ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2015 року Справа № 913/40/13-г
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого:Удовиченка О.С.
суддів:Погребняка В.Я., Поліщука В.Ю.
розглянувши касаційну скаргу Державного підприємства "Северодонецька теплоелектроцентраль"

на постанову та на ухвалу Харківського апеляційного господарського суду від 26.05.2015 Господарського суду Харківської області від 11.03.2015

у справі№ 913/40/13-г господарського суду Харківської області
за заявою Публічного акціонерного товариства "Черкаське хімволокно"
доДержавного підприємства "Сєвєродонецька теплоелектроцентраль"
пробанкрутство
розпорядник майна Мучинський І.Д.
в судовому засіданні взяли участь представники :

НАК "Нафтогаз України" - Коболєва А.В., НАК "Нафтогаз" ДК Газ України - Мирутенко О.М., ПАТ "Луганськгаз" - Румянцеву О.С., ДП Сєвєродонецька ТЕЦ - Пальчик М.О.

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою господарського суду Луганської області від 03.01.2013 порушено провадження у справі про банкрутство Державного підприємства "Сєвєродонецька теплоелектроцентраль" (далі - ДП "Сєвєродонецька ТЕЦ") за процедурою, передбаченою ст.ст.7, 11 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції Закону України від 30.06.1999 N 784-XIV (далі - Закон).

Ухвалою господарського суду Луганської області від 18.02.2013 в підготовчому засіданні визнано грошові вимоги Публічного акціонерного товариства "Черкаське хімволокно" до ДП "Сєвєродонецька ТЕЦ", введено процедуру розпорядження майном, розпорядником майна призначено Мучінського І.Д.

Оголошення про порушення провадження у справі ДП "Сєвєродонецька ТЕЦ" опубліковано 27.03.2013.

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз" звернулося до господарського суду з заявою про визнання кредиторських вимог на суму 23 467 103, 59 грн. Зазначені вимоги обґрунтовані збитками у вигляді вартості неврахованого обсягу природного газу в кількості 6992101,92 м.куб., внаслідок внесення 21.09.2010 невстановленою особою недостовірних даних до вимірювального комплексу "Флоінек" комерційного вузла обліку природного газу боржника.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 30.01.2014 визнано вимоги кредиторів, зокрема, визнано вимоги Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз" (далі - ПАТ по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз") в повному обсязі в сумі 23 467 103,59 грн.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 23.04.2014 ухвалу господарського суду Луганської області від 30.01.2014 скасовано частково, у задоволенні вимог ПАТ по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз" в сумі 23 467 103,59 грн. відмовлено в повному обсязі, в іншій частині ухвалу господарського суду Луганської області від 30.01.2014 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 03.07.2014 постанову Донецького апеляційного господарського суду від 23.04.2014 у справі № 913/40/13-г та ухвалу господарського суду Луганської області від 30.01.2014 скасовано в частині розгляду кредиторських вимог Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз"; в цій частині справу передано на новий розгляд до господарського суду Луганської області.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції" та розпорядження Вищого господарського суду України від 02.09.2014 №28-р справу надіслано до господарського суду Харківської області.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 11.03.2015 (суддя Дзюба О.А.), яка залишена без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 26.05.2015 (колегія суддів: Фоміна В.О., Крестьянінов О.О., Шевель О.В.), заяву ПАТ по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз" з грошовими вимогами до боржника задоволено частково, визнано та включено до реєстру вимог кредиторів вимоги ПАТ по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз" до боржника в сумі 23442789,26 грн.

ДП "Северодонецька теплоелектроцентраль" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Харківського апеляційного господарського суду від 26.05.2015 та ухвалу господарського суду Харківської області від 11.03.2015, постановити нове рішення, яким відмовити у визнанні кредиторських вимог ПАТ по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз" у повному обсязі.

В обґрунтування касаційної скарги заявник посилається на порушення судом апеляційної інстанції при винесенні оскаржуваної постанови норм матеріального та процесуального права, зокрема:ст.23 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу", ст.11112 ГПК України.

Судова колегія, розглянувши наявні матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої та судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Так, судами зазначено, що постачання природного газу і послуги з його транспортування ґрунтуються на договорах, укладених між кредитором та боржником. Облік спожитого газу здійснюється комерційним вузлом обліку газу, що належить боржнику, - вимірювальним комплексом "Флоінек". При проведенні перевірки 28.02.2012 вузла обліку боржника представниками кредитора встановлено, що 21.09.2010 в програмовані параметри обчислювача "Флоінек" для розрахунку обсягів споживання природного газу внесено недостовірні дані внутрішнього діаметру 2-ої магістралі трубопроводу, по якій здійснюється подача природного газу до обладнання боржника, що призвело до несанкціонованого збільшення програмованого параметру на 50 мм, та відповідно до зменшення обчислення витрат природного газу. Зазначений факт зафіксовано шляхом складання акту №м-523 обстеження вузла обліку природного газу, який підписано керівником без заперечень.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, посилаючись на положення ст. 22 ЦК України, ст.ст. 1, 12, 19, 23 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу", п.п. 5.9 Правил обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання, зазначив, що матеріалами справи підтверджується матеріальна шкода (збитки), завдані кредитору споживанням боржником неврахованих обсягів природного газу, а, отже, вимоги кредитора підлягають визнанню та включенню до реєстру вимог кредиторів.

Відповідно до ч.1 ст.11112 ГПК України вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

Суд касаційної інстанції, скасовуючи судові рішення суду першої та апеляційної інстанції, зобов'язав суди визначити правосуб'єктність боржника та порядок, підстави та наслідки притягнення до відповідальності за порушення на ринку природного газу відповідно до Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу", встановити наявність чи відсутність складу делікту, а саме вини, збитків, протиправної поведінки боржника та причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, про які заявляє кредитор, установити розмір збитків, завданих саме протиправною поведінкою боржника.

Всупереч приписам Господарського процесуального кодексу України, судами не були належним чином з'ясовані у повному обсязі всі обставини справи та не були виконані вказівки, які містяться в постанові Вищого господарського суду України від 03.07.2014.

Відповідно до Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу", суб'єктами ринку природного газу є - власник природного газу, газодобувне, газорозподільне, газотранспортне підприємство (оператор), замовник, постачальник, споживач та інші фізичні або юридичні особи, відносини між якими встановлюються на підставі договорів. Споживач - юридична особа або фізична особа - підприємець, яка отримує природний газ відповідно до договору про постачання природного газу та використовує його як паливо або сировину.

Статтею 12 цього Закону визначено, що несанкціонованим відбором природного газу вважається відбір спричинений самовільним під'єднанням, споживанням природного газу з навмисно пошкодженими приладами його обліку або поза охопленням приладами обліку.

Відповідно до ч.2 ст.22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно ч.1 ст.224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

З огляду на положення статті 22 ЦК України та статті 224 ГК України для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

З матеріалів справи вбачається, що внесення змін до програмного забезпечення вимірювального комплексу "Флоінек" відбувалося на виконання вимог акту ПАТ "Луганськгаз" №П440 від 27.07.2010. Роботи з модернізації витратомірного комплексу обліку газу "Флоінек" здійснювалися на підставі договору від 07.09.10 №1/09-2010 між ДП "Сєвєродонецька ТЕЦ" та ТОВ "НВП АГАТ".(т.7 а.с.5). З матеріалів постанови про призначення судово-економічної експертизи у межах кримінальної справи №37/12/9049 вбачається, що співробітниками ТОВ "НВП АГАТ" 21.09.2010 здійснено заміну внутрішнього програмного забезпечення обчислювача, що забезпечує розрахунок витрати газу і формування звітів в штатних та позаштатних ситуаціях. При проведенні перевірки 28.02.2012 вузла обліку боржника представниками кредитора встановлено, що 21.09.2010 в програмовані параметри обчислювача "Флоінек" для розрахунку обсягів споживання природного газу внесено недостовірні дані внутрішнього діаметру 2-ої магістралі трубопроводу, у зв'язку з чим здійснено невірний розрахунок обсягів споживання природного газу.

В матеріалах справи відсутній вирок суду з вищеозначеної кримінальної справи. Крім того, факт правопорушення на ринку природного газу ДП "Сєвєродонецька ТЕЦ" відповідно до Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу" не зафіксовано, оскільки відсутні дані про притягнення ДП "Сєвєродонецька ТЕЦ" до відповідальності передбаченої Законом України "Про засади функціонування ринку природного газу".

Таким чином, Харківський апеляційний господарський суд, залишаючи без змін ухвалу суду першої інстанції, не звернув уваги на те, що для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, зокрема, вини та причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками. Зазначаючи про те, що відповідно до ч.2 ст.19 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу" споживач як власник відповідає за технічний стан комерційного вузла обліку газу та зобов'язаний не допускати несанкціонованого відбору природного газу, не звернув увагу на ч.3 ст.23 цього Закону, якою передбачено притягнення суб'єкта ринку природного газу до відповідальності відповідними органами із застосуванням спеціальної процедури у разі встановлення порушень на ринку природного газу.

Отже, судами попередніх інстанцій при винесенні судових рішень не враховано вимоги ст.19, 23 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу", ст. 224 ГК України, ст. 22 ЦК України, не виконано вказівки надані судам у постанові Вищого господарського суду України від 03.07.2014.

Відповідно до вимог ч.1, 2 ст.1117 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції і передати справу на новий розгляд, якщо суд припустився порушень норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи те, що суди припустилися порушень норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення питання щодо визнання чи відхилення кредиторських вимог ПАТ по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз", постанова Харківського апеляційного господарського суду від 26.05.2015 та ухвала господарського суду Харківської області від 11.03.2015 підлягають скасування, а справа підлягає передачі на новий розгляд до місцевого господарського суду.

При новому розгляді грошових вимог ПАТ по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз" суду необхідно розглянути таку заяву з урахуванням вимог Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу" , ст.43 ГПК України, та в залежності від обґрунтованості цієї заяви визнати вимоги кредитора чи відхилити їх.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119-11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Державного підприємства "Сєвєродонецька теплоелектроцентраль" задовольнити частково.

Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 26.05.2015 та ухвалу господарського суду Харківської області від 11.03.2015 скасувати.

Справу передати на новий розгляд до господарського суду Луганської області.

Головуючий О.С. Удовиченко

Судді В.Я. Погребняк

В.Ю. Поліщук

Повний текст постанови виготовлено та підписано 21.08.2015