ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"19" серпня 2015 р. Справа № 922/2290/13

Вх. номер 2290/13

Суддя господарського суду Суслова В.В.

при секретарі судового засідання Помпі К.І.

за участю представників сторін:

стягувача - ОСОБА_1, довіреність № 14-95 від 18.04.2014 року;

боржника (заявника) - ОСОБА_2, довіреність від 01.06.2015 року;

розглянувши заяву Харківського обласного комунального підприємства "Дирекція розвитку інфраструктури території" про відстрочку виконання рішення за вх. № 32084 від 11.08.2015 року по справі за позовом: Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до Харківського обласного комунального підприємства "Дирекція розвитку інфраструктури території", м. Харків

про стягнення 23516725,75 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Харківської області від 17.11.2014 року клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій задоволено. Зменшено розмір стягнення штрафних санкцій на 90%. Клопотання відповідача про відстрочку виконання рішення задоволено частково. Відстрочено виконання рішення на п'ять місяців до 17 травня 2014 року. Позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Харківського обласного комунального підприємства "Дирекція розвитку інфраструктури території" на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 19589613,98 грн. основного боргу, 156242,06 грн. пені, 165127,30 грн. 7% штрафу, 651048,17 грн. 3% річних, 68637,48 грн. судового збору. В задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені у розмірі 1406178,52грн., 7% штрафу у розмірі 1486145,68 грн. та інфляційних втрат у розмірі 62370,03 грн. - відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 02.02.2015 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" задоволено частково. Рішення господарського суду Харківської області від 17.11.2014 року по справі № 922/2290/13 скасовано в частині задоволення клопотання Харківського обласного комунального підприємства "Дирекція розвитку інфраструктури території" та надання відстрочки виконання рішення . В іншій частині рішення залишено без змін.

07 квітня 2015 року Вищим господарським судом України по справі №922/2290/13 прийнято постанову, якою рішення суду першої інстанції від 17.11.2014 року та постанову апеляційної інстанції в частині відмови у стягненні інфляційних витрат скасовано та в цій частині справу направлено на новий розгляд до господарського суду Харківської області. В іншій частині постанову Харківського апеляційного господарського суду від 02.02.2015 року залишено без змін.

25 червня 2015 року господарським судом Харківської області по справі №922/2290/13 винесено рішення, яким відмовлено у стягнення інфляційних витрат.

11 серпня 2015 року від Харківського обласного комунального підприємства "Дирекція розвитку інфраструктури території" до господарського суду Харківської області надійшла заява про відстрочку виконання рішення господарського суду від 17.11.2014 року. в наданій заяві боржник просить відстрочити виконання рішення суду до 01.02.2016 року посилаючись на скрутне фінансове становище підприємства.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 13 серпня 2015 року було призначено заяву до розгляду на 19.08.2015 року.

Представник заявника у судовому засіданні підтримує заяву про відстрочку виконання рішення суду та просить суд відстрочити виконання рішення суду від 17.11.2014 року до 01.02. 2016 року.

Представник стягувача заперечує проти задоволення вказаної заяви та надав письмові заперечення за вх. № 33332, які долучені судом до матеріалів справи.

Розглядаючи заяву про відстрочку виконання рішення, суд виходить з наступного.

В обгрунтування своєї заяви боржник вказує, що Департамент житлово-комунального господарства та розвитку інфраструктури у своєму листі № 03-08/1296 від 05.08.2015 року зазначив, що у відповідності до постанови № 1000 від 02.08.2012 року Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики "Про затвердження Алгоритму розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання гарантованих постачальників природного газу" та спільного наказу № 192/195/396/274 від 08.09.2000 року Держбуд України, Міністерства економіки України, Міністерства палива і енергетики України, НАК "Нафтогаз України" "Про затвердження порядку розподілу виручки, що надходять на рахунки комунальних підприємств теплоенергетики , водопостачання і водовідведення, міського електротранспорту" (в редакції на цей час) гроші отримані Харківським обласним комунальним підприємством "Дирекція розвитку інфраструктури території" починаючи з 2012 року від споживачів теплової енергії зараховувалися на спеціальний рахунок, з якого частина з них банком списувалась на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", яке було та є безпосереднім постачальником природного газу, а інша частина, що залишалась у користуванні підприємства використовувалась безпосередньо на виплату заробітної плати, податків та на витрати необхідні для здійснення технологічного процесу виробництва теплової енергії, послуг водопостачання та водовідведення (планова закупівля матеріалів, електричної енергії, технічної води та т.п. ). До того ж розрахунок залишку грошей, після перерахування газової складової на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" не передбачав будь-які інші витрати, у тому числі на погашення штрафів та інших нарахувань на заборгованість перед ПАТ «НАК «Нафтогаз України».

На виконання постанови Кабінету Міністрів України №217 від 18.06.2014 року «Про затвердження Порядку розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з гарантованим постачальником природного газу» постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг регулюється порядок перерозподілу коштів отриманих ХОКП «ДРІТ», у відповідності до якого залишок грошей, що залишається у ХОКП «ДРІТ» згідно встановлених нормативів розподілу грошей затверджених постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг повинен бути направлений ХОКП «ДРІТ» на виплату заробітної плати робітникам та на підтримання технологічного процесу виробництва теплової енергії, не про яке погашення іншої заборгованості та нарахувань на заборгованість перед ПАТ «НАК «Нафтогаз України» за отриманий природний газ, розрахунком розподілу грошей не передбачено.

Виходячи з цього, ХОКП «ДРІТ» не в змозі самостійно проводити будь-які перерахування на користь ПАТ «НАК «Нафтогаз України», до того ж у нього відсутні на це грошові кошти. Єдиним джерелом на підставі якого відповідач може на цей час погасити заборгованість та нарахування зроблені на заборгованість є отримання з Державного бюджету України заборгованості з різниці в тарифах, яка виникла через невідповідність тарифів на послуги з теплопостачання, водопостачання та водовідведення. Однак, грошові кошти (субвенції), що отримувало ХОКП «ДРІТ» починаючи з 2012 року з Державного бюджету України на погашення заборгованості з різниці в тарифах, яка виникла через невідповідність тарифів на послуги з теплопостачання, водопостачання та водовідведення у відповідності до вимог вказаних у постановах Кабінету Міністрів України, якими був затверджений порядок перераховування субвенцій з державного бюджету України на погашення заборгованості з різниці в тарифах (дивися постанови КМУ № 517 від 11.06.2012 р., № 167 від 20.03.2013 р., № 30 від 29.01.2014 р.) використовувались у першу чергу на погашення заборгованості, що виникла перед газопостачальними постачальниками за отриманий природний газ, що використовувався для потреб населення. Але враховуючи той факт, що у 2012 році з Державного бюджету України була перерахована на погашення різниці в тарифах тільки половина необхідного обсягу субвенцій, а у 2013 році ні яких субвенцій на погашення різниці в тарифах по Харківській області не було перераховано, - то на початок 2014 року виникла значна заборгованість з різниці в тарифах перед комунальними підприємствами Харківської області, у тому числі ХОКП «ДРІТ». Хоча відповідач у 2014 році отримав значну суму субвенцій на погашення різниці в тарифах, але станом на 01.07.2015 року залишилась заборгованість Державного бюджету України з різниці у тарифах на теплову енергію, послуги водопостачання та водовідведення за послуги надані населенню суму у розмірі 24419070,00 грн. та за послуги надані бюджетним організаціям суму у розмірі 99249,8 тис. грн. Також слід звернути увагу на здороження природного газу для виробництва теплової енергії, яке відбувається з початку 2015 року, у свою чергу зміни тарифів на теплопостачання, повязаних з здороженням природного газу, відбудуться тільки починаючи з квітня 2015 року. У кінці листа просить суд розглянути питання про надання відстрочки виконання рішення суду.

Зі свого боку, відповідач розшифровуючи наведені у листі Департаменту житлово-комунального господарства та розвитку інфраструктури № 03-08/1296 від 05.08.2015 р. цифри надав до суду докази того, що обсяг заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, водопостачання та водовідведення, що залишився не виплаченим виглядає наступним чином: за послуги надані населенню: по теплопостачанню за період з 1 жовтня 2014 року по червень 2015 року у сумі 16396682,00 грн.; по водопостачанню за з 2009 року по червень 2015 року у сумі 7061283,00 грн.; по водовідведенню за період з 2009 року по червень 2015 року у сумі 961105,00 грн.; за послуги надані підприємствам та організаціям, що фінансуються з державного або місцевого бюджету: по теплопостачанню станом на 01.07.2015 року у сумі 96355,1 тис. грн.; по водопостачанню та водовідведенню станом на 01.07.2015 року у сумі 2894,7 тис. грн.

Крім того, обґрунтовуючи свою правову позицію заявник вказує, що тарифи на теплопостачання починаючи з 2011 року не змінювались тривалий час. Тільки 23.04.2014 року постановою Національної комісії, що здійснює регулювання у сфері комунальних послуг № 438 були затверджені нові тарифи для населення на рівні лютого 2013 року, а вже 27.06.2014 року постановою Національної комісії, що здійснює регулювання у сфері комунальних послуг № 828 були затверджені нові тарифи для потреб бюджетних установ та інших споживачів (крім населення) знову ж на рівні лютого 2013 року.

28 листопада 2014 року постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг № 519 були затверджені більш-менш обґрунтовані тарифи для споживачів на рівні червня 2014 року. Разом з цим, постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг № 404 від 27.02.2015 року були встановлені нові тарифи на теплову енергію для потреб бюджетних установ, релігійних організацій та інших споживачів (крім населення), яка набрала чинності з 01.03.2015 року.

Збільшення тарифів на комунальні послуги до рівня економічно обґрунтованих тарифів на думку боржника є дуже позитивним сигналом, що повинен у подальшому зменшити заборгованість ХОКП «ДРІТ» перед кредиторами, головним з яких є ПАТ «НАК «Нафтогаз України».

Крім того, боржник у своїй заяві вказує, що є єдиним учасником серед підприємств теплопостачання України інвестиційного проекту, на підставі якого були надані кошти міжнародної фінансової допомоги для встановлення обладнання з виготовлення паливних брикетів та котлів для їх опалення і забезпечення тепловою енергією обєктів комунальної власності, виходячи з цього за міжнародні гроші (фактично для підприємства безкоштовна у якості експерименту) на підприємстві встановлюється обладнання японської фірми ТОВ «ОСОБА_3 Інвестмент Україна» на суму у розмірі 12 мільйонів ЄВРО упродовж двох років, починаючи з 2014 року, що у подальшому дасть значну економію споживання газу.

Вказане свідчить, що на цей час боржник знаходиться у тяжкому фінансовому стані, який з одного боку виник із за несвоєчасного перерахування субвенцій з Державного бюджету України на погашення заборгованості з різниці в тарифах, яка виникла у ХОКП «Дирекція розвитку інфраструктури території» через невідповідність тарифів на послуги з теплопостачання, водопостачання та водовідведення, з другого боку не мало значним фактом є заборгованість населення за спожиті послуги, яка виникає з наступних причин: недостатня платоспроможність населення; зростання цін на комунальні послуги; відсутність у відповідача, як надавача послуг, реальних важелів впливу на боржників, тому як законні важелі впливу на споживачів вимагають часу, при цьому у деяких випадках значного часу та зусиль з боку працівників відповідача відповідальних за своєчасні розрахунки споживачів, до того ж у деяких випадках в силу норм Закону України «Про виконавче провадження» стягнення заборгованості з фізичної особи не можливе, якщо сума заборгованості, що підлягає стягненню не перевищує десяти мінімальних заробітних плат, а фізичній особі належить тільки одне житлове приміщення, у якому вона мешкає.

Також, існує заборгованість бюджетних організацій, що фінансуються з державного або місцевого бюджетів, з причин їх недостатнього та не своєчасного фінансування.

В підтвердження збиткової діяльності, відповідач надав до суду останню фінансову звітність: баланси, звіти про фінансові результати, звіти про витрати на виробництво та фінансові показники діяльності підприємств від надання послуг теплопостачання, водопостачання та водовідведення.

Зважаючи на таку складну ситуацію боржник і просить розглянути питання про надання відстрочки виконання рішення суду, тому як примусове стягнення цього боргу може привести до негативних наслідків, а саме: збільшення заборгованості за рахунок виконавчого збору; не змозі ХОКП «ДРІТ» виконувати зобовязання перед працівниками по заробітної платі та перед бюджетами різних рівнів по податкам та зборам; не можливості підтримувати технологічний процес по наданню якісних послуг з теплопостачання, водопостачання та водовідведення, що в кінцевому результаті викликає соціальну напруженість серед споживачів, яких обслуговує ХОКП «ДРІТ»; звертанню інвестиційного проекту, на підставі якого надається обладнання за кошти міжнародної фінансової допомоги. Крім того, боржник зазначає, що ХОКП «ДРІТ» є важливим та значимим підприємством Харківської області, тому як надає послуги з теплопостачання, водопостачання споживачам більшої частини Харківської області, населення цієї частини складає більше одного млн. осіб.

Надаючи правову оцінку заяві боржника, суд зазначає, що у відповідності до пунктів 7.1., 7.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 року господарський суд на підставі статті 121 ГПК України має право за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за власною ініціативою у виняткових випадках залежно від обставин справи відстрочити, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК України, ця стаття не вимагає, і господарський суд повинен врахувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступень вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

З наведеного випливає, що при вирішенні питання про надання відстрочки мають значення майновий стан сторін, соціальна значущість підприємства, зобовязання інших учасників, що беруть участь у розрахунках за поставлені комунальні послуги та негативні явища, що можуть зявитися у разі примусового виконання рішення.

Так, суд при вирішенні заяви про надання відстрочки виконання рішення суду враховує наступні фактичні обставини по справі:

- відповідач є комунальним підприємством, яке створено для задоволення потреб споживачів у тому числі населення та державних органів в теплопостачанні у вигляді опалення та гарячого водопостачання. Підприємство не уповноважене чинним законодавством самостійно встановлювати тарифи, які відповідають витратам за надання послуг, тому постачає теплову енергію по вартості нижчої її собівартості;

- на підприємстві склалась дуже складна економічна ситуація, яка виникла у зв'язку зі збитковістю послуг з теплопостачання;

- однією з причин тяжкого економічного стану відповідача є дефіцит коштів, пов'язаний з хронічними неплатежами, в основному, з боку населення за спожиті послуги;

- заборгованість населення перед заявником виникла по деяким підставам, що не залежать від волі останнього, зокрема суд бере до уваги, що норми діючих на цей час законів (мається на увазі ч. 7 ст. 52 ЗУ Про виконавче провадження) захищають споживачів (фізичних осіб) від примусового стягнення, у тому числі від стягнення заборгованості за комунальні послуги, однак не передбачають у даному випадку компенсації надавачам комунальних послуг, що веде до прямих збитків комунальних підприємств, до яких відноситься відповідач;

- крім населення, несвоєчасно розраховуються з відповідачем бюджетні установи (організації), що також не залежать від волі заявника, а з причин несвоєчасного фінансування цих установ з місцевого та державного бюджетів;

- субвенції, які надаються державою, не мають постійного чинного правового механізму з компенсації витрат з різниці в тарифах на теплову енергію, тому виплата такої компенсації та строки виплати у повній мірі залежать від своєчасного внесення законодавчим органом таких витрат до Закону України "Про державний бюджет на кожний рік"; від фінансування в даному бюджетному році у повному обсязі цих витрат згідно з витратами, передбаченими Закону України "Про державний бюджет"; від строку виконання виконавчими органами влади обов'язків по перерахуванню закладених витрат бюджету у вигляді субвенцій до отримувачів;

- тяжкий фінансовий стану відповідача підтверджує надана фінансова звітність (баланс та звіт про фінансові результати за 2014 рік) - фінансові показники відповідача в деяких випадках не змінились, а в більшості погіршилися з причин недостачі оборотних грошових коштів;

- не можливість самостійного погашення боргу заявником перед позивачем без отримання належних відповідачу субвенцій з Державного бюджету підтверджує Департамент житлово-комунального господарства та розвитку інфраструктури Харківської обласної державної адміністрації у листі 03-08/1296 від 05.08.2015 року;

- своєчасне звернення боржника до національної комісії регулювання ринку комунальних послуг для затвердження економічно обґрунтованих тарифів та затвердження національною комісією регулювання ринку комунальних послуг тарифів значно менших від тих, що обґрунтовано просив відповідач прийняти;

- стягнуті судом суми 3 % річних та інфляційні збитки мають компенсувати всі негативні наслідки затримки розрахунку з боку боржника;

- окремо суд приймає до уваги той факт, що на виконання постанови Кабінету Міністрів України № 217 від 18.06.2014 р. «Про затвердження Порядку розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з гарантованим постачальником природного газу» (з наступними змінами та доповненнями) постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг регулюється порядок перерозподілу коштів отриманих ХОКП «ДРІТ» без згоди на це відповідача. Залишок грошей, що залишається у відповідача згідно встановлених нормативів розподілу грошей затверджених постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг незначний. До того ж суд розуміє той факт, що заявнику потрібні гроші на виплату заробітної плати робітникам та на підтримання технологічного процесу виробництва теплової енергії, несвоєчасне отримання оплати від населенням за спожиті комунальні послуги, крім того примусове стягнення не дасть очікуваного результату, тобто виконання рішення суду, тому як примусове стягнення не можливе на гроші, що поступають на спеціальні рахунки відкриті у установах банків відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 217 від 18.06.2014 р. «Про затвердження Порядку розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з гарантованим постачальником природного газу», а ті гроші, що залишаються у підприємства настільки мізерні, що примусове стягнення за рахунок цих грошей буде відбуватися тривалий час та може зруйнувати господарську діяльність відповідача, витрати на відновлення якої будуть набагато більшими від отриманих позивачем грошей;

- тривалий строк, необхідний для реалізації закладеної програми у Державному бюджеті України на 2015 рік по погашенню заборгованості з різниці в тарифах за комунальні послуги, що надає підприємство, що може проводитися упродовж 2015 року.

Таким чином, суд враховує той факт, що прострочка платежів відповідача об'єктивно виникла не з його вини, а внаслідок неузгодженості в сфері виділення бюджетних коштів та не покриття тарифами собівартості енергоносіїв, у звязку з введенням в дію порядку примусового перерозподілу грошей, які направляються до ПАТ «НАК «Нафтогаз України» та не передбачають погашення існуючого боргу та нарахувань на суму боргу перед ПАТ «НАК «Нафтогаз України», крім того у разі отримання заборгованості з різниці у тарифах з Державного бюджету України у продовж 2015 року підприємство зможе повністю розрахуватися з позивачем та погасити заборгованість, тому суд задовольняє заяву боржника та надає відстрочку виконання рішення до 01.02.2016 року.

Тобто, боржнику надається час необхідний для вирішення питання по погашенню заборгованості з різниці у тарифах, яка повинна бути компенсована з Державного бюджету.

Крім того, суд вважає, що таким чином враховуються інтереси стягувача, тому як примусове стягнення з боржника суми боргу за цією справою не приведе до належного виконання рішення суду, а тільки погіршить становище боржника, що може привести до його банкрутства та зупинення діяльності, яку у подальшому не можливо буде відновити.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 1, 4, 12, 22, 33-34, 43, 49, ст. 82-85,121 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Харківського обласного комунального підприємства Дирекція розвитку інфраструктури території про відстрочку виконання рішення господарського суду Харківської області від 11.08.2015 року у справі № 922/2290/13 - задовольнити.

Відстрочити виконання рішення господарського суду Харківської області від 17.11.2014 року у справі № 922/2290/13 - до 01.02.2016 року.

Суддя Суслова В.В.

справа № 922/2290/13