ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" серпня 2015 р.Справа № 923/821/15
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Аленіна О.Ю.

суддів: Бєляновського В.В., Поліщук Л.В.

секретар судового засідання Герасименко Ю.С.

за участю представників учасників процесу:

прокурор - Кірющенко А.В. за посвідченням.

Інші представники учасників провадження у судове засідання не з'явились.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника прокурора Херсонської області

на рішення господарського суду Херсонської області від 22.06.2015 р.

у справі №923/821/15

за позовом прокурора м.Херсона в інтересах держави в особі Херсонської міської ради Херсонської області та Управління освіти Херсонської міської ради

до 1) фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

2) Управління комунальної власності Херсонської міської ради

про визнання недійсним договору оренди та зобов'язання повернути майно

ВСТАНОВИВ

У травні 2015 р. прокурор м. Херсона звернувся до господарського суду Херсонської області в інтересах держави в особі Херсонської міської ради та Управління освіти Херсонської міської ради з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, Управління комунальної власності Херсонської міської ради про визнання недійсним договору оренди комунального майна міської територіальної громади №1435 від 04.03.2014 року, укладеного між управлінням комунальної власності Херсонської міської ради як орендодавцем та ФОП ОСОБА_1 як орендарем. Також прокурор просив зобов'язати ФОП ОСОБА_1 повернути управлінню комунальної власності Херсонської міської ради приміщення Херсонського фізико-технічного ліцею при Херсонському національному технічному університеті та Дніпропетровському національному університеті Херсонської міської ради загальною площею 8,8 кв. м вартістю 19390,80 грн., яке передано за актом приймання-передачі від 18.06.2008 року.

Рішенням господарського суду Херсонської області від 22.06.2015 р. (суддя Александрова Л.І.) у задоволені позову відмовлено.

У мотивах зазначеного рішення, суд першої інстанції зазначив, що спірним правочином не порушуються права та охоронювані законом інтереси позивачів, а тому у даному випадку позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню у повному обсязі.

До того ж, місцевим господарським судом зазначено, що позивачем не було надано доказів, які підтвердили б, що частина холу, площею 8,8 кв. м є об'єктом освіти чи окремим індивідуально визначеним майном, яке не може бути об'єктом оренди згідно ст. 4 Законом України "Про оренду державного та комунального майна".

Не погоджуючись із даним рішенням до Одеського апеляційного господарського суду звернувся заступник прокурора Херсонської області з апеляційною скаргою в якій просить скасувати рішення господарського суду Херсонської області від 22.06.2015 у справі №923/821/15 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Свої вимоги скаржник обґрунтовує тим, що зазначене рішення незаконне та підлягає скасуванню у зв'язку з невідповідністю висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи та порушення норм матеріального, процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Апелянт зазначає, що посилання суду на те, що частина холу, яка орендується ФОП ОСОБА_1, є підсобним приміщенням загальногосподарського призначення та не використовується у навчально-виховному процесі не відповідає дійсності, оскільки, за твердженням апелянта, відповідно до генерального плану (схеми), складеного Херсонським державним бюро технічної інвентаризації, Херсонський фізико-технічний ліцей розташований за адресою АДРЕСА_1 є цілісним майновим комплексом загальною площею 9253,8 кв.м., а частина холу, що передається в оренду, належить до будівлі Херсонського фізико-технічного ліцею та ніяким чином не віднесена до підсобних приміщень.

До того ж, апелянт зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги той факт, що оскаржуваним договором №1435 від 04.03.2014 р. фактично змінено цільове призначення частини приміщення ліцею та визначено його використання під розміщення відділу торгівлі канцелярськими товарами, тобто для проведення господарської (підприємницької) діяльності орендарем, що є грубим порушення приписів ч. 5 ст. 63 Закону України «Про освіту».

За твердженням скаржника, судом першої інстанції залишено поза увагою приписи ч. 2 ст. 4 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», ст. 61 Закону України "Про освіту", Положення про організацію роботи з охорони праці учасників навчально-виховного процесу в установах і навчальних закладах, затвердженому наказом Міністерства освіти і науки України від 01.08.2001 р. за №563, з огляду на які, приміщення фізико-технічного ліцею, що є об'єктом оренди за договором, може передаватись в оренду виключно для діяльності, пов'язаної з навчально-виховним процесом. Скаржник вважає, що договір оренди приміщення ліцею №1435 від 04.03.2014 р. укладено з порушенням вимог чинного законодавства України, оскільки, приміщення навчального закладу не може використовуватись у підприємницькій діяльності, не пов'язаної з навчальним та науковим процесом, тому договір оренди №1435 від 04.03.2015 р. є недійсним.

Апелянт, також вважає безпідставним висновок місцевого суду про те, що прокурором не зазначено, які саме та яким чином порушуються права та інтереси Херсонської міської ради чи управління освіти Херсонської міської ради, оскільки, Херсонський фізико-технічний ліцей, приміщення якого передано в оренду перебуває у комунальній власності територіальної громади міста та знаходиться на балансі в управлінні освіти Херсонської міської ради, а незаконне надання в оренди частину холу Херсонського фізико-технічного ліцею площею 8,8 кв.м. для розміщення відділу з торгівлі канцелярськими товарами ФОП ОСОБА_1 перешкоджає реалізації прав неповнолітніх на доступну освіту, повну реалізацію здібностей, всебічного розвитку, що суперечить інтересам держави у сфері освіти, оскільки відділ з торгівлі канцелярськими товарами розташований в учбовому корпусі Херсонського фізико-технічного ліцею для зайняття бізнесом. Крім того, використання приміщень навчальних закладів не за призначенням унеможливлює використання вказаних приміщень для створення більш зручних та комфортабельних умов для здобуття неповнолітніми загальної середньої освіти, розширення можливостей реалізації талантів неповнолітніх. Законодавством не дозволяється перетворювати заклади освіти у приміщення для здійснення підприємницької діяльності.

Як зазначає апелянт, управління освіти Херсонської міської ради забезпечує реалізацію державної політики у сфері освіти, а держава у ст. 51 Закону України «Про освіту» гарантує право вихованцям (учням) на безпечні умови навчання та праці, тому інтерес останнього до спірного договору є виключно публічним та спрямованим в конкретному випадку на захист інтересів учнів Херсонського фізико-технічного ліцею Херсонської міської ради.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського від 22.07.2015 р. апеляційну скаргу заступника прокурора Херсонської області прийнято до провадження та призначено до розгляду колегією суддів у складі головуючого судді Аленіна О.Ю., суддів Будішевської Л.О., Мишкіної М.А.

07.08.2015 р. Одеським апеляційним господарським судом отримано відзив на апеляційну скаргу від ФОП ОСОБА_1 в якому останній просить залишити рішення господарського суду Херсонскьої області від 22.06.2015 р. по справі №923/821/15 без змін, а апеляційну скаргу прокурора на вказане рішення без задоволення.

Розпорядженням керівника апарату Одеського апеляційного господарського суду від 11.08.2015 р. №414 призначено повторній автоматичний розподіл справи у зв'язку із перебуванням суддів Будішевської Л.О. та Мишкіної М.А. у відпустці.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 11.08.2015 р. для розгляду справи №923/821/15 визначено колегію суддів у складі головуючого судді Аленіна О.Ю., суддів Бєляновського В.В., Поліщук Л.В.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського від 11.08.2015 р. апеляційну скаргу заступника прокурора Херсонської області прийнято до провадження з призначеним розглядом колегією суддів у складі головуючого судді Аленіна О.Ю., суддів Бєляновського В.В., Поліщук Л.В.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського від 12.08.2015 р. розгляд справи відкладено на підставі п.1 ч.1 ст.77 ГПК України.

26.08.2015 р. до Одеського апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від Управління комунальної власності Херсонської міської ради в якому останнє зазначає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції винесене з дотриманням матеріального та процесуального права та підстав для його скасування немає.

У судовому засіданні від 31.08.2015 р. скаржник підтримав вимоги за апеляційною скаргою та наполягав на їх задоволенні.

Інші представники учасників провадження у судове засідання не з'явились.

Відповідно до ст. 85 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши у судових засіданнях представників учасників процесу, перевіривши наявні матеріали справи на предмет їх юридичної оцінки господарським судом Одеської області та проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга заступника прокурора Херсонської області не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме протоколу постійно діючої комісії з питань оренди об'єктів комунальної власності Херсонської міської територіальної громади від 28.02.2014 року №73, частину холу будинку АДРЕСА_1 загальною площею 8,8 кв м. Херсонського фізико-технічного ліцею вирішено передати в оренду відповідачеві для розміщення відділу з торгівлі канцелярськими товарами.

На підставі вказаного протоколу, 04.03.2014 року між управлінням комунальної власності Херсонської міської ради, як орендодавцем та ФОП ОСОБА_1, як орендарем укладено договір оренди комунального майна міської територіальної громади №1435.

Згідно розділу 1 вказаного договору, орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування частину холу будинку АДРЕСА_1 для розміщення відділу з торгівлі канцелярськими товарами.

Відповідно до п.11.1. даного договору він діє з 04 лютого 2014 р. до 31 грудня 2016 р.

Звертаючись із позовом до суду першої інстанції, прокурор зазначив, що спірний договір суперечить статтям 203, 215 ЦК України, ст.63 Закону України "Про освіту", ст.4 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", ст.5 Закону України "Про приватизацію державного майна", оскільки орендоване приміщення загальноосвітнього навчального закладу використовується з метою, не пов'язаною з діяльністю загально освітнього навчального закладу. Зазначений договір укладений без згоди власника та погодження управління освіти Херсонської міської ради, тому на думку прокурора є недійсним.

Судом першої інстанції визнано доводи позивача необґрунтованими та відмовлено у задоволенні позов у повному обсязі.

Судова колегія погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.

Згідно статті 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності; державну політику у сфері оренди здійснюють: Кабінет Міністрів України, а також Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва - щодо державного майна; органи, уповноважені Верховною Радою Автономної Республіки Крим, - щодо майна, яке належить Автономній Республіці Крим; органи місцевого самоврядування - щодо майна, яке перебуває в комунальній власності.

Відповідно до ст. 14 Закону України "Про освіту" місцеві органи державної влади та місцевого самоврядування забезпечують розвиток мережі навчальних закладів та установ, організацій системи освіти, зміцнення їх матеріально-технічної бази та господарське обслуговування.

Частинами 1, 4 статті 61 Закону України "Про освіту" передбачено, що фінансування державних закладів освіти та установ, організацій, підприємств системи освіти здійснюється за рахунок коштів відповідних бюджетів, коштів галузей народного господарства, державних підприємств і організацій, а також додаткових джерел фінансування. Додатковими джерелами фінансування є: кошти, одержані за навчання, підготовку, підвищення кваліфікації та перепідготовку кадрів відповідно до укладених договорів; плата за надання додаткових освітніх послуг; кошти, одержані за науково-дослідні роботи (послуги) та інші роботи, виконані закладом освіти на замовлення підприємств, установ, організацій та громадян; доходи від реалізації продукції навчально-виробничих майстерень, підприємств, цехів і господарств, від надання в оренду приміщень, споруд, обладнання; дотації з місцевих бюджетів; кредити і позички банків, дивіденди від цінних паперів та доходи від розміщення на депозитних вкладах тимчасово вільних позабюджетних коштів; валютні надходження; добровільні грошові внески, матеріальні цінності, одержані від підприємств, установ, організацій, окремих громадян; інші кошти.

У частині 2 п.8 Постанови КМ України від 27.08.2010 року №796 "Про затвердження переліку платних послуг, які можуть надаватися навчальними закладами, іншими установами та закладами системи освіти, що належать до державної і комунальної форми власності" зазначено, що навчальні заклади мають право надавати інші послуги, зокрема, надання в оренду будівель, споруд, окремих тимчасово вільних приміщень і площ, іншого рухомого та нерухомого майна або обладнання, що тимчасово не використовується у освітній, навчально-виховній, навчально-виробничій, науковій діяльності, у разі, коли це не погіршує соціально-побутових умов осіб, які навчаються або працюють у навчальному закладі.

Як вбачається із витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 09.06.2015 р., до видів діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 відноситься, зокрема, роздрібна торгівля газетами та канцелярськими товарами в спеціалізованих магазинах (47.62).

Матеріалами справи, а саме фототаблицєю (т.1 а.с. 102-103), підтверджується, що асортиментний перелік промислових товарів, що реалізуються відповідачем у приміщенні школи, включає в себе канцелярські вироби, зошити, книжки, посібники, підручники, тощо.

Будь-яких доказів здійснення відповідачем по справі ОСОБА_1 у орендованих за оспорюваним договором приміщеннях іншого виду господарської діяльності, ніж той, що передбачений договором оренди або зазначений у протоколі постійно діючої комісії з питань оренди об'єктів комунальної власності Херсонської міської територіальної громади від 28.02.2014 року №73 про надання дозволу на укладення даного договору оренди, а саме, торгівля шкільним приладдям, до справи сторонами не подано.

До того ж, як вбачається з листів директора Херсонського фізико-технічного ліцею № 63 від 04.04.2014 року, № 33 від 04.03.2015 року частина холу, яка орендується ФОП ОСОБА_1 є підсобним приміщенням загальногосподарського призначення та не використовується в навчально-виховному процесі.

Відтак, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що ФОП ОСОБА_1 у орендованому приміщенні за спірним договором здійснює підприємницьку діяльність - торгівлю шкільним приладдям, яка безпосередньо пов'язана з навчальним шкільним процесом, що відповідно, забезпечує можливість учням загальноосвітніх шкіл придбавати необхідне для навчання канцелярське приладдя (зошити, ручки, олівці та ін.) безпосередньо у будівлі школи.

Отже, відсутні підстави вважати, що торгівельна діяльність відповідача канцелярським приладдям в школах не пов'язана з навчально-виховним процесом.

Відповідно до ст. 1 Закону України „Про місцеве самоврядування" територіальна громада - жителі, об'єднані постійним проживанням у межах села, селища, міста, що є самостійними адміністративно-територіальними одиницями, або добровільне об'єднання жителів кількох сіл, що мають єдиний адміністративний центр; право комунальної власності - право територіальної громади володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном, що належить їй, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування.

Особи, які навчаються у Херсонському фізико-технічному ліцеї, їхні батьки, також є членами територіальної громади м. Херсона. Як вище зазначено, частина холу, яка орендується ФОП ОСОБА_1 у приміщенні вказаного ліцею, є підсобним приміщенням загальногосподарського призначення та не використовується в навчально-виховному процесі, що підтверджується листами директора ліцею.

ФОП ОСОБА_1 орендував частину холу площею 8,8 кв м., яка є предметом оспорюваного договору, ще з 18.06.2008 року на підставі відповідного договору оренди, строк якого продовжувався відповідно до законодавства. Доказів того, що існували спори стосовно попереднього договору оренди (від 18.06.2008 року) справи не містять.

Згідно з ст. 26 Закону України "Про освіту" забезпечення безпечних і нешкідливих умов навчання, праці та виховання у навчальних закладах покладається на їх власника або уповноважений ним орган, керівника навчального закладу.

У відповідності до п.1.6, 1.9 Статуту Херсонського фізико-технічного ліцею навчальний заклад має створити безпечні умови освітньої діяльності, створити умови для оволодіння системою наукових знань.

Згідно витягу з протоколу №5 загальних батьківських зборів ліцею від 17.01.2014 року вбачається, що на вказаних зборах 500 осіб - батьків учнів ліцею проголосували за те, щоб ухвалити письмове звернення до міської адміністрації щодо продовження роботи кіоску "Канцелярські товари", як такого, що забезпечує потреби учнів на високому рівні.

Зазначені факти підтверджуються листами директора ліцею №32 від 17.02.2014 року, №129 від 17.06.2015 року, де чітко зазначено, що асортимент товарів, які продаються в кіоску ФОП ОСОБА_1 погоджений з адміністрацією навчального закладу, необхідний для належного забезпечення навчально-виховного процесу та є додаткової гарантією безпеки учнів.

У відповідності до ч. 1 ст. 759, ч. 3 ст. 760 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк; особливості найму окремих видів майна встановлюються цим Кодексом та іншим законом.

Вказані особливості встановлені Законом України "Про оренду державного та комунального майна", згідно з ч. 2 ст. 4 якого не можуть бути об'єктами оренди, зокрема, об'єкти державної власності, що мають загальнодержавне значення і не підлягають приватизації відповідно до частини другої статті 5 Закону України "Про приватизацію державного майна". Згідно з положеннями вказаної норми приватизації не підлягають об'єкти, що мають загальнодержавне значення, а також казенні підприємства; загальнодержавне значення мають, зокрема, об'єкти освіти, фізичної культури, спорту і науки, що фінансуються з державного бюджету.

Частина 1 ст.5 Закону України "Про приватизацію державного майна" дає визначення об'єкту приватизації - окреме індивідуальне визначене майно. Частина холу, площею 8,8 кв. м., як зазначено в оспорюваному Договорі, не є об'єктом освіти, або окремим індивідуально визначеним майном освітнього закладу, а це лише частина приміщення, що виключає можливість застосування до нього обмежень визначених вищезазначеними нормами законодавства.

Позивачем, не надано суду доказів, які підтверджують, що частина холу, площею 8,8 кв. м є об'єктом освіти чи окремим індивідуально визначеним майном, яке не може бути об'єктом оренди згідно ст. 4 Законом України "Про оренду державного та комунального майна".

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Наявними у матеріалах справи доказами, не підтверджується, а прокурором не доведено та не надано суду належних та допустимих доказів недійсності правочину щодо договору оренди нерухомого майна №1435 від 04.03.2014 року.

Отже, господарський суд Херсонської області, приймаючи оскаржуване рішення у даній справі, правомірно прийшов до висновку про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог про визнання недійсним договору оренди нерухомого майна №1435 від 04.03.2014 року, а також похідної вимоги про зобов'язання ФОП ОСОБА_1 звільнити орендовані нежитлові приміщення, оскільки прокурором у встановленому порядку не доведено доводів, якими мотивований позов та не доведено невідповідність спірного договору нормам ЦК України чи іншим актам цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Статтями 33, 34 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно частини 1 статті 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Доводи апеляційної скарги колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки спростовуються вищенаведеним та матеріалами справи, не впливають на правомірність прийнятого господарським судом рішення та не можуть бути підставою для його скасування.

Отже, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення в рішенні місцевого господарського суду, колегія суддів дійшла висновків про те, що місцевий господарський суд розглянув всебічно, повно та об'єктивно в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності, належним чином проаналізував правовідносини, що виникли між сторонами, та вірно застосував норми матеріального та процесуального права.

На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що прийняте господарським судом рішення відповідає статтям 43, 85 Господарського процесуального кодексу України, вимогам щодо законності та обґрунтованості, підстав для його скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі не вбачається.

Керуючись статтями 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Рішення господарського суду Херсонської області від 22.06.2015 р. у справі №923/821/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Стягнути з Херсонської міської ради Херсонської області до Державного бюджету України 609 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Стягнути з Управління освіти Херсонської міської ради до Державного бюджету України 609 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку.

Повний текст постанови складено 03.09.2015 р.

Головуючий суддя Аленін О.Ю.

Суддя Бєляновський В.В.

Суддя Поліщук Л.В.