ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2015 року Справа № 915/1440/15

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Васильєвої Л.І. при секретарі судового засідання Цуріці І.М., розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничого підприємства ТО-НАР, 54030, АДРЕСА_1

до відповідача-1: Публічного акціонерного товариства Завод Ленінська кузня, 04176, м. Київ, вул. Електриків, буд. 26

до відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю НВП ЛІКОН-СЕРВІС, 54030, АДРЕСА_2

про стягнення 75 052,26 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, дов. від 30.10.2014р. № 19

від 1-ого відповідача: не зявився

від 2-ого відповідача: не зявився

Товариство з обмеженою відповідальністю ТО-НАР звернулося до господарського суду Миколаївської області з позовними вимогами про стягнення з ПАТ Завод Ленінська кузня заборгованості за договором поставки № 134-15 від 24.03.2015р. в сумі 74 052,26 грн. в тому числі: 63 367,76 грн. основного боргу за договором поставки; 9 205,47 грн. - пені; 1 018,76 - інфляційні; 460,27 грн. - 3 % річних; стягнення солідарно з ПАТ «Завод «Ленінська кузня» та ТОВ НВП «ЛІКОН-СЕРВІС» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство «ТО-НАР» - 1 000,00 грн.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 11.08.2015 року було прийнято позовну заяву до розгляду.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд позов задовольнити. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив наступне.

24.03.2015 року між позивачем та першим відповідачем був укладений договір поставки № 134-15. В подальшому сторонами було підписано специфікацію № 1 до договору, якою сторони визначили номенклатуру, ціну, вартість, порядок оплати і терміни поставки.

Відповідач 1 здійснив передплату за товар в сумі 82 830,0 грн. (50 % від загальної суми), після чого позивач поставив в адресу ПАТ «Завод «Ленінська кузня» товар згідно cпецифікації № 1.

Оскільки на день, що передує дню поставки 14.05.2015 року курс долару НБУ змінився більше, ніж +/- 1,5 %, відпускна вартість була перерахована пропорційно курсу USD та склала 147197,79 грн.

Позивач зазначає, що відповідач залишок суми, а саме 64 367,76 грн. (147197,78 грн. 82830,00 грн.) в обумовлений строк не сплатив.

12.06.2015 року позивачем було надіслано в адресу відповідача-1 письмову претензію № 130, яка була залишена без розгляду.

Таким чином, станом на день подачі позову до суду заборгованість відповідача 1 за отриманий за договором товар склала 64367,76 грн.

25.03.2015 року між позивачем та другим відповідачем був укладений договір поруки, згідно з яким останній зобовязався відповідати перед позивачем за належне виконання обовязків першим відповідачем зі здійснення своєчасної та повної оплати за поставлений товар за договором поставки від 24.03.2015 року № 134-15 у сумі, що дорівнює 1000,00 гривень.

Посилаючись на вищевикладене, позивач просить стягнути з першого відповідача заборгованість за поставлений товар в сумі 63367,76 грн., та солідарно з обох відповідачів заборгованість в сумі 1000,00 грн.

У звязку з несвоєчасним виконанням відповідачем 1 умов договору, позивач просить стягнути з відповідача-1 також пеню в сумі 9205,47 грн., 1018,76 грн. інфляційних та 480,27 грн. 3% річних.

У відповідності зі ст.ст. 64, 77 Господарського процесуального кодексу України ухвала господарського суду від 11.08.2015р. була направлена на юридичні адреси першого та другого відповідачів та отримана ними, що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовими повідомленнями. Отже, відповідачі вважаються належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи.

Відповідачі правом, передбаченим ст.59 Господарського процесуального кодексу України щодо надання відзиву на позовну заяву і документів, що підтверджують заперечення проти позову не скористалися, вимоги ухвали господарського суду щодо надання відзиву на позовну заяву та заперечень проти позову не виконали.

Згідно ст.75 Господарського процесуального кодексу України суд вважає за можливе справу розглянути за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд

встановив:

24.03.2015 року між позивачем та відповідачем-1 було укладено договір поставки № 134-15, відповідно до умов якого позивач зобовязується поставити відповідачу-1 товар, а останній сплатити за поставлений товар грошові кошти.

Згідно із п.1.1, 1.2, 2.2 договору поставки, номенклатура, ціна, вартість, порядок оплати і терміни поставки вказуються у специфікації, яка є додатком до договору.

24.03.2015 року позивач на відповідач-1 уклали специфікацію № 1 до договору поставки від 24.03.2015 року № 134-15, відповідно до п.1 та п.2 якої предметом поставки є горловина потайна в світлу 350х250, ілюмінатор стулковий зі штормовою кришкою полегшений сталевий в світлу 200 мм, ланка 2-7х30, загальна сума поставки становить 165 660,12 грн., в т.ч. ПДВ 27 610,02 грн.

Сторони договору передбачили, що ( п.5.2 специфікації) ціна розрахована виходячи з курсу продажу 1 USD = 23,15 грн. з привязкою до курсу НБУ на 24.03.2015 року. У разі зміни курсу НБУ +/- 1,5 % на день, що передує дню поставки, відпускна вартість перераховується пропорційно зміні курсу USD.

Сторони домовились, що курс долару по курсу НБУ станом на 24.03.2015 року складатиме 23.15 грн.

Відповідно до п.3 специфікації покупець сплачує постачальнику аванс у розмірі 50 % від загальної суми, а залишок в день поставки.

Відповідачем-1 було сплачено позивачу 50 % передплату за товар, в сумі 82 830,0 грн., що підтверджується банківською випискою від 20.04.2015 року.

На виконання договору поставки позивач здійснив поставку товару згідно специфікації № 1, що підтверджується накладною від 15.05.2015 року № 071, довіреністю на отримання товару від 14.05.2015 року № 497.

Оскільки на день, що передує дню поставки 14.05.2015 року курс долару НБУ змінився більше, ніж +/- 1,5 %, позивачем було здійснено перерахування відпускної вартості товару. Станом на 14.05.2015 року курс долару НБУ складав 20,57 грн.

Відповідно, відпускна вартість склала 147 197,78 грн. (20,57 грн. х 165 660,12 грн. / 23,15 грн.)

Залишок суми, а саме: 64 367,76 грн. (147 197,78 грн. 82 830,0 грн.) відповідач-1 повинен був сплатити в день поставки товару 15.05.2015 року.

Станом на день подачі позову до суду оплата не здійснена, заборгованість відповідача- 1 за отриманий за договором товар становить 64 367,76 грн.

Відповідно до норм ст. ст. 629, 525, 526 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Приписом ст. 712 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Заборгованість відповідача в сумі 64367,76 грн. підтверджена матеріалами справи, а саме: копіями договору поставки № 134-15 від 24.03.2015р., специфікації № 1 від 24.03.2015р., накладної від 15.05.2015 року № 071, довіреності на отримання товару від 14.05.2015 року № 497.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 6.1 договору встановлено, що при несвоєчасній оплаті за поставку товару, покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, від несплаченої суми за кожен день прострочення.

За невиконання належним чином грошових зобов'язань згідно з вимогами діючого законодавства України у встановлений строк, позивачем цілком обґрунтовано нараховано до стягнення з відповідача пеню в сумі 9205,47 грн., 1018,76 грн. інфляційних та 480,27 грн. 3% річних.

Статтями 553, 554 Цивільного кодексу України визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ч.1 та 2 ст. 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обовязку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобовязаними доти, доки їхній обовязок не буде виконаний у повному обсязі.

25.03.2015 року між позивачем та відповідачем-2 був укладений договір поруки, відповідно до якого відповідач - 2 поручається перед позивачем за виконання обовязків відповідачем-1 зі здійснення своєчасної та повної оплати за поставлений товар (горловина потайна в світлу 350х250, ілюмінатор стулковий зі штормовою кришкою полегшений сталевий в світлу 200 мм, ланка 2-7х30) у сумі 165660,12 грн. у відповідності з вимогами договору поставки від 24.03.2015 року № 134-15, укладеному між постачальником та покупцем та специфікації до цього договору № 1 від 24.03.2015 року.

Відповідно до пп.3.2.2 договору поруки, поручитель зобовязаний у разі одержання від кредитора вимоги про виконання зобовязань за договором не пізніш, ніж у триденний строк з дня її отримання, виконати обовязки, зазначені у вимозі. Згідно із п.3.2.1 договору поруки, поручитель зобовязаний відповідати перед кредитором за порушення боржником зобовязань, що виникають за основними договорами, у грошовому розмірі 1 000,00 гривень.

20.07.2015 року у відповідності до умов укладеного сторонами договору поруки відповідачеві-2 була вручена вимога про сплату існуючої заборгованості ПАТ «Завод «Ленінська кузня» у сумі 1 000, 00 грн.

Вимога позивача на момент подання позову не виконана.

Частина 1 ст. 15 Цивільного кодексу України встановлює, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Вказаною нормою обов'язок доказування покладений на сторони процесу. Доказування полягає у поданні доказів сторонами та доведенні їх переконливості суду.

Відповідачі не спростували вимоги позивача, не надали суду відповідні докази, які свідчать про відсутність заборгованості перед кредитором за договірними зобовязаннями.

В спірних правовідносинах відповідачем дійсно порушені норми та приписи діючого законодавства, в звязку з чим позивач цілком правомірно звернувся до господарського суду з відповідним позовом.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Враховуючи, що спір виник з вини першого відповідача, судовий збір підлягає стягненню з нього в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Завод Ленінська кузня /04176, м. Київ, вул. Електриків, буд. 26, / на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничого підприємства ТО-НАР /54030, АДРЕСА_1, / 63367,76 грн. основної заборгованості, 9205,47 грн. пені, 1018,76 грн. інфляційних та 460,27 грн. 3% річних, 1827,00 грн. судового збору.

Видати наказ.

Стягнути солідарно з Публічного акціонерного товариства Завод Ленінська кузня /04176, м. Київ, вул. Електриків, буд. 26, / та Товариства з обмеженою відповідальністю НВП ЛІКОН-СЕРВІС /54030, АДРЕСА_2, / заборгованість в сумі 1000,00 грн.

Видати наказ.

Рішення у відповідності зі ст.85 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Сторони, які беруть участь у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково у порядку і строки встановлені ст.93 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 04.09. 2015р.

Суддя Л.I. Васильєва