ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

29.07.2015р. Справа № 7/163

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Бокової Ю.В., суддів Говоруна О.В., Демідової П.В., при секретарі судового засідання Фроловій Т.С.

розглянувши матеріали скарги № 03/01/577 від 30.04.2015 р.: Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» на дії Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо виконання рішення господарського суду Донецької області від 03.10.2012 р.

стягувач (позивач): Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Донецькобленерго»,

м. Горлівка

боржник (відповідач): Комунальне підприємство «Компанія «Вода Донбасу»,

м. Маріуполь

за участю представників:

від Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України: ОСОБА_1 за довіреністю № 20.-22/199 від 28.04.2015р.

від стягувача (позивача): не з'явився;

від заявника (відповідача): ОСОБА_2 за довіреністю від 19.12.2014 р. № 03-52

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Донецької області від 03.10.2012 р. по справі № 7/163 частково задоволені позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «ДТЕК «Донецькобленерго» м. Горлівка до Комунального підприємства Компанія Вода Донбасу м. Донецьк, стягнуто 3% річних нарахованих на суму боргу 162 595, 83 грн., інфляційних нарахованих на суму боргу 302938,63 грн., пені нарахованої на спірну заборгованість 669493,44 грн., 3% річних нарахованих за невиконання рішень суду 3201684,80 грн., інфляційних нарахованих за невиконання рішень суду 10159067,56 грн., пені нарахованої за невиконання інших рішень суду 474996,91 грн.

У відповідності з вимогами ст. 116 Господарського процесуального кодексу України був виданий відповідний наказ.

Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ВП № 35464632 від 29.11.2012 р. відкрито виконавче провадження з виконання наказу господарського суду Донецької області від 22.10.2012 р. № 7/163. Боржнику надано строк протягом семи днів з моменту винесення (отримання) постанови для самостійного виконання рішення.

12.12.2013 р. державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України винесено постанову про приєднання виконавчого провадження № № 35464632 до зведеного виконавчого провадження № 41211546, яке веде Відділ примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України.

Відділом примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України було винесено постанову про арешт коштів боржника від 02.02.2015 р. у межах зведеного виконавчого провадження ЗВП № 41211546 на суму 392819005,25 грн., до якого входить наказ по справі № 7/163 про стягнення з Комунального підприємства Компанія Вода Донбасу на користь Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» 3% річних нарахованих на суму боргу 162 595, 83 грн., інфляційних нарахованих на суму боргу 302 938,63 грн., пені нарахованої на спірну заборгованість 669 493,44 грн., 3% річних нарахованих за невиконання рішень суду 3 201 684,80 грн., інфляційних нарахованих за невиконання рішень суду 10 159 067,56 грн., пені нарахованої за невиконання інших рішень суду 474 996,91 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, пояснень відповідача та держвиконавця, Комунальне підприємство Компанія Вода Донбасу рішення господарського суду Донецької області у справі № 7/163 від 03.10.2012 р. не виконало.

Відповідач після звернення до місцевого господарського суду зі скаргою надав клопотання про уточнення до скарги від 18.06.2015р. в якій зазначив, що під час підготовки скарги на дії державної виконавчої служби припустився технічної описки у скарзі, у звязку із чим просив резолютивну частину скарги вважати наступною: «визнати неправомірними дії Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо винесення постанови про арешт коштів боржника від 02.02.2015р., винесену в рамках ЗВП № 41211546 на суму 392 819 005,25 грн. в частині накладення арешту по виконавчому провадженні ВП № 35464632 (справа 7/163); скасувати постанову про арешт коштів боржника від 02.02.2015р. ЗВП № 41211546 від 12.12.2013р. на суму 392 819 005,25 грн. в межах накладення арешту по виконавчому провадженні ВП № 35464632 (справа 7/163); зняти арешт з коштів на рахунках, відкритих КП Компанія Вода Донбасу через відокремлені підрозділи в банківських установах, а саме

Регіональне управління з експлуатації каналу комунального підприємства Компанія Вода ДонбасуПАТ ПУМБ, МФО 334851№ 8182
Волноваське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства комунального підприємства Компанія Вода Донбасуфілія Донецького обласного управління АТ Ощадбанк, МФО 335106№ 3181
Слов'янське регіональне виробниче управління комунального підприємства Компанія Вода Донбасуфілія - Донецьке обласне управління АТ Ощадбанк, МФО 335106№ 3618
Дзержинське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства комунального підприємства Компанія Вода ДонбасуАТ Ощадбанк, МФО 335106№ 8865
Димитрівське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства комунального підприємства Компанія Вода ДонбасуПАТ Промінвестбанк, МФО 300012 № 1745
Добропільське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства комунального підприємства Компанія Вода ДонбасуАТ СБЕРБАНК РОСІЇ, у м. Києві, МФО 320627№ 0998
Часовоярське регіональне виробниче управління комунального підприємства Компанія Вода ДонбасуПАТ ПУМБ, м. Київ, МФО 334851№ 8178
Красноармійське регіональне виробниче управління комунального підприємства Компанія Вода ДонбасуАТ Ощадбанк, МФО 335106№ 6245
Маріупольське регіональне виробниче управління комунального підприємства Компанія Вода ДонбасуПАТ ПУМБ, МФО 334851№ 3163
Костянтинівське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства комунального підприємства Компанія Вода Донбасуфілія - Донецького обласного управління АТ Ощадбанк, МФО 335106№ 864
Краснолиманське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства комунального підприємства Компанія Вода Донбасуфілія - Донецького обласного управління АТ Ощадбанк, МФО 335106№ 1715
Селидівське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства комунального підприємства Компанія Вода ДонбасуАТ СБЕРБАНК РОСІЇ, МФО 320627№ 4289
ЦДКПВВЛ (лабораторія)АТ СБЕРБАНК РОСІЇ, у м. Києві, МФО 320627№ 4260
ЦРРМ (Центральні ремонтно-механічні майстерні)філія - Донецьке обласне управління АТ Ощадбанк, МФО 335106№ 4779
Торецьке виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства комунального підприємства Компанія Вода ДонбасуАТ СБЕРБАНК РОСІЇ, МФО 380805№ 426
УДВР Управління ДонбасводоремонтПАТ ПУМБ, МФО 334851№ 8241
Горлівське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства комунального підприємства Компанія Вода Донбасуфілія - Донецького обласного управління АТ Ощадбанк, МФО 335106№ 4318
Макіївське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства комунального підприємства Компанія Вода ДонбасуПАТ ПУМБ, МФО 334851№ 8180
Донецьке регіональне виробниче управління комунального підприємства Компанія Вода Донбасу ПАТ ПУМБ, МФО 334851№ 8168
Торезьке виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства комунального підприємства Компанія Вода ДонбасуАТ СБЕРБАНК РОСІЇ, МФО 320627№ 4242
Єнакієвське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства комунального підприємства Компанія Вода ДонбасуАТ Банк Фінанси та Кредит, МФО 300131№ 0001
Амвросіївське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства комунального підприємства Компанія Вода Донбасуфілія - Донецького обласного управління АТ Ощадбанк, МФО 335106р/р 7252
Шахтарське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства комунального підприємства Компанія Вода Донбасуфілія - Донецького обласного управління АТ Ощадбанк, МФО 335106р/р 2409

Колегія суддів господарського суду вважає, що скарга Комунального підприємства Компанія Вода Донбасу на дії державного виконавця підлягає розгляду по суті із урахуванням клопотання про уточнення до скарги (заява про зміну предмету скарги) б/н від 18.06.2015р.

В судових засіданнях боржник наполягав на задоволенні скарги в повному обсязі.

Представник ПАТ "ДТЕК "Донецькобленерго" проти скарги заперечив з підстав, викладених у запереченні на скаргу, які надійшли до суду 17.06.2015р., зазначивши, зокрема, про наступне. По-перше, порушення строків та порядку надсилання постанови стороні може бути підставою лише для визнання незаконними дій або бездіяльності державного виконавця з їх направлення, однак боржник зазначені вимоги у прохальній частині своєї скарги не зазначив. По-друге, доводи скаржника про накладення арешту на всі його рахунки не підтверджені документально. Боржником не надано доказів відсутності у нього інших рахунків, ніж ті, що зазначені у постанові про арешт. По-третє, ані в КЗпП України, ані в іншому нормативно-правовому акті немає заборони на накладення арешту на рахунки, відкриті для виплати заробітної плати. Доводи ж скаржника про те, що рахунки, зазначені у скарзі, використовуються виключно для виплати заробітної плати, останнім не доведені, оскільки згідно наданих виписок кошти на цих рахінках боржник використовував також на інші цілі, не пов'язані з виплатою заробітної плати, у тому числі на оплату земельного податку, оплату за оренду, за експлуатаційні послуги та інше.

Вважає, що скарга відповідача є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Представник ДВС проти скарги заперечив з підстав, викладених у запереченнях на скаргу, які надійшли до суду 25.06.2015р., зазначивши, зокрема, про наступне. ДВС, керуючись ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», якою визначено підстави та порядок накладення арешту та вилучення майна боржника, та ст. 65 цього Закону, якою визначено порядок звернення стягнення на кошти боржника - юридичної особи, з метою реального виконання рішення, виніс постанову від 02.02.2015р. (в рамках зведеного виконавчого провадження) про арешт коштів боржника ЗВП № 41211546 у межах суми 392 819 005,25 грн. Протягом листопада 2014р. - березня 2015р. з рахунків боржника списано 214346,98 грн., які відповідно до ст.ст. 43, 44, 45 Закону перераховано за зведеним виконавчим провадженням ЗВП № 41211546, проте станом на 29.07.2015р. існує заборгованість з виконання рішення господарського суду Донецької області у справі № 7/163 від 03.10.2012 р., у зв'язку з чим просив у задоволенні скарги відмовити.

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

За приписами ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою виконавчі документи, в тому числі накази господарських судів.

Відповідно до ст. 57 зазначеного Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем, в т.ч., шляхом винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах. Постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети.

В силу приписів ст. 65 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки і вклади державний виконавець отримує в органах доходів і зборів, інших органах державної влади, підприємствах, установах та організаціях, які зобов'язані надати йому інформацію у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача. Державний виконавець може звернути стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що знаходяться на його рахунках, а також на рахунках, відкритих боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи.

Таким чином, накладення державним виконавцем арешту на майно боржника здійснюється з метою примусового виконання рішення суду в межах виконавчого провадження.

Частиною 1 статті 6 Закону України "Про виконавче провадження", встановлені гарантії прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні, а саме: державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

За приписами ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою виконавчі документи, в тому числі накази господарських судів.

Відповідно до ст. 57 зазначеного Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем, в т.ч., шляхом винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах. Постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети

В силу приписів ст. 65 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки і вклади державний виконавець отримує в органах доходів і зборів, інших органах державної влади, підприємствах, установах та організаціях, які зобов'язані надати йому інформацію у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача. Державний виконавець може звернути стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що знаходяться на його рахунках, а також на рахунках, відкритих боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи.

Таким чином, накладення державним виконавцем арешту на майно боржника здійснюється з метою примусового виконання рішення суду в межах виконавчого провадження.

Частиною 1 статті 6 Закону України "Про виконавче провадження", встановлені гарантії прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні, а саме: державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Суд погоджується із доводами відповідача стосовно пріоритетності виплати працівникам підприємства заробітної плати перед погашенням заборгованості іншим кредиторам підприємства, в той же час доводи скаржника про те, що арешт накладений на всі його рахунки, які відкриті виключно для виплати заробітної плати, є необґрунтованими та недоведеними, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем не надано належних доказів, які б свідчили, що перелічені у постанові державного виконавця про арешт коштів від 02.02.2015 р. (довідка банку, договору банківського рахунку) рахунки є рахунками зі спеціальним режимом використання, призначеним виключно для виплати заробітної плати.

З вказаних виписок вбачається, що кошти на рахунках боржника використовувались також і на інші цілі, не повязані з виплатою заробітної плати, у тому числі, на оплату земельного податку, оплату за оренду, за експлуатаційні послуги тощо. Зазначені обставини також підтверджуються відповідачем по справі.

Таким чином, суд відмовляє в задоволенні скарги з підстав визначених боржником в заявленій скарзі. Інших підстав, як то сплата заборгованості боржником заявлено не було та не доведено.

Крім того, суд зазначає, що рішення господарського суду Донецької області від 03.10.2012 р. по справі № 7/163 знаходиться на виконанні. Разом з цим на цей час триває реорганізація Державної виконавчої служби України. Заявником не надано доказів на підтвердження внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи - Державної виконавчої служби України. Зазначений в скарзі Департамент виконавчої служби Міністерства юстиції України на час розгляду справи не є правонаступником Державної виконавчої служби України.

Посилання боржника на порушення строків та порядку надсилання постанови про арешт коштів на адресу боржника є необґрунтованими та не стосуються предмету розгляду справи, оскільки боржник не надав жодного доказу, що постанови про арешт не були направлені на його адресу. Крім того, постанови про арешт від 02.02.2015 р. винесені з дотриманням норм законодавства, і порушення порядку їх надсилання сторонам не може бути підставою для визнання незаконними цих постанов.

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін, яка, зокрема, проявляється в тому, що, як зазначається в частині 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З урахуванням вимог ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи наведене, оскаржувана постанова Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України про арешт коштів боржника від 02.02.2015 р. у межах зведеного виконавчого провадження ЗВП № 41211546 є законною та такою, що відповідає приписам Закону України «Про виконавче провадження».

Скарга Комунального підприємства "Компанія "Вода Донбасу" на дії Державної виконавчої служби України щодо виконання рішення господарського суду Донецької області № 7/163 від 03.10.2012 р., а саме: щодо винесення постанови про арешт коштів боржника від 02.02.2015р. ЗВП № 41211546, в частині накладення арешту по ВП № 35464632 (справа 7/163), задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 25, 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги Комунального підприємства "Компанія "Вода Донбасу" на дії Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в процесі виконання рішення господарського суду Донецької області від № 7/163 від 03.10.2012 р. - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного господарського суду в порядку розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Ю.В. Бокова

Суддя О.В. Говорун

Суддя П.В. Демідова