РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.08.2015Справа №910/16203/15

За позовом Національного університету фізичного виховання і спорту України

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Амадін»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача

Регіональне відділення Фонду державного майна України по м. Києву

про виселення з нежитлового приміщення

Суддя Сівакова В.В.

Представники сторін:

від позивача Аліманська О.О. - по дов. № б/н від 29.12.2014

від відповідача не з'явився

від третьої особи Кошман А.С. - по дов. № 21 від 05.05.2015

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Національного університету фізичного виховання і спорту України до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Амадін» про

- виселення з нежитлових приміщень загальною площею 611,2 кв. м., що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Фізкультури, 1 на 1-му та 2-му поверхах будівлі навчального корпусу № 2 Національного університету фізичного виховання і спорту України, у зв'язку з закінченням строку дії договору нерухомого майна № 6351 від 27.12.2012, що належить до державної власності;

- передачу нежитлових приміщень загальною площею 611,2 кв. м., що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Фізкультури, 1 на 1-му та 2-му поверхах будівлі навчального корпусу № 2 Національного університету фізичного виховання і спорту України їх балансоутримувачу - Національному університету фізичного виховання і спорту України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.06.2015 порушено провадження у справі № 910/16203/15; залучено до часті у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Регіональне відділення Фонду державного майна України по м. Києву; розгляд справи призначено на 13.08.2015.

Відповідачем 05.08.2015 до відділу діловодства суду було подано клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку з неможливістю забезпечити явку повноважного представника в судове засідання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/16203/15 від 13.08.2015, у зв'язку з неявкою в судове засідання представника відповідача та невиконанням відповідачем і третьою особою вимог ухвали про порушення провадження у справі, розгляд справи був відкладений на 20.08.2015.

Третьою особою 19.08.2015 до відділу діловодства суду подано клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з неможливістю забезпечити явку повноважного представника в судове засідання.

Суд розглянувши в засіданні суду 20.08.2015 подане третьою особою клопотання про відкладення розгляду справи відмовив в його задоволенні, оскільки повноважений представника третьої особи з'явився в судове засідання.

Відповідач в судове засідання 20.08.2015 не з'явився, письмовий відзив на позов не подав, вимог ухвали про порушення провадження у справі від 30.06.2015 та ухвали від 13.08.2015 не виконав.

Відповідач належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення, оскільки

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. (п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

Згідно ст. 64 Господарського процесуального кодексу України ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала направляється за адресою місцезнаходження сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

У відповідності до ст. 87 Господарського процесуального кодексу України ухвали суду було надіслано відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення на адресу, що зазначена в позовній заяві, а саме: м. Київ, Інститутська, 24/7, кв. 80, яка згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців станом на 24.06.2015 є місцезнаходженням відповідача.

Стаття 64 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що у разі відсутності сторін за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців ухвала про порушення провадження у справі вважається врученою їм належним чином.

Оскільки, наявних в матеріалах справи документів достатньо для її розгляду, суд вважає, що неявка представника відповідача не перешкоджає вирішенню справи по суті.

В судовому засідання 20.08.2015, відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників позивача та третьої особи, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Закону України «Про оренду державного та комунального майна» об'єктом оренди є нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення) (п. 1 ст. 4 Закону), орендодавцями є Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва - щодо нерухомого майна, що є державною власністю (ст. 5 Закону).

27.12.2012 між Регіональним відділенням фонду державного майна України по м. Києву (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Амадін» (орендар) було укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 6351 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1. договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно - нежилі приміщення (далі - майно) загальною площею 631,9 кв. м., розміщене за адресою: м. Київ, вул. Фізкультури, 1, на 1-му та 2-му поверхах будівлі навчального корпусу № 2, що перебуває на балансі Національного університету фізичного виховання і спорту (далі - балансоутримувач).

Договором № 6351/01 від 19.06.2013 внесено зміни до договору, зокрема до п. 1.1. зменшивши розмір орендованої площі до 611,2 кв. м.

Майно передається в оренду з метою розміщення їдальні, яка не здійснює продаж товарів підакцизної групи в навчальному закладі (п. 1.2. договору).

Згідно до ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За приписами ст. 765 Цивільного кодексу України наймодавець зобов'язаний передати наймачеві майно у користування негайно або у строк встановлений договором найму.

Пунктом 7.1. договору встановлено, що орендодавець зобов'язаний передати орендарю в оренду майно згідно з цим договором за актом приймання-передачі майна, який підписується одночасно з цим договором.

Відповідно до п. 2.1 договору орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, указаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта приймання - передачі майна.

Згідно акту приймання-передачі від 27.12.2012 орендодавець передав, а орендар прийняв в користування державне нерухоме майно - нежилі приміщення (далі - майно) загальною площею 631,9 кв. м., розміщене за адресою: м. Київ, вул. Фізкультури, 1, на 1-му та 2-му поверхах будівлі навчального корпусу № 2.

З урахуванням змін, внесених до п. 1.1. договору, сторонами було складено акт приймання-передачі від 01.01.2013, згідно якого орендар повернув частину приміщення загальною площею 20,7 кв. м. і залишає за собою приміщення загальною площею 611,2 кв. м., а орендодавець прийняв із користування нерухоме майно загальною площею 20,7 кв. м., яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Фізкультури, 1, на 1-му та 2-му поверхах будівлі навчального корпусу № 2.

У відповідності до приписів ст. 10 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» термін, на який укладається договір оренди є істотною умовою договору оренди.

Відповідно до ч.1 ст. 763 Цивільного кодексу України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Пунктом 10.1. договору сторонами встановлено, що договір укладено на 1 (один) рік, що діє з 27.12.2012 до 27.12.2013 включно.

Договором № 6351/02 від 11.02.2014 внесено зміни до договору, зокрема продовжено договір оренди на 1 (один) рік до 27.12.2014 включно.

Згідно з п. 10.6. договору чинність договору припиняється внаслідок закінчення строку, на який його було укладено.

Пунктом 10.4. договору передбачено, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, договір вважаться продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором.

Відповідно до п. 2 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Статтями 764, 785 Цивільного кодексу України визначено, що якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором. У разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймачеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» договір оренди припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Згідно із ч. 1 ст. 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах зазначених у договорі оренди.

З вказаних правових норм вбачається, що після закінчення строку дії договору, в разі заперечень орендодавця щодо подальшого користування орендарем орендованих приміщень протягом місяця після закінчення строку дії договору, такий договір оренди припиняється, а орендар зобов'язаний звільнити орендоване приміщення та передати його орендодавцю.

Пунктом 10.9. договору передбачено, що у разі припинення або розірвання цього договору майно протягом трьох робочих днів повертається орендарем орендодавцю/балансоутримувачу.

Згідно п. 5.10. договору орендар зобов'язаний у разі припинення або розірвання договору повернути орендодавцеві/балансоутримувачу орендоване майно в належному стані, не гіршому ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу…

Отже, умовами договору передбачена можливість повернення об'єкту оренди балансоутримувачу, проте положеннями чинного законодавства визначений обов'язок орендаря повернути об'єкт оренди саме орендодавцю.

Стаття 16 Цивільного кодексу України встановлює, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок доказування та подання доказів відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Позивачем не доведено порушення його права щодо неповернення відповідачем орендованих приміщень, в зв'язку з чим в позові Національного університету фізичного виховання і спорту України слід відмовити.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 49, ст.ст. 82-85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити повністю.

Повне рішення складено 20.08.2015.

Суддя В.В.Сівакова