ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"27" серпня 2015 р.Справа № 916/2705/15

за позовом ОСОБА_1 малого підприємства „Тумен

до відповідача ОСОБА_1 підприємства „ТС-Транс

про стягнення 113 568,62 грн.

Суддя Власова С.Г.

У судовому засіданні приймали участь:

Від позивача: ОСОБА_2 за довіреністю;

Від відповідача: не з'явився;

СУТЬ СПОРУ: 01.07.2015р. за вх.№ 2848/15 ПМП „Тумен звернулося до господарського суду Одеської області з позовом до ПП „ТС-Транс, в якому просить суд стягнути з останнього суму збитків за нестачу вантажу у розмірі 113 568,62 грн. за Договором транспортного експедирування №212-П від 31.10.2014р.

Згідно з Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 916/2705/15 розподілено до розгляду судді Власовій С.Г.

Ухвалою суду від 02.07.2015р. провадження у справі порушено та справу призначено до розгляду у судовому засіданні.

Судове засідання, яке призначене на 13.08.2015р. не відбулося у звязку з перебуванням судді Власової С.Г. на лікарняному, про що зазначено у відповідній Довідці.

Ухвалою суду від 17.08.2015р. дану справу призначено до розгляду у судовому засіданні 27.08.2015р.

Позивач позовні вимоги підтримує з підстав, викладених у позові та просить суд стягнути з відповідача суму збитків у розмірі 113 568,62 грн.

Відповідач у судові засідання не зявився та витребуваних судом доказів не надав, проте про час і місце судових засідань повідомлений належним чином. Ухвали суду, які надіслані на адресу відповідача, що зазначена у позові та у Витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 30.07.2015р., повернуті до суду органами звязку з відмітками про відмову адресата від одержання та за закінченням терміну зберігання.

У судовому засіданні від 27.08.2015р. за участю представника позивача оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду на підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд, у порядку ст..75 Господарського процесуального кодексу України, встановив наступне:

31.10.2014р. між ОСОБА_1 малим підприємством „Тумен (надалі Замовник) та ОСОБА_1 підприємством „ТС-Транс (надалі Виконавець) укладено Договір №212-П від 31.10.2014р. транспортного експедирування, предметом якого є перевезення/ організація перевезення вантажів Виконавцем за рахунок Замовника в обсязі, в термін, в пункти призначення та на умовах, які визначені Договором, а Замовник зобовязується сплатити на користь Виконавця встановлену даним договором плату (п. 2.1. Договору).

Відповідно до умов цього договору перевезення Вантажів може здійснюватися як безпосередньо Виконавцем, наявним в нього автомобільним транспортом, так й іншими перевізниками, що можуть залучатися Виконавцем до здійснення перевезень за рахунок останнього, шляхом укладення з ними відповідних договорів (п. 2.2. Договору).

Пунктом 3.1.1 Договору сторони погодили, що заявки на перевезення Вантажів надсилаються замовником до офісу Виконавця будь-яким зручним для сторін способом (електроним звязком чи по факсу). ОСОБА_3 повинна бути обовязково підписана уповноваженою особою Замовника та ін.

Згідно з п. 3.5. Договору основними документами на перевезеня Вантажів є товарно- транспортні, видаткові накладні. Найменування товару, асортимент, його кількість, в т.ч. з урахуванням кількості вантажних місць вказується в товарно-транспортних та видаткових накладних на перевезення Вантажів ,що оформлюється Замовником у кількості не менше чотирьох екземплярів. Замовник засвідчує всі екземпляри товарно- транспортної та видаткової накладної підписом уповноваженої особи й печаткою (штампом).

Виконавець зобов'язаний: організувати перевезення та забезпечити прибуття транспортних засобів в Пункт завантаження, для виконання ОСОБА_3 Замовника, по типу, в кількості та за характеристиками, потрібних для перевезення Вантажу, зазначеного в ОСОБА_3, враховуючи також специфіку Вантажу; гарантувати збереження Вантажу з моменту його прийняття для перевезення та до моменту видачі в Пункті призначення Вантажоодержувачу та ін. (п. 4.1. Договору).

Замовник зобов'язаний в т.ч. оплачувати Виконавцю вартість наданих послуг з перевезення Вантажів відповідно до цього Договору, а також відшкодувати документально підтверджені додаткові витрата, понесені Виконавцем в інтересах Замовника .

Замовник має право в т.ч. отримати компенсацію згідно з цим Договором за пошкодження або псування Вантажу, часткову чи повну його втрату під час перевезення або несвоєчасність доставки, що виникли з вини Виконавця чи Перевізника (якщо до перевезення Вантажу Виконавцем було залучено інших осіб) (п. 4.4. Договору).

Розрахунки за перевезення й організацію перевезень Вантажів здійснюються в розмірі й у відповідності до умов які викладені в ОСОБА_3 на перевезення, що є невідємними частинами Договору (п. 5.1. Договору).

Оплата здійснюється в національній валюті України - в гривнях (п. 5.2. Договору).

Оплата проводиться в безготівковому порядку шляхом перерахування Замовником коштів зі свого розрахункового рахунку на розрахунковий рахунок Виконавця не пізніше пяти банківських днів з дня отримання рахунків-фактур, що складається Виконавцем на підставі товаро-транспортних та видаткових накладних (з відповідною відміткою Замовника та Вантажоодержувача) (п. 5.3. Договору).

Датою оплати вважається дата надходження коштів на розрахункових рахунок Виконавця (п. 5.4. Договору).

Підставою для здійснення Замовником розрахунків за отримані послуги згідно з цим договором є рахунок-фактура, що складається Виконавцем на підставі товаро-транспортних та видаткових накладних (з відповідною відміткою Замовника та Вантажоодержувача) (п. 5.5. Договору).

Наприкінці кожного місяця Виконавець передає Замовнику підписані акти виконаних робіт (п. 5.6. Договору).

Один раз на квартал ОСОБА_4 підписують акт звірки взаєморахунків (п. 5.7. Договору).

Відповідальність сторін передбачена у розділі 6 даного Договору.

За порушення умов даного Договору ОСОБА_4 несуть відповідальність у порядку, передбаченому умовами цього Договору та нормами діючого законодавства (п. 6.1. Договору).

У разі невиконання або неналежного виконання однією із Сторін положень цього Договору вона виплачує потерпілій ОСОБА_4 всі збитки, які остання понесла внаслідок такого невиконання або неналежного виконання, включаючи нестриманий прибуток та всі інші види збитків (п. 6.2. Договору).

За шкоду, заподіяну при перевезенні Вантажу, Виконавець відповідає в т.ч. у разі втрати або нестачі Вантажу - в розмірі повної вартості (визначається на підставі рахунку Замовника) Вантажу, який втрачено або якого не вистачає; у разі пошкодження Вантажу - в розмірі суми, на яку зменшилася його вартість; у разі втрата Вантажу, зданого до перевезення з оголошенням його цінності, - у розмірі оголошеної цінності, якщо не буде доведено, що вона є нижчою від дійсної вартості Вантажу (п. 6.4. Договору).

Відповідальність Виконавця за збереження Вантажу виникає з моменту прийняття Вантажу до перевезення, тобто з моменту підписання водієм Виконаця або Перевізника (якщо до перевезення Вантажу Виконавцем було залучено інших осіб) товарно-транспортної документації, що свідчить про прийняття Вантажу. Відповідальність Виконавця за збереження Вантажу припиняється з моменту його передачі Вантажоодержувачу в Пункті призначення, тобто з моменту підписання уповноваженою особою Вантажоодержувача товарно- транспортної та видаткової накладних, що свідчить про одержання Вантажу (п. 6.10 Договору).

Виконавець несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення Вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини (п. 6.11 Договору).

У випадку виявлення пошкодження або втрата (нестачі) вантажу, а також у випадку виникнення розбіжностей між Замовником та Виконавцем при здачі - прийманні вантажу, складається акт відповідно до Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, який може служити підставою для матеріальної відповідальності сторін. Акт підписується водієм транспортного засобу, що доставив вантаж і представником Замовника або Вантажоотримувача. При відмові від складання акта якою-небудь із сторін, він складається іншою стороною при участі працівника компетентної незацікавленої сторони. Про складання акта робиться відмітка на зворотному боці ТТН, по якій доставлено вантаж, при цьому, вказується дата складання акта і про що він складений (п. 6.12 Договору).

Даний Договір набирає чинності з моменту підписання його уповноваженими представниками Сторін, діє до 31.12.2015 р. Договір автоматично пролонгується на один рік та на таких же умовах, якщо за 30 днів до закінчення терміну дії цього Договору, жодна із Сторін письмово не повідомить іншу ОСОБА_4 про його припинення (п. 9.1. Договору).

На виконання умов даного Договору Позивач ( Замовник) надав відповідачу ОСОБА_3 на перевезення вантажу від 16.03.2015р.(о. 15:00 год.).

Відповідно до заявки, Відповідачу (Виконавець) необхідно здійснити перевезення кабельної продукції, вагою до 10 тон, спосіб завантаження: палети, за маршрутом Одеса-Київ. У заявці передбачена безготівкова оплата по факту вивантаження вантажу в сумі 6 000,00 грн. Місце вивантаження ОСОБА_5,17.03.2015р. Отримувачі вантажу: смт Вишневе „АНЖИО, вул.. Київська,6, ОСОБА_2; м. Київ, ТД „КАТЕХ, Московський проспект,15а, Лариса; м. кИїв „ТУМЕН, проспект Освободительний,5, Євгеній; Наданий автотранспорт: водій ОСОБА_5 (МАН, гос.№ ВН 6516 ХР).

Відповідно до Товаро-транспортної накладної № ОД0010551 від 16.03.2015р. водію ОСОБА_6 передано для перевезення вантаж у кількості 15 місць, на суму 157 809,21 грн. з ПДВ, Товаро-транспортної накладної № ОДОО10552 від 16.03.2015р. водію ОСОБА_6 передано для перевезення вантаж у кількості 14,007 місць, на суму 129 866, 67 грн. з ПДВ.

Проте, при прийнятті товару покупцем (ТОВ „Торговий дім „КАТЕХ) встановлено нестачу вантажу, про що зазначено у видатковій накладній №ОД000359 від 16.03.2015р.та у звязку з чим складено акт №1 від 18.03.2015р., відповідно до якого при прийманні вантажу за товаро-транспортною накладною № ОД0010551 від 16.03.2015р. виявлено нестачу, загальною вартістю 70 030, 08 грн.

Також, нестачу товару встановлено при прийнятті товару покупцем (ПФ „АНЖІО), про що зазначено у видатковій накладній №ОД000360 від 16.03.2015р. та у звязку з чим складено акт №2 від 18.03.2015р., відповідно до якого при прийманні вантажу за товаро-транспортною накладною № ОД0010552 від 16.03.2015р. виявлено нестачу, загальною вартістю 43 538,55 грн.

У звязку з нестачею вантажу на загальну суму 113 568,62 грн., позивач виставив відповідачу рахунок №ОД000386 від 23.03.2015р. на загальну суму 113 568,62 грн. з ПДВ для оплати недостачі товару.

Крім того, 26.03.2015р. вих.№1/03 позивач звернувся до ПП „ТС-Транс з Претензією №1/03 в порядку досудового врегулювання господарського спору на суму 113 568,62 грн., однак зазначена Претензія залишена без розгляду відповідачем.

У матеріалах справи наявна Довідка про кількість і вартість вантажу, який втрачено при перевезенні №192 від 31.07.2015р., відповідно до якої вартість втраченого вантажу становить 113 568,62 грн.

Враховуючи викладене, Позивач звернувся до суду за захистом свого майнового права з метою стягнення збитків, які виникли у звязку з недостачею вантажу при прийнятті покупцем.

Досліджуючи матеріали справи, аналізуючи норми чинного законодавства, що стосується суті спору, суд дійшов наступних висновків.

Пунктом 1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обовязків є договір, який в силу вимог ч.1 ст.629 Цивільного кодексу України є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно з п. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

За договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов'язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов'язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов'язання, пов'язані з перевезенням. Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо). Положення цієї глави поширюються також на випадки, коли обов'язки експедитора виконуються перевізником. Умови договору транспортного експедирування визначаються за домовленістю сторін, якщо інше на встановлено законом, іншими нормативно-правовими актами згідно зі ст. 929 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 932 Експедитор має право залучити до виконання своїх обов'язків інших осіб. У разі залучення експедитором до виконання своїх обов'язків за договором транспортного експедирування інших осіб експедитор відповідає перед клієнтом за порушення договору.

Відповідальність експедитора за договором транспортного експедирування За порушення обов'язків за договором транспортного експедирування експедитор відповідає перед клієнтом відповідно до глави 51 цього Кодексу згідно зі ст. 534 Цивільного кодексу України.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди згідно до ст. 611 Цивільного кодексу України.

Згідно зі ст. 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Відповідно до ст. 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов'язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред'явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення.

Як встановлено господарським судом, між сторонами спору укладено Договір №212-П від 31.10.2014р. транспортного експедирування, предметом якого є перевезення/ організація перевезення вантажів Відповідачем за рахунок Позивача в обсязі, в термін, в пунки призначення та на умовах, які визначені Договором, а Позивач зобовязується сплатити на користь Відповідача встановлену даним договором плату.

Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Згідно зі ст.ст. 173, 175 Господарського кодексу України цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку, визнається майново-господарським зобов'язанням. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Ст. 193 Господарського кодексу України, ст. 526 Цивільного кодексу України передбачено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом. (ч.ч.1, 7 ст. 193 Господарського Кодексу України).

Згідно з ч.2 ст. 218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, субєкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

У відповідності до п. 6.4 та п. 6.11 Договору за шкоду, заподіяну при перевезенні Вантажу, Виконавець відповідає в т.ч. у разі втрати або нестачі Вантажу - в розмірі повної вартості (визначається на підставі рахунку Замовника) Вантажу, який втрачено або якого не вистачає. Виконавець несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення Вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини.

Позивачем свої зобовязання за Договором №212-П від 31.10.2014р. транспортного експедирування виконано у повному обсязі, проте, відповідачем умови Договору виконано неналежним чином у звязку з тим що при прийняті вантажу виявлено недостачу вантажу на загальну суму 113 568, 62 грн., що підтверджується матеріалами справи.

Згідно вимог ст.ст. 32, 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. В свою чергу, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст. 43 ГПК України).

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПМП „Тумен обґрунтовані та доведені, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.44, 49 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 підприємства „ТС-Транс (65029, АДРЕСА_1, ) на користь ОСОБА_1 малого підприємства „Тумен (65009, м. Одеса, вул. Сонячна,5, офіс 608, , п/р №8226, в Южне ГРУ ПАТ КБ „Приватбанк, МФО 328704) збитки в сумі 113 568 (сто тринадцять тисяч пятсот шістдесят вісім) грн. 62 коп. та судовий збір в сумі 2 271 (дві тисячі двісті сімдесят одна) грн. 37 коп.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного господарського суду, яка подається через місцевий господарський суд протягом 10-денного строку з моменту складення та підписання повного тексту рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо не буде подано апеляційну скаргу. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 01 вересня 2015 року.

Суддя С.Г. Власова