ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

31.08.15р. Справа № 904/5620/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВО "УКРСПЕЦКОМПЛЕКТ", м.Харків

до Публічного акціонерного товариства "НІКОПОЛЬСЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ", м.Нікополь, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості в розмірі 83 200 грн. 81 коп.

Суддя Ліпинський О.В.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, дов. №02/06-15 від 02.06.2015 року

від відповідача: ОСОБА_2, дов. №434-4016 від 11.10.2011 року

ОСОБА_3, дов. №338-4016

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ВО "Укрспецкомплект" (надалі Позивач) звернулося з позовом до Публічного акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" (надалі Відповідач), в якому з урахування зави про уточнення (фактично збільшення) позовних вимог, просить стягнути з Відповідача суму в розмірі 95903 грн. 97 коп., в тому числі 80231 грн. 22 коп. заборгованості, 914 грн. 38 коп. відсотків за неправомірне користування чужими коштами, 14758 грн. 37 коп. пені.

Позовні вимоги, мотивовані порушенням з боку Відповідача господарського зобовязання встановленого умовами договору поставки № 1404244 від 18.07.2014 року, в частині повного та своєчасного розрахунку за отриману продукцію, виходячи з її вартості, визначеної згідно умов специфікації, станом на день підписання акту приймання-передачі.

Відповідач проти позову заперечує, вважає, що умови специфікації щодо перерахунку вартості товару в разі зміни офіційного курсу гривні до російського рубля, мають визначатися із застосуванням відповідного курсу станом на дату фактичної поставки товару.

В судовому засіданні оголошувалися перерви з 29.07.2015 до 27.08.2015 та з 27.08.2015 до 31.08.2015, згідно ст. 77 ГПК України.

В судовому засіданні 31.08.2015 року оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення згідно зі ст. 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

18.07.2015 року між Позивачем (Постачальником) та Відповідачем (Покупцем) був укладений договір поставки № 1404244, згідно умов якого, Постачальник зобов'язався передати у Власність Покупцеві товар, повне найменування якого, марка, вид, сорт вказуються в специфікації (додатку) до Договору, який є його невід'ємною частиною, а Покупець зобов'язався прийняти вказаний Товар та оплатити його в порядку і за умовами, передбаченими цим Договором.

24.09.2014 року сторони підписали Специфікацію № 2/1405198 до Договору № 1404244 від 18.07.2014 року, за змістом якої погодили найменування, кількість термін поставки ціну товару, який підлягає поставки на користь Відповідача, вартість якого склала суму 132798,00 грн.

Пунктом 3 Специфікації, сторони погодили, що ціни зафіксовані у гривні з прив'язкою курсу гривні до російського рубля, встановленого НБУ. При зміні курсу гривні до російського рубля, встановленого НБУ на день поставки більш ніж на 3% відносно розрахункового курсу 0,3678UAH/1RUB на 22.08.2014 року, вартість Товару підлягає пропорційному перерахунку Постачальником, з наступним пред'явленням до оплати Покупцеві. Для перерахунку використовується курс НБУ, який діє на 0,00 годин дня підписання акту приймання-передачі.

На виконання умов договору 30.01.2015 року Позивач здійснив відправлення на користь Відповідача погодженого в специфікації товару, що підтверджується видатковою накладною № 0000029 від 30.01.2015 року та експрес-накладною № 4937 ТОВ "Нова Пошта".

Згідно пояснень Відповідача, які підтверджуються даними сервісу "відстеження" на офіційному сайті компанії "Нова Пошта" (https://novaposhta.ua/tracking/), відправлення за експрес-накладною № 4937, було отримано ним 03.02.2015 року.

Позивач в своєму позові зазначає, що оскільки акт приймання-передачі поставленої продукції був підписаний Відповідачем лише 27.02.2015 року, то на виконання умов п. 3 Специфікації № 2/1405198, Постачальником було здійснено пропорційний перерахунок вартості товару, з використанням курсу російського рубля станом на 27.02.2015 року, в зв'язку з чим, загальна сума поставки склала 165 112 грн. 90 коп.

Оскільки Відповідач здійснив оплату поставленої продукції в сумі 84881,68 грн., Позивач вимагає стягнення суми в розмірі 80231,22 грн., що становить різницю між вартістю поставки, визначеної станом на дату підписання акту приймання-передачі - 165112,90 грн., та оплаченою Відповідачем сумою 84881,68 грн. (165112,90-84881,68=80231,22).

Крім того, Позивач вимагає стягнення відсотків за користування чужими грошовими коштами сумі 914 грн. 38 коп., а також пені в розмірі 14758,37 грн., які розраховані виходячи із суми зобов'язання 165 112,90 грн.

Як вище встановлено судом, умови п. 3 підписаної сторонами Специфікації № 2/1405198, як підставу для здійснення перерахунку вартості товару, визначають зміну курсу гривні до російського рубля, встановленого НБУ на день поставки більш ніж на З% відносно розрахункового курсу станом на 22.08.2014 року. При цьому, для перерахунку сторони передбачили застосовування курсу, який діє на день підписання акту приймання-передачі.

Аналіз змісту положень зазначеної Специфікації, дає підстави для висновку, що визначаючи відповідні умови перерахунку, сторони передбачали однакове значення для термінів "день поставки товару" та "день підписання акту приймання-передачі", адже акт приймання-передачі, є документом, що фіксує момент передачі товару, тобто факт його поставки.

На користь відповідних висновків суду також свідчить те, що за іншого розуміння наведених вище термінів, може скластися ситуація, коли наявної на день поставки товару підстави для перерахунку (зміни курсу гривні до російського рубля відносно розрахункового курсу), може не існувати на день підписання акту приймання-передачі, та навпаки, що відповідно виключатиме можливість застосування даного пункту Специфікації.

Таким чином, згідно умов п. 3 Специфікації, наявність підстави для перерахунку вартості товару, та курс гривні до російського рубля, який має використовуватися для такого перерахунку, повинні визначатися саме на день фактичної поставки товару.

З огляду на викладені вище обставини, слід дійти висновку, що Позивач безпідставно здійснив перерахунок вартості Товару, використовуючи курс гривні до російського рубля станом на 27.02.2015 року, адже як вище встановлено судом, фактична поставка товару відбулася 03.02.2015 року.

При цьому, також слід зауважити, що акт приймання-передачі (а.с. 31), на який посилається Позивач в обґрунтування своїх вимог, містить лише дату його затвердження, що не є тотожнім даті підписання, яка згідно змісту самого акта, має зазначатися в графі, нижче підписів постачальника та покупця, і в акті не вказана.

На підставі викладеного з урахуванням встановлених обставин, позовні вимоги щодо стягнення вартості товару в розмірі 80231,22 грн. підлягають відхиленню, як такі, що заявлені Позивачем безпідставно. Також, не підлягають задоволенню вимоги про стягнення відсотків та пені, які розраховані Позивачем, виходячи з суми основного боргу в розмірі 165112,90 грн.

Згідно приписів ст. 49 ГПК України, судові витрати у справі покладаються на Позивача.

Керуючись ст.ст. 4, 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 07.09.2015

Суддя ОСОБА_4