РІШЕННЯ

11.08.2015Справа №910/15822/15

Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., при секретарі судового засідання Нечай О.Н., розглянув у відкритому судовому засіданні

справу № 910/15822/15

за позовом публічного акціонерного товариства «Златобанк», м. Київ,

до товариства з обмеженою відповідальністю «Форум Краси», м. Київ,

про стягнення 3 497 215,64 грн.,

за участю представників:

позивача - Бондарчук П.М. (довіреність від 14.05.2015 № 32);

відповідача - не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «Златобанк» (далі - Банк) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Форум Краси» (далі - Товариство): 3 370 000 грн. основного боргу з кредиту за кредитним договором від 17.05.2011 № 113/11-KL (далі - Договір); 121 438,35 грн. боргу за процентами; 5 662,03 грн. пені; 115,26 грн. 3% річних, а всього 3 497 215,64 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.06.2015 порушено провадження у справі та призначено судовий розгляд на 07.07.2015.

07.07.2015 позивач подав суду клопотання про долучення до матеріалів справи документів на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.07.2015 розгляд справи було відкладено на 30.07.2015, у зв'язку з неявкою представників відповідача.

30.07.2015 відповідач подав суду клопотання про зупинення провадження у справі та про призначення судової економічної експертизи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.07.2015 розгляд справи було відкладено на 11.08.2015, у зв'язку з неявкою представників відповідача; відхилено клопотання про зупинення провадження у справі та про призначення судової економічної експертизи.

11.08.2015 позивач подав суду клопотання про виправлення у тексті позовної заяви реквізитів додаткової угоди.

Представник позивача у судовому засіданні 11.08.2015 надав пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представники відповідача у судове засідання 11.08.2015 не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, вимоги ухвал суду не виконали.

Ухвали Господарського суду міста Києва були надіслані відповідачу на адреси, зазначені у позовній заяві та у витягах з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, що також підтверджується відмітками канцелярії на звороті таких ухвал.

Крім того, під час судового розгляду відповідачем було змінено місцезнаходження (72503, Запорізька область, смт. Якимівка, вул. Леніна, 113), що підтверджується Спеціальним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № 21005417.

З метою належного повідомлення відповідача про судовий розгляд ухвалу суду від 30.07.2015 було надіслано на всі відомі суду адреси відповідача, зокрема: 72503, Запорізька область, смт. Якимівка, вул. Леніна, 113; 01030, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 17/52А; 04210, м. Київ, проспект Г.Сталінграду, 20, кв. 243.

До матеріалів справи долучено конверти з копіями ухвали суду, які були повернуті поштою з вказаних адрес відповідача з такими відмітками: «за закінченням встановленого строку зберігання»; «по данному адрессу адресат не найден».

У підпункті 3.9.2 пункту 3.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» (далі - Постанова № 18) зазначено, що, розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. У випадку нез'явлення в засідання представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Господарський суд визнав наявні в матеріалах справи документи достатніми для вирішення спору та відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) розглянув справу за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 11.08.2015 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до статті 85 ГПК України.

Судом, у відповідності до вимог статті 811 ГПК України, складалися протоколи судових засідань, які долучені до матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

17.05.2011 Банком (кредитор) і Товариством (позичальник) укладено Договір, за умовами якого:

- кредитор надає позичальнику кредитні кошти у формі кредитної лінії для поповнення обігових коштів та придбання нерухомості з максимальним лімітом заборгованості в сумі 4 000 000 грн. (пункт 1.1 Договору);

- строк повернення кредитних коштів по 16.05.2013 включно (пункту 1.2 Договору);

- за користування кредитними коштами встановлюється плата в розмірі 12 % річних (пункт 1.3 Договору);

- позичальник зобов'язаний не пізніше визначеного пунктом 1.2 Договору строк повернути Банку суму наданих кредитних коштів в повному обсязі, сплачувати проценти за користування кредитними коштами (підпункт 3.3.2 пункту 3.3 Договору);

- сторони домовилися, що невиконання або неналежне виконання позичальником зобов'язань з повернення кредитних коштів, сплаті процентів та інших зобов'язань, передбачених пунктом 3.3 Договору є умовами, при настанні яких припиняється кредитування Банком позичальника, а позичальник здійснює повернення отриманих кредитних коштів Банку у повному обсязі, сплачує Банку проценти за користування кредитними коштами (пункт 5.2 Договору);

- Договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань (пункт 7.3 Договору).

Сторонами було укладені додаткові угоди (від 15.05.2013 № 1; від 18.07.2013 № 2; від 01.09.2014 № 3; від 08.01.2015 № 4), якими внесені зміни у Договір, зокрема, про таке:

- кредит надається позичальнику з кінцевим терміном погашення 14.05.2015;

- плата за користування кредитом встановлюється у розмірі 18 % річних;

- сплата процентів за користування кредитними коштами за період з 01.12.2014 по 31.12.2014 включно не пізніше 16.01.2015 включно.

Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Отже, укладений сторонами Договір за своєю правовою природою є кредитним договором.

Згідно з частиною другою статті 10561 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Позивач на виконання умов Договору 17.05.2011 видав відповідачу кредитні кошти на суму 4 000 000 грн.

Товариство, у свою чергу, частково погасило кредит сплативши банку грошові кошти у сумі 690 000 грн.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем за кредитом складає 3 370 000 грн. та за процентами - 121 438,35 грн. (нараховано 1 923 890,87 грн. та сплачено відповідачем 1 802 452,52 грн.).

17.03.2015 Банк надіслав Товариству лист-попередження № 578, в якому повідомив про істотне порушення, у тому числі Договору, та вимагав сплатити заборгованість протягом п'яти календарних днів з моменту отримання даного листа.

03.04.2015 позивач надіслав відповідачу лист-вимогу № 1025, в якій вимагав протягом десяти календарних днів з моменту отримання вимоги погасити існуючу заборгованість у сумі 3 470 871,39 грн.

Надсилання вказаного листа Товариству підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, копії яких долучені до матеріалів справи.

З огляду на наведене, позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за кредитом у сумі 3 370 000 грн. та заборгованості за процентами у сумі 121 438,35 грн. підлягають задоволенню.

Також позивач просить стягнути з відповідача 5 662,03 грн. пені та 3% річних.

За приписами статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням 3 % річних в порядку статті 625 ЦК України є способом захисту його майнового права та інтересу, суть якого полягає у відшкодуванні матеріальних втрат та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

У частині першій статті 546 ЦК України зазначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 343 Господарського кодексу України (далі - ГК України) і статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

За приписом частини шостої статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до пункту 4.1 Договору за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та за несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів, позичальник сплачує неустойку у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення та обчислюється з суми неповерненого кредиту та/або несплачених процентів. Сплата пені не звільняє позичальника від сплати процентів за користування кредитними коштами до моменту фактичного погашення заборгованості.

Так, перевіривши здійснені позивачем розрахунки пені та 3% річних, Господарський суд міста Києва дійшов висновку, що вони правильні.

Відповідно до частини першої статті 33 ГПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень.

Згідно з статтею 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до пункту 2.3 Постанови № 18 якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК України), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи; крім того, неподання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, тягне за собою правові наслідки у вигляді залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК України.

Відповідач не подав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача та підтверджували заперечення проти задоволення позовних вимог.

За таких обставин, позов визнається судом доведеним, обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню.

За приписами статті 49 ГПК України судовий збір стягується з відповідача в доход державного бюджету пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись статтями 43, 49, 82 - 85 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Форум Краси» (01030, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 17/52А; місцезнаходження: 72503, Запорізька область, Якимівський район, смт. Якимівка, вул. Леніна, 113; ідентифікаційний код 33947272) з будь-якого рахунку, виявленого під час виконання даного рішення суду, на користь публічного акціонерного товариства «Златобанк» (01030, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 17/52; ідентифікаційний код 35894495): 3 370 000 (три мільйони триста сімдесят тисяч) грн. боргу за кредитом; 121 438 (сто двадцять одну тисячу чотириста тридцять вісім) грн. 35 коп. боргу за процентами; 115 (сто п'ятнадцять) грн. 26 коп. 3 % річних та 5 662 (п'ять тисяч шістсот шістдесят дві) грн. 03 коп. пені.

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Форум Краси» (01030, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 17/52А; місцезнаходження: 72503, Запорізька область, Якимівський район, смт. Якимівка, вул. Леніна, 113; ідентифікаційний код 33947272; ідентифікаційний код 33947272) з будь-якого рахунку, виявленого під час виконання даного рішення суду, в доход державного бюджету України 69 944 (шістдесят дев'ять тисяч дев'ятсот сорок чотири) грн. 31 коп. судового збору.

4. Після набрання рішенням законної сили видати відповідні накази.

Відповідно до частини п'ятої статті 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня підписання повного рішення шляхом подачі апеляційної скарги до місцевого господарського суду.

Відповідно до статті 87 ГПК України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Повне рішення складено 17.08.2015.

Суддя І.Д. Курдельчук