ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27.08.2015 Справа № 905/660/15

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Чернової О.В., при секретарі судового засідання Вороніній О.С.

За участю представників сторін:

від позивача: Чаргазія Русудан за довіреністю від 28 лютого 2014р.

від відповідача: не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Паливно-енергетичний капітал", м. Донецьк

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Ясинуватський машинобудівний завод", м. Ясинувата

про стягнення заборгованості за договором позики (поворотної фінансової допомоги) №15/13-Б від 29.03.2013р. в сумі 1 300 000грн.

ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Паливно-енергетичний капітал", м. Донецьк (далі-Позивач) звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ""Ясинуватський машинобудівний завод", м. Ясинувата (далі-Відповідач) про стягнення заборгованості за договором позики (поворотної фінансової допомоги) №15/13-Б від 29.03.2013р. в сумі 1 300 000грн.

В обґрунтування заявлених вимог Позивач посилається на невиконання Відповідачем передбачених договором позики (зворотної фінансової допомоги) №15/13-Б від 29.03.2013р. зобов'язань з повернення грошових коштів, внаслідок чого утворилась стягувана заборгованість.

Правовою підставою позову Позивач визначив ст. ст. 193, 203 Господарського кодексу України, ст.ст. 525, 526, 530, 601, 610, 625, 629 Цивільного кодексу України, ст.ст. 54-57 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні представник Позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судові засідання не з'явився.

За відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців місцезнаходженням Позивача є м. Ясинувата, Донецької області.

З огляду на те, що у господарського суду наявні достовірні (документально підтверджені) відомості про неможливість здійснення поштових відправлень до міста Донецька, а саме акти від 03 липня 2015 року, яким підтверджено неможливість направлення кореспонденції за адресою Відповідача в м. Донецьку, а також на те, що за зазначеним в ЄДР юридичних осіб і та фізичних осіб-підприємців номером телефону, як засобом звязку з юридичною особою повідомити Відповідача про дату, час та місце судового засідання не вбачається можливим через відсутність звязку з абонентом, що підтверджується наявною в матеріалах справи телефонограмою № 91 від 03.07.2015р., інформація про час і місце судового засідання розміщена на сторінці господарського суду Донецької області (у розділі "Новини та події суду") офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudy/), докази чого наявні в матеріалах справи.

Таке повідомлення Відповідача вважається належним відповідно до приписів підпунктів 1-4 пункту 6 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.09.2014 № 01-06/1290/14 "Про Закон України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції" (у редакції Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 01.12.2014 № 01-06/2052/14).

Також, відповідно до приписів Закону України Про доступ до судових рішень ухвала про порушення провадження у справі та ухвали про відкладення розгляду справи розміщені на офіційному сайті Єдиного державного реєстру судових рішень (http://www.reyestr.court.gov.ua).

Суд вважає за можливе розглянути спір в порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в справі матеріалами, оскільки їх цілком достатньо для правильної юридичної кваліфікації спірних правовідносин, а неявка належним чином повідомленого Відповідача і ненадання ним витребуваних документів у світлі достатності наданого судом часу для реалізації процесуальних прав останнім у світлі приписів ст.ст. 4-3, 22 33 Господарського процесуального кодексу України істотним чином не впливають на таку кваліфікацію.

Заслухавши у судовому засіданні представника Позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані суду сторонами докази в порядку ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВСТАНОВИВ:

29 березня 2013р. між Позивачем (Позикодавцем) та Відповідачем (Позичальником) укладений договір позики (зворотної фінансової допомоги) №15/13-Б (далі - Договір).

Відповідно до п.1.1 Договору Позикодавець надає Позичальнику поворотну фінансову допомогу, а останній зобов'язується повернути позику на умовах, передбачених Договором.

За приписами п.1.2 Договору Позикодавець не має права на отримання відсотків.

Згідно п.2.1 Позикодавець зобов'язується надати Позику в межах суми 1300000грн.

Строк надання позики Позичальнику - до 31.12.2013р. (п.2.3.).

За умовами п.2.4 Договору поворотна фінансова допомога надається до моменту заявлення вимоги про її повернення Позикодавцю.

Підлягає поверненю за першою вимогою, не пізніше наступного банківського дня з дня заявлення вимоги про повернення допомоги (п.3.1).

Договір є укладеним з моменту надання Позикодавцем фінансової допомоги Позичальнику та діє до 31.12.2013р.

Як вбачається з матеріалів справи, сторонами погоджено всі істотні умови договору, відсутні докази його визнання у встановленому порядку припиненнем або недійсним. Отже Договір позики від 29.03.2013 року є чинним, дійсним та обов'язковим для виконання сторонами.

Посилаючись на невиконання Відповідачем передбачених договором позики від 24.04.2012р. зобов'язань з повернення предмету позики, Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення позики в розмірі 1 300 000,00грн.

Виходячи з принципу повного, всебічного та об'єктивного розгляду всіх обставин справи, суд вважає вимоги Позивача такими, що підлягають задоволенню, з огляду на наступне:

Як вбачається із матеріалів справи, сутність розглядуваного позову полягає у примусовому спонуканні Відповідача до виконання грошових зобов'язань за договором позики.

Зважаючи на статус сторін та виходячи зі змісту договору позики від 24.04.2012р., він підпадає під правове регулювання §1 Глави 71 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Свої зобов'язання щодо надання Відповідачу позики в сумі 1300000,00грн. Позивач виконав належним чином шляхом перерахування платіжними дорученням №293 від 29.03.2013р. грошових коштів.

Отже, укладений між Позивачем та Відповідачем договір позики №15/13-Б від 29.03.2013р. є належною підставою для виникнення у останнього зобов'язань, визначених його умовами, з повернення отриманої позики.

05.03.2014р. Позивачем на адресу Відповідача надіслано вимогу про повернення поворотної фінансової допомоги в сумі 1300000грн., яка отримана останнім, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частина 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України визначає обов'язок позичальника повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 7 ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України встановлено загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов'язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст. 629 Цивільного кодексу України щодо обов'язковості договору для виконання сторонами.

Як встановлено ч. 1 ст. 202 Господарського кодексу України та ст.599 Цивільного кодексу України за загальним правилом зобов'язання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Натомість невиконання або неналежне виконання зобов'язань є їх порушенням у розумінні ст. 610 Цивільного кодексу України.

В свою чергу, як вбачається з матеріалів справи, Відповідачем станом на момент прийняття судом рішення сума позики не повернута.

Належних, у розмінні ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, доказів іншого до справи не надано, що дає підстави для кваліфікації Відповідача, як такого, що прострочив виконання грошового зобов'язання у розумінні ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги про стягнення заборгованості за договором позики (поворотної фінансової допомоги) №15/13-Б від 29.03.2013р. в сумі 1 300 000грн. є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України понесені Позивачем судові витрати стягуються з Відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 4, 4-2 - 4-6, 22, 33, 34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Задовольнити повністю позовні вимоги ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Паливно-енергетичний капітал", м. Донецьк до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Ясинуватський машинобудівельний завод", м. Ясинувата, Донецької області про стягнення заборгованості за договором позики (поворотної фінансової допомоги) №15/13-Б від 29.03.2013р. в сумі 1 300 000грн.

Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Ясинуватський машинобудівельний завод" (86000, Донецька область, м. Ясинувата, вул.. Артема, 31, ідентифікаційний код 36479355, ІПН 54) на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Паливно-енергетичний капітал" (83004, Донецька область, м. Донецьк, вул.. Артема, 138А. ідентифікаційний код 37967659, ІПН 43, ПДВ 200022619) заборгованість за договором позики (поворотної фінансової допомоги) №15/13-Б від 29.03.2013р. в сумі

1 300 000грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Ясинуватський машинобудівельний завод" (86000, Донецька область, м. Ясинувата, вул.. Артема, 31, ідентифікаційний код 36479355, ІПН 54, ПДВ 100319958 ) на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Паливно-енергетичний капітал" (83004, Донецька область, м. Донецьк, вул.. Артема, 138А. ідентифікаційний код 37967659, ІПН 43) витрати зі сплати судового збору в сумі 26 000,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним господарським судом, якщо рішення не буде скасовано.

Суддя О.В. Чернова

У судовому засіданні оголошено та підписано вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 28.08.2015.