ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.2015 року Справа № 904/2737/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Євстигнеєва О.С.- доповідача,

суддів: Бахмат Р.М., Науменка І.М.

при секретарі: Назаренко С.Г.

за участю представників:

позивача: Юрченко В.О. - предст., дов. №142 від 05.08.2015 року

відповідача: не явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Агро плюс 2006» (с. Тимошівка Черкаської області) на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.06.2015р. у справі №904/2737/15

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю «Агро плюс 2006» (с. Тимошівка Черкаської області)

до: товариства з обмеженою відповідальністю «ГСМ Центр Україна» (м. Павлоград Дніпропетровської області)

про: стягнення 169059,00 грн. попередньої оплати за договором поставки нафтопродуктів

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 11 червня 2015 року (підписано 15.06.2015р.) у справі №904/2737/15 (суддя Петренко Н.Е.) з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 26.05.2015р. відмовлено у позові товариства з обмеженою відповідальністю «Агро плюс 2006» (с. Тимошівка Черкаської області) до товариства з обмеженою відповідальністю «ГСМ Центр Україна» (м. Павлоград Дніпропетровської області) про стягнення 169059,00 грн. попередньої оплати за договором поставки нафтопродуктів №010814 від 01.08.2014р.

Позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Агро плюс 2006», не погодившись із рішенням суду, подав апеляційну скаргу, у якій просить рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.06.2015 року у справі №904/2737/15 скасувати і прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги. Скаржник вважає, що зазначене рішення було винесено з порушенням норм матеріального і процесуального права та з неповним дослідженням всіх матеріалів справи. Судом першої інстанції не було звернуто увагу на те, що відповідач не надав докази поставки товару.

Відповідач - товариства з обмеженою відповідальністю «ГСМ Центр Україна» відзив на апеляційну скаргу не надав, представник відповідача двічі на виклик суду у судове засідання не явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце проведення судового засідання (повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення №29710720). Беручи до уваги, що неявка представника відповідача не перешкоджає перегляду справи по суті, матеріли справи є достатніми для її розгляду, справа переглядалася без участі представника відповідача за наявними у справі матеріалами.

Розпорядженням голови суду від 07.09.2015р. №841 у зв'язку із відпусткою судді Кощеєва І.М. - члена постійно діючої колегії суддів, справу було передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Євстигнеєв О.С., судді: Бахмат Р.М., Науменко І.М.

У судовому засіданні була оголошена вступна та резолютивна частини постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Вислухавши представника позивача, переглянувши матеріали справи, Дніпропетровський апеляційний господарський суд встановив, що між товариством з обмеженою відповідальністю «ГСМ Центр Україна» (постачальник) і товариством з обмеженою відповідальністю «Агро плюс 2006» (покупець) 01.08.2014р. було укладено договір поставки нафтопродуктів №010814, за яким постачальник зобов'язався забезпечити поставку у погодженні строки на підставі письмових заявок покупця, а покупець зобов'язався прийняти і оплатити на умовах, які викладені в договорі, нафтопродукти (надалі товар), асортимент, кількість і ціна, яких вказуються у видаткових накладних.

Відповідно до п. 3.1. договору покупець здійснює оплату поставки товару шляхом безготівкового рахунку, на підставі рахунку, який надає постачальник.

Датою оплати вважається дата зарахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника (п. 3.2.).

Пунктами 6.1. та 6.2. договору встановлено, що договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2014р., а в частині розрахунків до їх повного виконання. У випадку, якщо за один календарний місяць до закінчення строку дії договору жодна з сторін не попередить другу про його розірвання, договір вважається пролонгованим на той же строк, на тих же умовах.

В матеріалах справи відсутня відповідна заява про розірвання договору, сторони не заперечують, що поставка товару була здійснена саме на виконання зазначеного договору (позовна заява, відзив на позовну заяву, апеляційна скарга).

На прохання позивача відповідачем було здійснено поставку нафтопродуктів, за наслідком чого позивачем було виставлено рахунок №31 від 13.02.2015р. В цей же день позивачем згідно рахунку за дизельне паливо було перераховано відповідачу 176209,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №4 від 13.02.2015р.

02.03.2015р. за №42 позивачем на адресу відповідача була направлена претензія з вимогою повернути сплачені грошові кошти, у зв'язку з неналежною якістю дизельного пального і повернення його відповідачу.

У відповідь на претензію ТОВ «ГСМ Центр Україна» листом №23/03 від 23.03.2015р. вказало, що враховуючи відсутність доказів неналежної якості товару претензія є такою, що не підлягає задоволенню. Крім того, посилаючись на п. 4.3. і п. 4.7. укладеного договору, відповідач вказав, що позивач, у зв'язку з безпідставним неприйняттям оплаченого дизельного палива, зобов'язаний відшкодувати 7150,00 грн., які складаються з 500,00 грн. штрафу та 6650,00 грн. вартості послуг перевізника. З метою врегулювання ситуації на підставі ст. 601 ЦК України відповідач заявив про зарахування зустрічних однорідних вимог в сумі 7150,00 грн., припинення грошових зобов'язань ТОВ «Агро плюс 2006» перед ТОВ «ГСМ Центр Україна» та часткове припинення грошових зобов'язань ТОВ «ГСМ Центр Україна» перед ТОВ «Агро плюс 2006» на суму 7150,00 грн. За вирахуванням цієї суми сума грошових коштів, яка підлягає поверненню ТОВ «Агро плюс 2006» становить 169059,00 грн. До листа відповідач додав підписаний ним акт про зарахування зустрічних однорідних вимог.

Відправка листа з додатками на адресу позивача підтверджується копією фіскального чеку і описом вкладення у цінний лист від 23.03.2015р.

Позивач не надав відповіді на лист відповідача та звернувся з позовом про стягнення з відповідача 176209,00 грн., сплачених за поставку товару. В подальшому заявою про зменшення позовних вимог від 26.05.2015р. позивач зменшив суму позовних вимог і просив стягнути 169059,00 грн. При цьому позивач вказав, що акт про зарахування зустрічних позовних вимог був направлений йому відповідачем після направлення позовної заяви.

Відповідно до ч.1, ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Зокрема, за п. 1 ч. 2. ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є: договори та інші правочини.

Зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (п.1 ст. 628 ЦК України).

Обов'язковість договору для виконання сторонами встановлена ст. 629 Цивільного кодексу України.

Згідно з приписами ст.ст. 525, 526 ЦК України та ст. 193 ГК України цивільні та господарські зобов'язання мають бути виконані належним чином і у встановлений договором строк, а одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно ч. 1 ст. 712 ЦК України та ч. 1 ст.265 ГК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не впливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Частиною 1 ст. 673 ЦК України визначено, що продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу.

Якщо законом встановлено вимоги щодо якості товару, продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, який відповідає цим вимогам (ч. 4 ст. 673 ЦК України).

Приписами ч. 2 ст. 678 ЦК України передбачено, що у разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов'язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з'явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором:

1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми;

2) вимагати заміни товару.

За умовами договору, а саме п. 1.3. якість ГСМ, що поставляється повинна відповідати діючим ДСТУ і у випадках, передбачених діючим законодавством, супроводжуватися паспортами якості та/або сертифікатами відповідності заводу-виготовлювача.

Товар вважається переданим постачальником і прийнятим покупцем по якості згідно технічних умов і інших нормативно-технічних актів (п. 2.3. договору).

Сторонами визначено, що покупець здійснює прийом товару по кількості і якості у відповідності з умовами Інструкції «Про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України», яка затверджена наказом Міністерства палива і енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту і зв'язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики №281/171/578/155 від 20.05.2008р. (п. 2.4. договору).

При цьому, п. 2.6. договору встановлено, що при недотриманні покупцем умов п.п. 2.4-2.5. договору вимоги покупця по невідповідності кількості і якості товару умовам договору, задоволенню не підлягають.

Сторони також узгодили в п. 4.10. договору, що претензії по поставленому товару по кількості (при поставці товару на умовах ЕХW) і якості пред'являються постачальнику, а по кількості при поставці товару на умовах СРТ -вантажовідправнику (відправнику)…При цьому покупець до претензії в обов'язковому порядку прикладає акт експертизи відповідної Торгово-Промислової Палати про невідповідність кількості і якості прийнятого товару. Без такого акту експертизи відповідної Торгово-Промислової Палати претензії покупця по кількості або якості не розглядаються. Проведення експертизи по кількості та якості прийнятих позивачем нафтопродуктів, при виявленні недостач або невідповідності якості товару відповідної Торгово-Промислової Палати, є обов'язковим і проводитися за рахунок позивача.

Господарський суд правильно звернув увагу на те, що передбачена умовами договору експертиза позивачем не проводилася

Варто також звернути увагу на те, що приведена в умовах договору інструкція №281/171/578/155 від 20.05.2008р. у більшій мірі застосовується до відносин підприємств з приймання нафтопродуктів по кількості, що вбачається з п. 5.1.1. загальних положень розділу 5.Порядок приймання нафти і нафтопродуктів.

Єдиний порядок організації та проведення робіт, пов'язаних з контролюванням якості товарної нафти (далі - нафта) та нафтопродуктів під час їх приймання, зберігання, транспортування та відпуску встановлений Інструкцією з контролювання якості нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України., затвердженою наказом Мінпаливенерго України, Держспоживстандарту України 04.06.2007р. N 271/121 і зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 04.07. 2007р. за N 762/14029.

В загальних положеннях Інструкції визначено, що вона поширюється на всі групи, класи, типи і види нафти та типи, марки і види нафтопродуктів,а вимоги цієї Інструкції є обов'язковими для всіх підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності (далі - підприємства), які займаються хоча б одним із таких видів діяльності, як зберігання, транспортування та відпуск нафти і нафтопродуктів, а також органів виконавчої влади.

Порядок контролювання якості під час приймання нафти та/або нафтопродуктів наведений в розділі 6.1. Інструкції.

Згідно п.6.1.3 наведеної Інструкції, у разі виявлення будь-яких порушень під час огляду транспортних засобів і тари, що надійшли, та перевірки супровідних документів і якості доставлених нафти та/або нафтопродуктів товарний оператор або інша відповідальна особа зобов'язаний повідомити про це негайно керівника підприємства або вповноважену ним особу.

За відсутності паспорта якості допускається приймання нафти та/або нафтопродукту лише до окремих зачищених резервуарів або на залишок однойменного нафтопродукту після встановлення відповідності його якості вимогам нормативних документів на підставі результатів лабораторних випробувань.

Пунктами 6.1.4. і 6.1.6 Інструкції встановлено, що перед прийманням нафти та/або нафтопродукту необхідно:

- відібрати точкові проби з транспортного засобу і скласти сукупну пробу у відповідності до вимог ДСТУ 4488 та розділу 4.2 цієї Інструкції для проведення приймально-здавальних і контрольних випробувань;

- перевірити у пробах нафтопродуктів (візуально) наявність води і механічних домішок;

- зареєструвати відібрану сукупну пробу нафти та/або нафтопродукту в журналі реєстрації проб за формою N 3-НК і провести приймально-здавальні випробування;

- порівняти дані приймально-здавальних випробувань з даними паспорта якості вантажовідправника і, у разі відсутності розбіжностей, надати дозвіл на зливання нафти та/або нафтопродукту;

- записати до паспортів якості вантажовідправника і журналу реєстрації проб номери транспортних засобів, якими доставлено нафту або нафтопродукти, а також номери резервуарів, до яких їх злито.

Після зливання нафтопродукту в резервуар на залишок нафтопродукту тієї самої марки після двогодинного відстоювання відібрати сукупну пробу і провести контрольні випробування. Випробування проводяться з метою уникнення випадків псування якості нафтопродуктів у процесі їх перекачування технологічними трубопроводами.

У разі встановлення невідповідності якості нафти та/або нафтопродуктів, що надійшли, вимогам нормативних документів вантажоодержувач зупиняє подальше приймання і складає акт, у якому зазначає кількість нестандартної продукції і перелік показників якості, згідно з якими встановлено невідповідність якості вимогам нормативних документів. Допускається, до приїзду представника вантажовідправника, приймання нафти та/або нафтопродукту, які за якістю не відповідають вимогам нормативних документів, до окремих зачищених резервуарів (за наявності акта на зачищення резервуара) (п. 6.1.6).

Згідно п. 6.1.7 Інструкції, у разі встановлення невідповідності якості нафти та/або нафтопродукту вантажоодержувач зобов'язаний:

- забезпечити умови збереження нестандартних нафти та/або нафтопродуктів, які дають змогу запобігти погіршенню якості і можливості змішування з іншими однорідними продуктами;

- викликати для участі в прийманні нафти або нафтопродуктів і складанні двостороннього акта представника виробника (вантажовідправника, постачальника) телеграмою за формою N 13-НК..

Пунктом 6.1.15. Інструкції встановлено, що для участі в прийманні нафти та/або нафтопродуктів за якістю мають призначатись особи, компетентні за родом діяльності, освітою, досвідом роботи з питань контролювання їх якості.

Особи, які залучаються вантажоодержувачем для участі в прийманні нафти та/або нафтопродуктів за якістю, зобов'язані суворо дотримуватись вимог цієї Інструкції, нормативних документів, умов договорів, на підставі яких здійснювалось їх постачання, а також засвідчувати власним підписом лише факти, установлені за їх участю. Запис в акті даних, що не встановлено безпосередньо учасниками приймання, не допускається. Приймання продукту проводиться за обов'язковою участю матеріально відповідальної особи підприємства-вантажоодержувача (п. 6.1.17 Інструкції).

Для визначення фактичної якості нафти та/або нафтопродукту здійснюється відбирання проб у відповідності до вимог ДСТУ 4488. Сукупні проби поділяються на три частини, що опечатуються або пломбуються і споряджаються етикетками з підписами осіб, які брали участь у їх відбиранні. Про відбирання проб складається акт за підписами всіх осіб, які брали у цьому участь. Перша (для випробувань в обсязі контрольних випробувань) і друга (арбітражна) проби направляються до акредитованої (атестованої) у встановленому порядку випробувальної лабораторії для випробувань на відповідність якості нафти та/або нафтопродукту вимогам нормативного документа, а третя (арбітражна) - залишається на підприємстві (п. 6.1.18. Інструкції).

Згідно п. 6.1.19 Інструкції за даними результатів випробувань складається акт приймання продукції за якістю (у день завершення приймання) за формою N 14-НК, у якому має бути вказано: назва вантажоодержувача нафти та/або нафтопродукту і його місцезнаходження; номер і дата складання акта, місце приймання нафти та/або нафтопродукту, час початку і завершення приймання. У разі, коли приймання здійснено з порушенням термінів, в акті зазначається причина затримки і час її виникнення; прізвище, ім'я та по батькові осіб, які брали участь у прийманні нафти та/або нафтопродукту за якістю, місце їх роботи, посади, дата і номер довіреності (доручення) представника на приймання продукції за якістю, а також довідка про ознайомлення цих осіб з порядком приймання продукції, установленим цією Інструкцією; найменування і місцезнаходження вантажовідправника; дата і номер телеграми про виклик представника вантажовідправника; номер і дата договору про поставку нафти та/або нафтопродуктів, рахунку-фактури, транспортного документа (накладної, коносамента тощо) і паспорта якості; дата надходження нафти та/або нафтопродукту до станції призначення, час видачі вантажоодержувачу вантажу органом транспорту, час відкриття опломбованих транспортних засобів; номер і дата складання комерційного акта, якщо такий складено під час отримання нафти та/або нафтопродуктів від органів транспорту; умови зберігання нафти та/або нафтопродуктів на складі вантажоодержувача до складання акта; стан тари на момент огляду, стан зовнішнього маркування тари, а також кількість (маса) нестандартної продукції; за чиїми пломбами (ЗПП вантажовідправника чи транспортувальника) відвантажено й отримано нафту та/або нафтопродукти, їх справність, наявність відтисків, відповідність фактичних відтисків на пломбах відтискам, зазначеним у транспортних документах; відомості про відбирання проб нафти та/або нафтопродуктів, номер і дата акта відбирання проб і надання проб до відповідної випробувальної лабораторії на випробування; номер і назва нормативних документів, згідно з якими здійснювалось контролювання якості нафти та/або нафтопродуктів; висновки випробувальної лабораторії щодо можливості доведення до відповідної якості (виправлення) нафтопродукту або переведення його до іншої марки з посиланням на нормативний документ; інші відомості, які на думку осіб, що беруть участь у прийманні нафти та/або нафтопродуктів за якістю, необхідно зазначити в акті.

Акт приймання нафтопродуктів за якістю за формою N 14-НК підписується всіма особами, які брали участь у прийманні нафти та/або нафтопродуктів за якістю (п. 6.1.20 Інструкції).

Наведені вимоги Інструкції під час перевірки поставленого товару на якість сторонами не дотримані. Позивач вказав, що самостійно здійснював перевірку, натомість результатів перевірки не надав.

Слід зазначити, що за пунктом 6.1.14 Інструкції у разі неприбуття представника вантажовідправника за викликом вантажоодержувача у зазначений термін приймання нафти та/або нафтопродуктів відбувається за участю представника незалежного експертного підприємства, якщо таке погоджене в договорі поставки (або іншому договорі). У разі, якщо незалежного експертного підприємства у договорі поставки (або іншому договорі) не зазначено, приймання нафти або нафтопродукту здійснюється самостійно. Випробування на відповідність показників якості вимогам нормативного документа на нафту та/або нафтопродукти виконуються в акредитованій або атестованій у встановленому порядку випробувальній лабораторії.

Оскільки, як вже було наведено вище п. 4.10 договору сторони передбачили експертизу відповідної Торгово-Промислової Палати здійснена позивачем перевірка є незаконною, такою, що була проведена в порушення визначених сторонами умов договору та наведеної Інструкції.

За наведених обставин, колегія суддів Дніпропетровського апеляційного господарського суду вважає, що господарським судом Дніпропетровської області правильно був зроблений висновок про недоведеність позивачем на вимогу ст.ст. 33, 34 ГПК України обставин щодо неякісної поставки товару.

Посилання ж позивача на відсутність доказів поставки товару не можуть бути підставою скасування рішення, оскільки сам позивач в позовній заяві вказав, що здійснював самостійну перевірку поставленого товару. Крім того, позивач в апеляційній скарзі фактично змінив підстави заявленого позову: з поставки продукції неналежної якості на не поставку продукції.

Вимоги позивача про повернення передплати за непоставлену продукцію у місцевому господарському суді не розглядалися і тому в силу ч.3 ст.101 ГПК України не можуть розглядатися в апеляційному господарському суді.

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного господарського суду дійшла до висновку, що оскаржуване рішення суду першої інстанції було прийнято при дослідженні всіх обставин справи із правильним застосуванням норм матеріального права, а отже підстав для зміни чи скасування рішення не вбачається.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 103-105 ГПК України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Агро плюс 2006» (с. Тимошівка Черкаської області) залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11 червня 2015 року у справі №904/2737/15 залишити без зміни.

(постанова виготовлена у повному обсязі 09.09.2015 року)

Головуючий суддя: О.С.Євстигнеєв

Судді: Р.М.Бахмат

І.М.Науменко