РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"02" вересня 2015 р. Справа № 903/11/14

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Юрчук М.І.

судді Демянчук Ю.Г. ,

судді Крейбух О.Г.

при секретарі судового засідання Новоселецький І.А.

за участю представників сторін:

позивача: представник ОСОБА_1;

відповідача: представник ОСОБА_2, представник ОСОБА_3

під час розгляду апеляційної скарги позивача на рішення господарського суду Волинської області від 11.06.15 у справі № 903/11/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод Термолітмаш"

до Публічного акціонерного товариства "Нововолинський ливарний завод"

про стягнення 848 129,60 грн.

ВСТАНОВИВ:

Розпорядженням в.о. голови Рівненського апеляційного господарського суду від 11.08.2015р. у зв'язку із перебуванням у відпустці судді Савченко Г.І. та відповідно до затверджених складів колегій, внесено зміни до складу колегії суддів, окрім заміни головуючого судді. У справі № 903/11/14 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Юрчук М.І., суддя Демянчук Ю.Г., суддя Крейбух О.Г.

Рішенням господарського суду Волинської області від 05.02.2014р. у справі №903/11/14 позов товариства з обмеженою відповідальністю "Термолітмаш" було задоволено частково: на суму 491646,27 грн., стягнуто з публічного акціонерного товариства "Нововолинський ливарний завод" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Термолітмаш" 450000грн. заборгованості, 27110 грн. 65 коп. пені, 14535 грн.62 коп. процентів річних, 9832,93 грн. витрат по сплаті судового збору, в решті позову відмовлено.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 07.04.2014р. рішення господарського суду Волинської області від 05.02.2014 року у справі №903/11/14 було скасовано, прийнято нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Постановою Вищого господарського суду України від 18.06.2014р. у справі № 903/11/14 рішення господарського суду Волинської області від 05.02.2014р., постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 07.04.2014р. скасовано, справу передано на новий розгляд до господарського суду Волинської області.

Зокрема у постанові від 18.06.2014р. Вищий господарський суд України зазначив, що в порушення вимог ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, виконання сторонами даних умов договору попередніми судовими інстанціями залишено без належної перевірки та з'ясування, як і питання, чи була здійснена позивачем передбачена договором модернізація шляхом переведення виготовленої дугової сталеплавильної печі ДСП-3 з електромеханічного регулятора потужності на електрогідравлічний та чи було досягнуто очікуваного сторонами економічного ефекту.

При цьому, попередні судові інстанції не урахували, що економічний ефект це різниця між результатами діяльності господарюючого суб'єкта та здійсненими для їх отримання витратами, спрямованими на зміну умов діяльності. Економічний ефект може бути позитивним або негативним. При цьому, позитивний економічний ефект настає в разі, коли результати діяльності підприємства (продукт у вартісному відображенні) перевищують витрати. Цей ефект є прибутком. Для його отримання необхідно розширення виробництва, його модернізація, або економія ресурсів на одиницю продукту, або й те, й інше.

Разом з тим, під економічним ефектом розуміють різницю між вихідною і досягнутою "абсолютною" (співвідношення результатів і витрат) економічною ефективністю економічної системи, що розглядається, щодо її зміни або зміни умов її функціонування.

Встановлення виду економічного ефекту та кількісний підрахунок цього ефекту потребують застосування спеціальних знань.

За змістом частини 1 статті 41 Господарського процесуального кодексу (ГПК) України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Під час нового розгляду іншим складом (головуючий суддя Якушева І.О.) господарського суду Волинської області була призначена інженерно-технічна експертиза (ухвала від 25.07.14р., а.с. 195, т.1), метою якої було з'ясування питань:

Чи було досягнуто економічного ефекту від модернізації дугової сталеплавильної печі ДСП-3 в порівнянні з іншими печами ДСП-3, які експлуатуються на електромеханічному регуляторі потужності на ПАТ Нововолинський ливарний завод?;

Якщо економічного ефекту від модернізації дугової сталеплавильної печі ДСП-3 було досягнуто, то за рахунок чого: а) за рахунок зниження електровитрат при розплавленні твердої шихти; б) за рахунок зниження витрачання електродів; в) за рахунок зниження часу плавки?;

Чи було здійснено ТОВ «Термолітмаш» передбачену договором модернізацію шляхом переведення дугової сталеплавильної печі ДСП-3 з електромеханічного регулятора потужності на електрогідравлічний?

Проведення експертизи доручено Незалежному інституту судових експертиз (м. Київ, вул. Маршала Тимошенка, 21, корпус 3, офіс 7). На час проведення експертизи до отримання висновку судового експерта провадження у справі зупинено.

14.05.15р. Незалежний інститут судових експертиз (а.с.50-58, т.2) надіслав на адресу господарського суду Волинської області повідомлення від 13.05.15р. про неможливість проведення такого виду експертизи.

Місцевим господарським судом поновлено провадження у справі та вирішено спір за наявними у справі письмовими доказами.

В порядку процесуального правонаступництва ТОВ «Термолітмаш» рішенням господарського суду Волинської області від 11.06.15р. у справі №903/11/14 було замінено процесуальним правонаступником - ТОВ "Завод "Термолітмаш". Цим же рішенням позивачу - ТОВ "Завод "Термолітмаш" - в позові відмовлено.

Під час розгляду апеляційної скарги судом апеляційної інстанції з'ясовано, що поставлена на підприємство відповідача дугова сталеплавильна піч ДСП-3 була вже укомплектована на момент поставки електрогідравлічним регулятором потужності. Будь-яких інших дій по модернізації дугової сталеплавильної печі ДСП-3 позивач після поставки на підприємство відповідача не здійснював. Зазначені обставини вказав у своєму усному поясненні представник позивача. Представники відповідача не заперечили проти таких доводів та обґрунтувань та їх підтвердили, про що відображено у протоколі судового засідання суду апеляційної інстанції 02.09.15р.

Таким чином питання Чи було здійснено ТОВ «Термолітмаш» передбачену договором модернізацію шляхом переведення дугової сталеплавильної печі ДСП-3 з електромеханічного регулятора потужності на електрогідравлічний? судом апеляційної інстанції з'ясовано, та не потребує спеціальних знань в інженерно-технічній галузі.

Разом з тим питання очікуваного сторонами економічного ефекту стосується спеціальних знань у фінансово-економічної галузі, і жодним чином не може бути віднесено до інженерно-технічної галузі, оскільки зареєстрованими Методиками проведення судових експертиз (починаючи з реєстраційного коду №10.0.01 і по №10.9.10) інженерно-технічною експертизою не здійснюється дослідження питань економічної категорії.

Висновок судового експерта у фінансово-економічній галузі у матеріалах справи відсутній.

З огляду на те, що в силу припису частини 1 статті 111-12 ГПК України вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи та враховуючи норми частини 2 статті 101 цього Кодексу, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що без спеціальних знань у фінансово-економічній галузі для вирішення питання наявності чи відсутності очікуваного сторонами економічного ефекту від проведеної модернізації дугової сталеплавильної печі ДСП-3 з електрогідравлічним регулятором потужності подальший розгляд апеляційної скарги неможливий.

На пропозицію Рівненського апеляційного господарського суду щодо надання своїх пропозицій по проведенню судової економічної експертизи клопотання надійшло лише від позивача, у якому він просить таку експертизу доручити провести Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз (79024, м. Львів, вул. Липинського, буд. 54), а на розгляд експертизи винести наступні питання:

- Чи було досягнуто економічного ефекту від модернізації дугової сталеплавильної печі ДСП-3 в порівнянні з іншими печами ДСП-3, які експлуатуються на електромеханічному регуляторі потужності на ПАТ Нововолинський ливарний завод?;

- Якщо економічного ефекту від модернізації дугової сталеплавильної печі ДСП-3 було досягнуто, то за рахунок чого:

а) за рахунок зниження електровитрат при розплавленні твердої шихти;

б) за рахунок зниження витрачання електродів;

в) за рахунок зниження часу плавки?

В усному клопотанні представник позивача оплату за проведення експертизи просить покласти на сторін порівну.

Представники відповідача в цілому не заперечивши проти проведення судової економічної експертизи та визначення експертної установи заперечили проти покладення оплати порівну на сторони за проведення експертизи, оскільки на підприємстві відсутні грошові кошти (навіть прибуття до суду у фінансовому плані є проблематичним), а також зазначили, що частина документів (як первинних бухгалтерських, так і пов'язаних із технологічними процесами плавки металу) були знищені або передані до архіву.

Рівненський апеляційний господарський суд розглянувши клопотання позивача щодо призначення судової економічної експертизи, заслухавши доводи представника в обґрунтування такого клопотання, пояснення та заперечення представників відповідача приходить до висновку про часткове задоволення згаданого клопотання в частині формулювання питання, запропонувавши його у новій редакції: "За рахунок чого було досягнуто економічного ефекту від модернізації дугової сталеплавильної печі ДСП-3?". Оскільки судовий експерт під час проведення судової експертизи може враховувати не лише критерії отримання (чи не отримання) економічного ефекту за рахунок зниження електровитрат при розплавленні твердої шихти; за рахунок зниження витрачання електродів; за рахунок зниження часу плавки, але й врахувати інші чинники, у тому числі і критерії, які визначені додатковою угодою №3 від 07.02.11р. - пониження енерговитрат при розплавленні твердої шихти (термін "електровитрати" і термін "енерговитрати" не є тотожними).

Представники сторін не заперечили.

Разом з тим суд апеляційної інстанції вважає, що оплата за проведення експертизи має бути покладена на позивача як ініціатора позовних вимог та ініціатора заявленого клопотання по проведенню судової експертизи, а також із метою недопущення зволікання із оплатою або взагалі не проведення оплати іншою стороною, що може призвести до відмови у проведенні експертизи. У подальшому розподіл витрат, у тому числі суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертиз провести на підставі статті 49 ГПК України.

Представник позивача погодився.

За таких обставин у даній справі Рівненським апеляційним господарським судом призначається судова економічна експертиза.

Керуючись ст. 41, 86, 99, 101 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Призначити у справі № 903/11/14 судову економічну експертизу.

2. Проведення експертизи доручити Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз (79024, м. Львів, вул. Липинського, буд. 54).

3. На вирішення судової економічної експертизи поставити такі питання:

3.1. Чи було досягнуто економічного ефекту від модернізації дугової сталеплавильної печі ДСП-3 в порівнянні з іншими печами ДСП-3, які експлуатуються на електромеханічному регуляторі потужності на ПАТ Нововолинський ливарний завод?

3.2. За рахунок чого було досягнуто економічного ефекту від модернізації дугової сталеплавильної печі ДСП-3?

4. Попередити судового експерта (судових експертів) про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 Кримінального кодексу України за дачу завідомо неправдивого висновку або відмову від дачі висновку, за відмову без поважних причин від виконання обовязків.

5. Оплату за проведення судової економічної експертизи покласти на позивача - ТОВ "Завод Термолітмаш".

6. Експертний висновок направити на адресу Рівненського апеляційного господарського суду (33001, м.Рівне, вул.Яворницького, 59).

Головуючий суддя Юрчук М.І.

Суддя Демянчук Ю.Г.

Суддя Крейбух О.Г.