У Х В А Л А

31.08.2015Справа № 910/22277/15

Господарський суд міста Києва у складі судді Паламаря П.І., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фалькон-Авто" м. Києва про забезпечення позову у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фалькон-Авто" м. Києва до Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" м. Києва про визнання відсутнім права на звернення стягнення на предмет застави,

в с т а н о в и в:

у серпні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фалькон-Авто" звернулося в суд з указаним позовом.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 31 серпня 2015 р. позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 910/22277/15.

Також позивачем була подана заява про забезпечення позову, якою він просив заборонити відповідачу та іншим особам вчиняти певні дії.

Позивач зазначав, що на підставі договору застави № НКЛ-2019631/S4 від 24 жовтня 2013 р. він є майновим поручителем зобов'язань Публічного акціонерного товариства "Запорізький автомобілебудівний завод", які виникли з договору кредитної лінії № НКЛ-2019631 від 24 жовтня 2013 р. укладеного останнім з відповідачем.

Заявлені у позові вимоги зводяться до порушення відповідачем встановленого чинним законодавством порядку звернення стягнення на предмет застави, що унеможливлюють таке стягнення, а саме, звернення за реєстрацією в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяжування відповідачем без надсилання письмового повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов'язання.

Незважаючи на допущене порушення відповідач продовжує вчиняти дії, спрямовані на звернення стягнення на предмет застави, що може призвести до неможливості відновлення порушених прав позивача на підставі рішення суду.

З цих підстав позивач просив заборонити відповідачу та/або іншим особам, права яким можуть бути передані, відступлені або будь-яким іншим способом відчужені Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк", вчиняти дії - звертати в позасудовому порядку стягнення на предмет застави за договором застави № НКЛ-2019631/S4 від 24 жовтня 2013 р., а також перешкоджати позивачу вільно користуватись, розпоряджатись та володіти майном, яке є предметом застави за цим договором.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Предметом спору в даній справі є право заставодержателя (відповідачем) за договором застави № НКЛ-2019631/S4 від 24 жовтня 2013 р. на звернення стягнення на предмет застави.

Підставою звернення став той факт, що відповідачем вчинено дії, спрямовані на звернення стягнення на спірне майно без будь-яких повідомлень інших учасників відповідних відносин (боржника та заставодавця) шляхом набуття спірного майна у свою власність, що суперечить визначеному в Законі України "Про заставу" та умовах п. 5.3 спірного Договору порядку звернення стягнення на заставне майно.

Вказане свідчить про те, що відповідачем вчинено дії, спрямовані на фактичне одержання майна позивача з порушенням визначеного порядку.

Крім того, позивач вказує на те, що станом на сьогоднішній день третіми особами вчиняються дії щодо отримання у власність від відповідача права вимоги, в т.ч. за договором застави № НКЛ-2019631/S4 від 24 жовтня 2013 р., а наявні в Єдиному державному реєстрі судових рішень України судові рішення підтверджують випадки відступлення відповідачем своїх прав та обов'язків за кредитним та забезпечувальними правочинами на користь інших осіб.

Це свідчить про те, що протягом вирішення даного спору існує ймовірність відступлення відповідачем своїх прав за спірним договором на користь третіх осіб, що фактично може створити перешкоди у реалізації позивачем належних йому прав власності на предмет застави.

Судом враховано, що заходи щодо забезпечення позову обов'язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв'язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Відповідно до приписів частини 1 статті 3 ГК України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

У даному випадку заборона вчиняти дії в якості заходу до забезпечення позову, не може перешкоджати господарській діяльності відповідача та інших осіб.

Судом також враховано, що заходи до забезпечення позову, які застосовуються судом, повинні узгоджуватися з позовними вимогами, на забезпечення яких вони вживаються.

Враховуючи наведене, з метою запобігання можливим порушенням майнових прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також враховуючи, що невжиття заходів до забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим захист порушених прав в обраний позивачем спосіб, суд вважає обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фалькон-Авто" про вжиття заходів до забезпечення позову в частині заборони відповідачу та/або іншим особам, права яким передані, відступлені або будь-яким іншим способом відчужені Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк", звертати в позасудовому порядку стягнення на предмет застави за договором застави № НКЛ-2019631/S4 від 24 жовтня 2013 р. та перешкоджати позивачу вільно користуватись, розпоряджатись та володіти майном, яке є предметом застави за цим договором.

Керуючись ст.ст. 67, 86 ГПК України, суд

у х в а л и в:

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фалькон-Авто" м. Києва про забезпечення позову задовольнити.

Заборонити Публічному акціонерному товариству "Дельта Банк" (01133, м. Київ, вул. Щорса, 36-Б, код 34047020) та/або іншим особам, права яким можуть бути передані, відступлені або будь-яким іншим способом відчужені Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк", звертати в позасудовому порядку стягнення на предмет застави за договором застави № НКЛ-2019631/S4 від 24 жовтня 2013 р., укладеним із Товариством з обмеженою відповідальністю "Фалькон-Авто" (01004, м. Київ, вул. Червоноармійська, 15/2, код 36425268).

Заборонити Публічному акціонерному товариству "Дельта Банк" (01133, м. Київ, вул. Щорса, 36-Б, код 34047020) та/або іншим особам, права яким можуть бути передані, відступлені або будь-яким іншим способом відчужені Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" перешкоджати Товариству з обмеженою відповідальністю "Фалькон-Авто" (01004, м. Київ, вул. Червоноармійська, 15/2, код 36425268) вільно користуватись, розпоряджатись та володіти майном, яке є предметом застави за договором застави № НКЛ-2019631/S4 від 24 жовтня 2013 р., укладеним між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" (01133, м. Київ, вул. Щорса, 36-Б, код 34047020) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фалькон-Авто" (01004, м. Київ, вул. Червоноармійська, 15/2, код 36425268).

Стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фалькон-Авто" (01004, м. Київ, вул. Червоноармійська, 15/2, код 36425268).

Боржник: Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" (01133, м. Київ, вул. Щорса, 36-Б, код 34047020).

Ухвала набирає законної сили з моменту її винесення та може бути пред'явлена до виконання до 31 серпня 2016 року.

Суддя господарського суду міста Києва П.І.Паламар