номер провадження справи 11/131/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.09.2015 Справа № 908/3869/15

За позовом ОСОБА_1 акціонерного товариства ОСОБА_2 банк «ПРИВАТБАНК» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50; адреса для листування: 49027, м. Дніпропетровськ, а/с 1800)

до Товариство з обмеженою відповідальністю «МІКС-ТРЕЙД» (вул. Макаренка, буд. 9, м. Запоріжжя, Запорізька область, 69032)

про стягнення 9756,42 грн.

Суддя Давиденко І.В.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_3 представник за довіреністю № 3999-О від 03.10.13.

Від відповідача: не зявився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Запорізької області 30.06.15. надійшла позовна заява ОСОБА_1 акціонерного товариства ОСОБА_2 банк «ПриватБанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «МІКС-ТРЕЙД» про стягнення 9756,42 грн. заборгованості, з яких: 8052,54 грн. заборгованості за кредитом, 864,30 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 693,96 грн. пені за несвоєчасність виконання зобовязань за Договором та 145,62 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач в порушення умов Договору та вимог чинного законодавства України не виконав свої зобовязання перед позивачем по сплаті наданого кредиту, внаслідок чого у Товариства з обмеженою відповідальністю «МІКС-ТРЕЙД» виникла заборгованість.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 30.06.15. порушено провадження у справі № 908/3869/15, справі присвоєно номер провадження 11/131/15, розгляд справи призначено на 07.08.15. о 12-20.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 23.07.15. у справі № 908/3869/15 на підставі ст. 20 Господарського процесуального кодексу України суддею Гончаренко С.А. здійснено самовідвід.

Відповідно до ч. 3 ст. 2-1 Господарського процесуального кодексу України, Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України № 30 від 26.11.10., у звязку із самовідоводом судді Гончаренко С.А., справу № 908/3869/15 передано на розгляд судді Давиденко І.В.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 27.07.15. справу № 908/3869/15 суддею Давиденко І.В. прийнято до свого провадження, присвоєно їй номер провадження 11/131/15-19/128/15, розгляд справи призначено на 07.08.15. о 12-20.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 07.08.15. розгляд справи № 908/3869/15 на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України відкладено на 01.09.15. о 15-30.

Представник позивача в судовому засіданні 01.09.15. підтримав позовні вимоги, просив суд позов ОСОБА_1 акціонерного товариства ОСОБА_2 банк «ПРИВАТБАНК» задовольнити повністю.

Представник відповідача в судові засідання 07.08.15. та 01.09.15. не зявлявся, письмовий відзив на позовну заяву суду не подавав, про поважні причини неявки суд не повідомляв, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

Відповідно до пунктів 3.9.1 та 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» № 18 від 26.12.11. зазначено, що в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Таким чином, відповідач вважається належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи і його неявка не перешкоджає вирішенню даного спору.

За результатами дослідження доказів, наявних в матеріалах справи, суд у нарадчій кімнаті, у відповідності до ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, ухвалив рішення у справі № 908/3869/15.

Розглянувши подані матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

28.01.14. Товариством з обмеженою відповідальністю «МІКС-ТРЕЙД» подано Публічному акціонерному товариству ОСОБА_2 банк «ПРИВАТБАНК» заяву про відкриття поточного рахунку (далі Заява) в Публічному акціонерному товаристві ОСОБА_2 банк «ПРИВАТБАНК» (далі ОСОБА_2).

Відповідно до вказаної вище Заяви, ОСОБА_2 за наявності вільних грошових коштів здійснює обслуговування кредитного ліміту клієнта за рахунок кредитних коштів в межах ліміту, про розмір якого банк сповіщає клієнта на свій розсуд в письмовій формі або через встановлені засоби електронного звязку Банку та Клієнта. Порядок встановлення, зміни ліміту, погашення заборгованості та розмір процентної ставки за користування кредитним лімітом регламентується Умовами та Правилами надання банківських послуг (далі Умови) та Тарифами банку, розміщеними в мережі Інтернет на сайті www.privatbank.ua, які разом з даною анкетою (заявою) складають Договір банківського обслуговування.

Позивач вказує на те, що Умови та правила надання банківських послуг (надалі Умови) та ОСОБА_3 банку, розміщені в мережі Інтернет на сайті www.privatbank.ua, разом із заявою складають Договір банківського обслуговування № б/н від 28.01.14.

Відповідно до п. 3.2.1.1.16 Умов передбачено, що при укладенні договорів та угод, або здійсненні інших дій, які свідчать про приєднання Клієнта до цих Умов (або у формі Заяви про відкриття поточного рахунку або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк або в іншій формі), ОСОБА_2 та Клієнт допускають використання підписів Клієнта у вигляді електронно-цифрового підпису та/або підтвердження через пароль, направлений банком через верифікований номер телефону. Підписання договорів та угод таким чином прирівнюється до їх укладення у письмовій формі.

Пунктом 3.2.1.1.1 Умов встановлено, що кредитний ліміт на поточний рахунок Клієнта надається на поповнення обігових коштів та здійснення поточних платежів Клієнта, в межах кредитного ліміту. Про розмір ліміту ОСОБА_2 повідомляє Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного звязку Банка та Клієнта.

Відповідно до приписів п. 3.2.1.1.3 Умов передбачено, що кредит надається в обмін на зобовязання Клієнта щодо його повернення, сплаті процентів та винагороди.

Ліміт може бути змінений Банком в односторонньому порядку, передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами Банку. Підписавши Угоду, Клієнт висловлює свою згоду на те, що зміна Ліміту проводиться банком в односторонньому порядку шляхом повідомлення Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного звязку Банку і Клієнта (система клієнт-банк, Інтернет клієнт банк, sms - повідомлення або інших) (п. 3.2.1.1.6 Умов).

Згідно з п. 3.2.1.1.8 Умов передбачено, що проведення платежів Клієнта у порядку обслуговування кредитного ліміту проводиться Банком протягом одного року з моменту підписання Угоди про приєднання Клієнта до «Умов і правил надання банківських послуг» (або у формі Заяви про відкриття поточного рахунку).

Пунктом 3.2.1.6.1 Умов визначено, що обслуговування кредитного ліміту на поточному рахунку клієнта здійснюється з моменту подачі Клієнтом до Банку Заяви на приєднання до «Умов та правил надання банківських послуг» (або у формі Заяви про відкриття поточного рахунку) та/або з моменту надання Клієнтом розрахункових документів на використання коштів у рамках кредитного ліміту в межах визначеної суми, та діє в обсязі перерахованих коштів до повного виконання зобовязань сторонами.

Як зазначено позивачем, ОСОБА_1 акціонерне товариство ОСОБА_2 банк «ПРИВАТБАНК» свої зобовязання за Договором виконало в повному обсязі, надавши Товариству з обмеженою відповідальністю «МІКС-ТРЕЙД» кредитний ліміт в розмірі 10000,00 грн., що підтверджується довідкою з рахунку відповідача.

Відповідно до п. 3.2.1.2.3.4. Умов, Банк має право при порушенні Клієнтом будь-якого із зобовязань, передбаченого Умовами, змінити умови кредитування вимагати від Клієнта дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобовязань за кредитом в повному обсязі шляхом направлення повідомлення.

Позивачем на адресу відповідача було надіслано лист-претензію № E0209ZPC0O0OI від 18.02.15. про погашення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 17952,54 грн., 425,89 грн. відсотків за користування кредитом, 73,15 грн. комісії за користування кредитом, 250,43 грн. пені, про що свідчить опис вкладення, список згрупованих поштових відправлень № 1230 та фіскальний чек № 7345 від 21.03.15., належним чином завірені копії яких містяться в матеріалах справи.

В матеріалах справи відсутня відповідь Товариству з обмеженою відповідальністю «МІКС-ТРЕЙД» на вказаний вище лист-претензію ОСОБА_1 акціонерного товариства ОСОБА_2 банк «ПРИВАТБАНК», а також докази погашення заборгованості.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач вказує на те, що відповідачем не сплачено заборгованість по кредиту, чим порушено умови Договору банківського обслуговування № б/н від 28.01.14. та вимоги чинного законодавства України, в звязку з чим заборгованість відповідача перед позивачем станом на день звернення позивача до суду з даним позовом склала 9756,42 грн., з яких: 8052,54 грн. заборгованості за кредитом, 864,30 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 693,96 грн. пені за несвоєчасність виконання зобовязань, 145,62 грн. заборгованості з комісії.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України зазначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Як визначено абзацом 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України вказано, що до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України зазначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Статтею 629 Цивільного кодексу України закріплено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 1066 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Відповідно до ч. 1 ст. 1067 Цивільного кодексу України, договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами.

За приписами ст. 1069 Цивільного кодексу України, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов'язки сторін, пов'язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ст. 1046 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Матеріали справи свідчать, що позивач належним чином виконав свої зобовязання шляхом надання Позичальнику грошові кошти у вигляді кредитного ліміту, загальною сумою 10000,00 грн., про що свідчать банківські виписки з рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «МІКС-ТРЕЙД» та розрахунок заборгованості за період з 28.01.14. по 25.03.15., які містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідач, в порушення умов Договору банківського обслуговування № б/н від 28.01.14., заборгованість за кредитом не сплатив, внаслідок чого, борг Товариства з обмеженою відповідальністю «МІКС-ТРЕЙД» перед позивачем за Договором становить 8052,54 грн.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказів повної оплати заборгованості, про яку заявлено в позовній заяві, відповідачем до матеріалів справи не надано.

Таким чином, суд дійшов висновку, що вимоги ОСОБА_1 акціонерного товариства ОСОБА_2 банк «ПРИВАТБАНК» в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «МІКС-ТРЕЙД» 8052,54 грн. заборгованості по кредиту є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача відсотків за користування кредитом в розмірі 864,30 грн., пені в розмірі 693,96 грн. та комісії за користування кредитом в розмірі 145,62 грн., суд зазначає наступне:

Пунктом 3.2.1.4 Умов встановлений порядок розрахунків, згідно з яким за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку Клієнта при закритті банківського дня Клієнт сплачує відсотки, виходячи з відсоткової ставки, розмір якої залежить від строку користування кредитом (диференційована відсоткова ставка). Порядок розрахунку відсотків є наступним:

За період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати його обнуління в одну з дат з наступного 20-го до 25-го числа місяця (надалі - «період, в який дебетове сальдо підлягає обнулінню»), розрахунок відсотків здійснюється за відсотковою ставкою в розмірі 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості

При не обнулюванні дебетового сальдо протягом 90 днів з останньої дати періоду, в якому воно підлягало обнулюванню, Клієнт виплачує Банку за користування кредитом відсотки в розмірі 36% річних, починаючи з останньої дати «періоду», в якому дебетове сальдо підлягає обнулінні.

В разі непогашення кредиту протягом 90 днів з дати закінчення періоду, за який дебетове сальдо підлягало обнулюванні, починаючи з 91-го дня після закінчення «періоду», кредит вважається простроченим, а грошові зобовязання Клієнта щодо погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні Клієнтом будь-якого з грошових зобовязань Клієнт сплачує Банку відсотки за користування кредитом в розмірі 56 % річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У випадку порушення клієнтом будь-якого з грошових зобовязань та при реалізації права Банку на встановлення іншого строку повернення кредиту, передбаченого Умовами та правилами надання Банківських послуг, Клієнт виплачує Банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочки. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобовязань.

Розрахунок відсотків за користування кредитом здійснюється щодня, починаючи з дати виникнення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Розрахунок процентів здійснюється до повного погашення заборгованості по кредиту, на суму залишку по кредиту. Нарахування процентів здійснюється в дату сплати.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, з матеріалів справи вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «МІКС-ТРЕЙД» припустився прострочки оплати кредиту більше ніж 90 днів, в звязку з чим відповідачу ОСОБА_1 акціонерним товариством ОСОБА_2 банк «ПРИВАТБАНК» всього було нараховано та ним не сплачено 864,30 грн. відсотків за користування кредитом.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача 864,30 грн. відсотків за користування кредитом є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Крім того, в звязку з тим, що відповідач припустився прострочення по платежах, позивач на підставі п.п. 3.2.1.5.1 Умов просить суд стягнути з відповідача 145,62 грн. комісії за користування кредитом та 693,96 грн. пені за несвоєчасне виконання зобовязання за Договором.

Згідно з п.п. 3.2.1.5.1, 3.2.1.5.4 Умов передбачено, що при порушенні Клієнтом будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених Умовами п.п. 3.2.1.2.2.2, 3.2.1.4.1, 3.2.1.4.2, 3.2.1.4.3, термінів повернення кредиту, передбачених п.п. 3.2.1.1.8, 3.2.1.2.2.3, 3.18.2.3.4, винагороди, передбаченого п.п. 3.2.1.2.2.5, 3.2.1.4.4, 3.2.1.4.5, 3.2.1.4.6 Клієнт сплачує Банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. А в разі реалізації Банком права на встановлення іншого строку повернення кредиту, Клієнт сплачує Банку пеню у розмірі, зазначеному в п. 3.2.1.4.1.3. від суми заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється у гривні. Нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань, передбаченої п.п. 3.2.1.5.1., 3.2.1.5.2., 3.2.1.5.3, здійснюється протягом 3 (трьох) років з дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконано Клієнтом.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 2 ст. 551 Цивільного кодексу України визначено, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до п. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Пунктом 1 ст. 216 Господарського кодексу України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно п. 1 ст. 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Враховуючи вищевикладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 693,96 грн. пені за несвоєчасне виконання зобовязання за Договором та 145,62 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 акціонерного товариства ОСОБА_2 банк «ПРИВАТБАНК» є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються відповідача.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 акціонерного товариства ОСОБА_2 банк «ПРИВАТБАНК» задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «МІКС-ТРЕЙД» (69032, м. Запоріжжя, вул. Макаренка, буд. 9, ) на користь ОСОБА_1 акціонерного товариства ОСОБА_2 «ПРИВАТБАНК» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, адреса для листування: 49027, м. Дніпропетровськ, а/с 1800, ) 8052 (вісім тисяч пятдесят дві) грн. 54 коп. заборгованості за кредитом, 864 (вісімсот шістдесят чотири) грн. 30 коп. заборгованості по процентам за користування кредитом, 693 (шістсот девяносто три) грн. 96 коп. пені за несвоєчасне виконання зобовязання за Договором, 145 (сто сорок пять) грн. 62 коп. комісії за користування кредитом, 1827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору.

3. Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 03.09.15.

Суддя І.В. Давиденко