ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

01.09.15р. Справа № 904/5692/15

За позовом Міського комунального підприємства "Дніпропетровські міські теплові мережі", 49044, м. Дніпропетровськ, пр. К.Маркса, 37

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес менеджмент груп", 49000, м.Дніпропетровськ, вул. Комсомольська, б. 40-Б

про стягнення 10090,99 грн.

Суддя Панна С.П.

Представники:

від позивача ОСОБА_1 - юрисконсульт відділу по претензійно-позовної роботи за довіреністю від 04.11.2014 року за № 2007

від відповідача ОСОБА_2 - представник за довіреністю від 31.08.2015 року

СУТЬ СПОРУ:

Міське комунальне підприємство "Дніпропетровські міські теплові мережі" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес ОСОБА_3" про стягнення основного боргу в сумі 20308,37 грн., пені в сумі 3970,99 грн., 3% річних в сумі 211,99 грн., інфляційних втрат в сумі 5907,88 грн., судового збору.

Позивачем 01.09.2015 року подано до суду заяву від 01.09.2015 року про зменшення позовних вимог, в якій просить суд стягнути з відповідача пеню в сумі 3970,99 грн., 3% річних в сумі 211,99 грн., інфляційних втрат в сумі 5907,88 грн., судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем умов договору № 080067 від 20.10.2013 року про постачання теплової енергії в частині своєчасної та повної оплати за отримані послуги з теплопостачання.

Відповідач просить відмовити позивачу в задоволенні позову (відзив на позовну заяву від 31.08.2015 року) посилаючись на те, що відповідачем помилково не сплачено кошти за використану теплоенергію за спірний період, що підтверджується відсутністю заборгованості у відповідача перед позивачем за попередні та наступні періоди отримання теплопостачання. Крім того, позивачем не дотримано досудовий порядок врегулювання спору.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України у справі виносились вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

20.10.2013 року між Міським комунальним підприємством "Дніпропетровські міські теплові мережі", як енергопостачальною організацією, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес ОСОБА_3", як споживачем, укладено договір № 080067 про постачання теплової енергії за умовами п. 1.1 якого енергопостачальна організація бере на себе зобов'язання постачати споживачеві теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а споживач зобов'язується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором.

Відповідно до п. 2.1 договору теплова енергія постачається споживачу в обсягах згідно з додатком 1 до цього договору у вигляді гарячої води на такі потреби: опалення та вентиляцію - в період опалювального сезону (175 діб); гаряче водопостачання - протягом 350 діб; технологічні потреби - відповідно з виробничою програмою; кондиціювання повітря - по мірі необхідності.

Розрахунковим періодом є календарний місяць, по результатам якого підписується акт (в 2-х примірниках) на відпуск - отримання теплової енергії по формі додатку 4 (п. 7.2 договору).

Споживач зобов'язаний не пізніше ніж за 5 діб до початку розрахункового періоду сплачувати енергопостачальній організації вартість теплової енергії згідно з її кількістю, передбаченою у додатку 1 до цього договору, по власним платіжним дорученням з зазначенням періоду, за який він сплачує (п. 7.3 договору).

Приписами п. 7.4 договору сторони узгодили наступне: остаточний розрахунок за спожиту теплову енергію проводиться споживачем впродовж 5 діб після одержання рахунку енергопостачальної організації, яка зобов'язана направити його споживачу не пізніше 10 числа місяця наступного за розрахунковим. У випадку утворення переплати, вона зараховується в рахунок наступних платежів.

Даний договір набуває чинності з дня його підписання та діє до 20.10.2016 року (п. 11.1 договору).

Відповідно до акту прийому-передачі виконаних робіт за січень місяць 2015 року (а. с. 20) позивач протягом січня 2015 року надав відповідачу послуги з теплопостачання на суму 20308,37 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач вручив відповідачу рахунок за № 080067 від 31.01.2015 року (а. с. 19), що підтверджується відомістю про отримання платіжних документів за січень 2015 року (а. с. 23).

В порушення прийнятих на себе за договором зобов'язань відповідач розрахувався з позивачем після порушення провадження у справі № 904/5692/15 19.08.2015 року, що підтверджується меморіальним ордером № 461920041 від 19.08.2015 року.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться (ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

За приписами ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Умовами ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України встановлено наступне: якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Пунктом 8.2.3 договору сторони узгодили наступне: в разі несвоєчасної оплати за спожиту теплову енергію - нараховується пеня в розмірі 1%, але не більше подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, за кожний день прострочення.

Відповідно до п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно надано позивачем розрахунку вбачається, що позивач просить суд стягнути з відповідача пеню в сумі 3970,99 грн. за період з 09.02.2015 року до 15.06.2015 року, 3% річних в сумі 211,99 грн. за період з 09.02.2015 року до 15.06.2015 року, інфляційних втрат в сумі 5907,88 грн. за період березень 2015 року - травень 2015 року.

Перевіривши розрахунок, суд дійшов висновку, що він є обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам законодавства, отже, вимоги позивача про стягнення з відповідача пені в сумі 3970,99 грн. за період з 09.02.2015 року до 15.06.2015 року, 3% річних в сумі 211,99 грн. за період з 09.02.2015 року до 15.06.2015 року, інфляційних втрат в сумі 5907,88 грн. за період березень 2015 року - травень 2015 року підлягають стягненню.

Стосовно доводів відповідача про недотримання позивачем досудового врегулювання спору необхідно зазначити наступне: обрання правового засобу правового захисту, у тому числі і досудового врегулювання спору, є правом, а не обов'язком особи, яка добровільно, виходячи з власних інтересів, його використовує (рішення Конституційного Суду України від 09.07.2002 року № 15-рп/2002 у справі № 1-2/2002).

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача, як на сторону, з вини якої виник спір.

При цьому суд зважає на наступне: ч. 2 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що в разі коли спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору. Зазначена норма виступає процесуальною санкцією, яка застосовується господарським судом незалежно від того, чи заявлялося відповідне клопотання заінтересованою стороною. У такому застосуванні суду слід виходити з широкого розуміння даної норми, маючи на увазі, що передбачені нею наслідки можуть наставати і в разі неправомірної бездіяльності винної особи, яка не вжила заходів до поновлення порушених нею прав і законних інтересів іншої особи (зокрема, ухилялася від задоволення її заснованих на законі вимог), що змусило останню звернутися за судовим захистом. Так, якщо зменшення позивачем розміру позовних вимог пов'язане з частковим визнанням та задоволенням позову відповідачем після подання позову, то судовий збір у відповідній частині покладається на відповідача (п. 4.7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року за № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України").

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 525, 526, 599, 901, 903 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст. ст. 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес ОСОБА_3" (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Комсомольська, б. 40-Б, ідентифікаційний код 32007672) на користь Міського комунального підприємства "Дніпропетровські міські теплові мережі" (49044, м.Дніпропетровськ, пр. К.Маркса, 37, ідентифікаційний код 32082770) 3970 (три тисячі дев'ятсот сімдесят) грн. 99 коп. - пені, 211 (двісті одинадцять) грн. 99 коп. - 3% річних, 5907 (п'ять тисяч дев'ятсот сім) грн. 88 коп. - інфляційних втрат, 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. - судового збору, про що видати наказ.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено - 07.09.2015 року.

Суддя С.П.Панна