ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2015 року Справа № 915/1140/15

за позовом: Приватного підприємства Будівельна фірма Автошляхбуд-САА /вул. Новозаводська, 34, м. Миколаїв, 54028/

до відповідача: Управління житлово-комунального господарства Миколаївської обласної державної адміністрації /вул. Шевченка, 40, м. Миколаїв, 54030/

про стягнення 404707,80 грн.

Суддя Д.О. Бездоля

ПРЕДСТАВНИКИ:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність від 01.06.2015

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність від 14.04.2015 № 243/01-04

CУТЬ СПОРУ: позивач звернувся до господарського суду з позовом до відповідача про стягнення з останнього 404707,80 грн. основного боргу.

Заявлений позов позивач обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань з оплати виконаних позивачем робіт з капітального ремонту дороги по вул. Спортивній в смт. Березнегувате Миколаївської області за договором від 21.09.2012 № 102(20), укладеним між сторонами.

Відповідач визнав наявність кредиторської заборгованості перед позивачем в сумі 404707,80 грн., проте проти задоволення позову позивача заперечив, мотивуючи відсутністю коштів на рахунках відповідача для сплати заборгованості та не проведенням контрольних заходів з перевірки обсягу кредиторської заборгованості Державною фінансовою інспекцією в Миколаївській області.

Ухвалою суду від 30.06.2015 провадження у справі було порушено, позовна заява прийнята до розгляду, розгляд справи призначений на 13.07.2015 о 14 год. 10 хв.

Ухвалою суду від 13.07.2015 розгляд справи був відкладений на 17.08.2015 о 14 год. 10 хв. у зв'язку з відсутністю в матеріалах справи доказів отримання відповідачем ухвали суду від 30.06.2015 та неподанням сторонами усіх витребуваних судом доказів по справі.

12.08.15 відповідач заявив до суду клопотання про відкладення розгляду справи на строк проведення контрольних заходів і отримання висновків Державної фінансової інспекції в Миколаївській області щодо обсягів кредиторської заборгованості відповідача перед позивачем.

Суд ухвалив відмовити у задоволенні даного клопотання відповідача, оскільки останній не подав суду доказів, що вказана інспекція проводить ці контрольні заходи чи має намір їх провести в межах строку розгляду спору, встановленого ст. 69 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення присутніх учасників судового процесу, суд -

ВСТАНОВИВ:

21.09.2012 між сторонами був укладений договір на виконання робіт по капітальному ремонту № 102(20) (далі договір), за яким позивач зобовязався у 2012 році виконати, а відповідач, в свою чергу, - прийняти і оплатити такі роботи: капітальний ремонт дороги по вул. Спортивній в смт. Березнегувате Миколаївської області (далі роботи).

Відповідно до п.п. 3.1., 4.1., 4.2., 4.3., 4.4., 4.6. договору:

- договірна ціна робіт складає 578154,00 грн., у тому числі податок на додану вартість 96359,00 грн.;

- розрахунки проводяться шляхом попередньої оплати відповідачем позивачу авансу в розмірі 30% від договірної ціни, на підставі наданого позивачем рахунку (відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.10.2006 № 1404). Позивач зобовязується використати одержаний аванс на придбання і постачання необхідних матеріалів, конструкцій, виробів, інших матеріально-технічних ресурсів та виконання робіт. Позивач протягом трьох місяців з дня надходження коштів як попередньої оплати (авансу) підтверджує їх використання актом виконаних робіт або проміжним актом про використання коштів за призначенням;

- усі платіжні документи за даним договором оформлюються з дотриманням вимог законодавства. Позивач надсилає відповідачу рахунок протягом 3-х днів з дня підписання акту виконаних робіт;

- до рахунку додаються документи про обсяги виконаних робіт та їх вартість, якими є акти виконаних робіт (ф. №КБ-2в, ф. №КБ-3). Документи про виконані роботи та їх вартість складаються і підписуються позивачем та передаються відповідачу;

- оплату виконаних робіт відповідач проводить поетапно по мірі надходження з бюджету цільових коштів на оплату видатків по будівництву (реконструкції) обєкту в сумі, що не перевищує розмір фактичного надходження коштів з бюджету. Подальша оплата виконаних робіт здійснюється при наступних надходженнях коштів з бюджету до проведення повного розрахунку (умова із відкладальною обставиною відповідно до ч. 1 ст. 212 Цивільного кодексу України);

- у разі зміни бюджетного фінансування відповідач письмово повідомляє про це позивача, який зобовязаний негайно призупинити роботи з моменту отримання повідомлення.

Згідно з п. 5.1., 5.2. договору:

- термін виконання робіт: до 31.12.2012;

- місце надання робіт: вул. Спортивна, смт. Березнегувате.

Відповідно до п/п. 6.1.2. п. 6.1. договору відповідач зобовязаний приймати виконані роботи на підставі документів про обсяги виконаних робіт та їх вартість, якими є акти виконаних робіт (ф. №КБ-2в, ф. №КБ-3) протягом 5 робочих днів з дати одержання акту приймання виконаних робіт.

Згідно з п. 10.1. договору цей договір вступає в дію з моменту підписання і діє до 31.12.2012 року, а в частині грошових зобовязань до повного їх виконання.

На виконання умов договору, 16.10.2012 відповідач сплатив позивачу аванс у розмірі 173446,20 грн., що підтверджується банківською випискою та поясненнями сторін.

На виконання умов договору, у грудні 2012 року позивач виконав роботи з капітального ремонту дороги по вул. Спортивній в смт. Березнегувате Миколаївської області вартістю 578154,00 грн., що підтверджується довідкою про вартість виконаних будівельних робіт*/та витрати**/ за грудень 2012 року, актами приймання виконаних будівельних робіт №№ 1, 2 за грудень 2012 року (типова форма № КБ-2в) та поясненнями сторін.

Проте, відповідач до цього часу повну вартість виконаних позивачем за договором робіт не оплатив, підтверджена матеріалами справи сума основного боргу відповідача перед позивачем за договором становить 404707,80 грн., що підтверджується відповідачем.

20.04.2015 позивач звернувся до відповідача з вимогою від 20.04.2015 № 18 про сплату спірної суми основного боргу у розмірі 404707,80 грн., яка залишена відповідачем без задоволення.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, господарський суд вважає, що позов позивача підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України cуб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ст. 854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Згідно з ч. 1 ст. 212 ЦК України особи, які вчиняють правочин, мають право обумовити настання або зміну прав та обов'язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (відкладальна обставина).

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Отже, за своєю правовою природою договір підряду є відплатним договором, при цьому право підрядника вимагати оплати виконаних робіт, якому кореспондується відповідний обов'язок замовника, обумовлене виконанням робіт належним чином та у погоджений строк і виникає після їх остаточної здачі, якщо інший порядок оплати не погоджений сторонами у договорі.

Як встановлено судом у п. 4.4. договору сторони узгодили, що оплату виконаних робіт відповідач проводить поетапно по мірі надходження з бюджету цільових коштів на оплату видатків по будівництву (реконструкції) обєкту в сумі, що не перевищує розмір фактичного надходження коштів з бюджету. Подальша оплата виконаних робіт здійснюється при наступних надходженнях коштів з бюджету до проведення повного розрахунку (умова із відкладальною обставиною відповідно до ч. 1 ст. 212 Цивільного кодексу України).

Господарський суд вважає, що вищенаведені положення договору щодо оплати підрядних робіт за умови надходження коштів з бюджету не є відкладальною обставиною у розумінні ч. 1 ст. 212 ЦК України, оскільки дана умова, по-перше, стосується лише обов'язку відповідача, при цьому ніяким чином не обумовлюючи відповідного обов'язку позивача з виконання робіт, а по-друге, не відповідає критерію невідомості щодо можливості її настання, оскільки має характер вірогідної, тобто укладаючи договір з такою умовою сторони припускали і розраховували саме на належне виконання свого обов'язку замовником та здійснення ним оплати підрядних робіт.

Як встановлено судом 20.04.2015 позивач звернувся до відповідача з вимогою від 20.04.2015 № 18 про сплату спірної суми боргу у розмірі 404707,80 грн., яка залишена відповідачем без задоволення.

Як встановлено судом відповідач до цього часу повну вартість виконаних позивачем за договором робіт не оплатив, підтверджена матеріалами справи сума основного боргу відповідача перед позивачем за договором становить 404707,80 грн.

За встановлених обставин, господарський суд вважає, що позов позивача про стягнення з відповідача суми боргу в розмірі 404707,80 грн. ґрунтується на фактичних обставинах справи та чинному законодавстві України, а отже підлягає задоволенню судом.

Господарський суд не приймає до уваги заперечення відповідача проти задоволення позову позивача, що у відповідача відсутні кошти на рахунках для сплати заборгованості та не проведенні контрольні заходи з перевірки обсягу кредиторської заборгованості Державною фінансовою інспекцією в Миколаївській області, з наступних підстав.

Згідно з ст. 525, 629 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Договір, укладений між сторонами, та вищенаведені норми ЦК та ГК України передбачають необхідність вчасної та повної оплати виконаних позивачем ще у грудні 2012 року робіт, а тому відсутність у відповідача коштів та не проведення контрольних заходів Державною фінансовою інспекцією в Миколаївській області не звільняють відповідача від обов'язку оплатити вартість цих робіт.

Згідно з ст. 49 ГПК України судові витрати підлягають покладенню на відповідача.

Керуючись ст. ст. 1, 4, 4-3, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Управління житлово-комунального господарства Миколаївської обласної державної адміністрації (вул. Шевченка, 40, м. Миколаїв, 54030, код 03365676) на користь Приватного підприємства Будівельна фірма Автошляхбуд-САА (вул. Новозаводська, 34, м. Миколаїв, 54028, код 24057950) 404707 (чотириста чотири тисячі сімсот сім) грн. 80 коп. боргу та 8094 (вісім тисяч девяносто чотири) грн. 16 коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Повний текст рішення складено 21.08.2015.

Суддя Д.О.Бездоля