти Коломийської міської ради укладено Договір на подачу води з комунального водопроводу і приймання стічних вод до комунальної каналізації № 2 від 14.02.2014року (а.с.8-9).

Згідно із п.2 Договору на подачу води з комунального водопроводу і приймання стічних вод до комунальної каналізації водоканал бере на себе зобов'язання забезпечувати абонента питною водою, яка відповідає чинному стандартові або дозволу Держстандарту України та Міністерства охорони здоров'я України на відхилення від стандарту, в розмірі встановленого ліміту, а також приймати від нього стічні води в розмірі встановленого ліміту.

Абонент бере на себе зобов'язання своєчасно оплачувати надані йому послуги з водопостачання та водовідведення.

Вартість послуг на момент укладення договору становить: вода 13,67грн. за куб.м, стоки 5,54грн. за куб.м.

Відповідно до п.4 договору розрахунки за воду, використану абонентом, та стоки здійснюються за затвердженими тарифами. Рахунки або інші платіжні документи по всіх платежах підлягають оплаті абонентом у триденний строк після їх подачі водоканалом.

В порушення умов договору, зокрема п.4, відповідач не розрахувався за надані позивачем послуги з водопостачання та водовідведення і як наслідок виникла заборгованість, що складає 36 493,85грн.

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивачем доведено факт наявності у відповідача боргу за водопостачання та водовідведення в сумі 36 493,85грн. та станом на 14.05.2015 року, в матеріалах справи відсутні відомості, які підтвердили б сплату вище зазначеної заборгованості, а саме оплату послуг по водопостачанню та водовідведенню.

Однак, як вбачається із позовних вимог, КП «Коломияводоканал» просить стягнути з відповідача оплату за спожиті послуги водопостачання та водовідведення в сумі 215 404,53грн. включаючи послуги щодо відведення дощових вод у міську каналізацію.

З огляду на вищенаведене судова колегія зазначає наступне.

Згідно із п.п. 1, 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст.638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч.1 ст.903 ЦК України).

Нормою ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В ході розгляду справи в суді першої інстанції встановлено факт, що відповідач не подав суду доказів щодо виконання умов договору в частині сплати заборгованості за отримані послуги з водопостачання та водовідведення в сумі 36 493,85грн.

Однак, як зазначалось вище, позивач нарахував та виставив до оплати відповідачу рахунки за воду та водовідведення, в яких передбачено оплату послуг за відведення дощових вод у міську каналізацію. Загальна вартість послуг за відведення дощових вод у міську каналізацію відповідно до наданих рахунків становить 178 910,68грн.

Відповідно до договору на подачу води з комунального водопроводу і приймання стічних вод до комунальної каналізації №2 від 14.02.2015року водоканал бере на себе зобов'язання забезпечувати абонента питною водою, яка відповідає чинному стандартові або дозволу Держстандарту України та Міністерства охорони здоров'я України на відхилення від стандарту, в розмірі встановленого ліміту, а також прийняти від нього стічні води в розмірі встановленого ліміту.

Відповідно до п.6 договору сторони обумовили, що кількість стічних вод, які надходять в каналізацію, визначається за кількістю води, яка надходить із комунального водопроводу та інших джерел водопостачання, згідно з показаннями водолічильників, а в разі їх відсутності - за узгодженням з водоканалом за діючими нормами водоспоживання або іншими засобами, передбаченими Правилами користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України.

Кількість дощових стічних вод обраховується на основі довідок гідрометеостанції щомісячно з площі 3,45 га. Плата за дощові стоки виставляється в рахунку наступного місяця по тарифу, який діяв в тому місяці в якому випали опади.

Відповідно до п.1.4 Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України, затв.наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 19 лютого 2002 р. N 37, зареєстр. в Міністерстві юстиції України 26.04.2002р. за N 403/6691 стічні води підприємств - усі види стічних вод, що утворилися внаслідок їхньої діяльності після використання води в усіх системах водопостачання (господарсько-питного, технічного, гарячого водопостачання тощо), а також поверхневі та дощові води з території підприємства (з урахуванням субабонентів).

Згідно із п.1.8 Правил водоканали приймають стічні води підприємств до комунальної або відомчої каналізації за умови, якщо каналізаційна мережа та очисні споруди каналізації мають резерв пропускної спроможності, показники якості стічних вод підприємства задовольняють вимоги місцевих Правил приймання та укладеного з водоканалом договору на приймання стічних вод (Договір на послуги водовідведення).

Відповідно до ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як вбачається із Договору про закупівлю послуг з водопостачання та водовідведення за державні кошти № 2 від 14.02.2014року, укладеного між сторонами до обов»язків замовника (відповідача у справі) входять, зокрема, інші обов»язки згідно Договору на подачу води з комунального водопроводу та приймання стічних вод до комунальної каналізації №2 від 14.02.2014р. (п.п.6.1.2 договору).

З огляду на викладене, судова колегія вважає помилковим висновок суду першої інстанції, що послуги за відведення дощових вод у міську каналізацію умовами договору про закупівлю послуг з водопостачання та водовідведення за державні кошти № 2 від 14.02.2014року не передбачено.

Окрім того, в матеріалах справи знаходиться акт звірки взаємних розрахунків від 28.12.2014р., в якому сторони узгодили суму заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення у розмірі 239 587,35грн.

Також, в ході розгляду справи в суді апеляційної інстанції, на вимоги суду позивачем надано довідки на підставі яких відповідно до п.6 договору №2 від 14.02.2014р. на подачу води з комунального водопроводу та приймання стічних вод до комунальної каналізації» нараховувалась Управлінню освіти Коломийської міської ради сума за дощові стічні води .

Згідно із ст.43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (абз.2 ст. 34 ГПК України).

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 4-3 ГПК України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Судове рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до ч.2 ст.101 ГПК України, апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Ознайомившись з матеріалами та обставинами справи на предмет надання їм попередньою судовою інстанцією належної юридичної оцінки та повноти встановлення обставин, дотримання норм матеріального та процесуального права, згідно з вимогами ст. 101 ГПК України, колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно із ч.1 ст.104 ГПК України підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи.

За таких обставин, оцінивши докази в їх сукупності, апеляційний господарський суд прийшов до висновку про скасування рішення суду в частині відмови в позові.

Відповідно до ст.49 ГПК України судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 104, 105 ГПК України, -

Львівський апеляційний господарський суд П О С Т А Н О В И В:

1.Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Коломияводоканал", с.Шепарівці Коломийського району задоволити.

2.Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 14.05.2015 р. у справі №909/364/15 скасувати в частині відмови в позові. В цій частині прийняти нове рішення. Позовні вимоги задоволити у повному обсязі.

3.Стягнути з Управління освіти Коломийської міської ради, вул. Кобринського, 10,м. Коломия, Івано-Франківська область,78200 ( ) на користь Комунального підприємства "Коломияводоканал", вул.Шевченка,3, с.Шепарівці, Коломийський район, 78200 ( ) 215 404,53грн. заборгованості, 4 308,10грн. судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції та 2 154,06грн. судового збору за розгляд апеляційної скарги.

Місцевому господарському суду видати наказ.

4.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

5.Справу направити у Господарський суд Івано-Франківської області.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 01.09.2015р..

Головуючий суддя Галушко Н.А

Суддя Данко Л.С.

Суддя Орищин Г.В.