РІШЕННЯ

26 серпня 2015 року Справа № 913/543/15

Провадження №15/913/543/15

За позовом Державного підприємства "Придніпровська залізниця", м.Дніпропетровськ

до Державного підприємства "Первомайськвугілля", м.Гірське Попаснянського району Луганської області

про стягнення 14345 грн 00 коп.

Суддя Смола С.В.

Секретар судового засідання Антонова І.В.

У засіданні брали участь:

від позивача - Хлабистін Д.М. - юрисконсульт сектору договірної та претензійно-позовної роботи, довіреність №26 від 01.01.2015;

від відповідача - представник не прибув.

С У Т Ь С П О Р У:

Державне підприємство "Придніпровська залізниця" звернулося до господарського суду Луганської області з позовом до Державного підприємства "Первомайськвугілля" про стягнення штрафу за неправильно зазначену масу вантажу в розмірі 14345 грн 00 коп.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 28.07.2015 було порушено провадження у справі та її розгляд призначений на 11.08.2015.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 11.08.2015 розгляд справи відкладений на 26.08.2015.

Відповідач відзивом №01/4-1-210 від 18.08.2015 зазначив, що ним було повністю відшкодовано у січні 2014 року загальні збитки від перевантажування вагону у розмірі 3267 грн 96 коп.; що підприємство знаходиться в зоні проведення антитерористичної операції; що відповідач є державним збитковим підприємством; що сума штрафу надмірно велика у порівнянні зі збитками позивача, а тому відповідач просив суд максимально зменшити розмір штрафу.

Відповідач не скористався своїм правом, передбаченим ст.22 Господарського процесуального кодексу України, не забезпечив участі повноважного представника у судовому засіданні, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

У судовому засіданні 26.08.2015 оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд

В С Т А Н О В И В:

20.01.2015 Державне підприємство "Первомайськвугілля" здійснило відправлення вагону №67915140 зі станції Світланове Донецької залізниці на станцію Росія Донецької залізниці згідно накладної №49232465.

При проходженні вагонів через станцію Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці, на підставі ст.24 Статуту залізницею проведено перевірку маси вантажу, під час якої встановлено, що маса вантажу у вищезазначеному вагоні не відповідає масі, вказаній відправником у накладній: в накладній №49232465 у вагоні №67915140 вказана маса вантажу 71000 кг, фактично встановлено, що маса вантажу складає 74450 кг, що є на 3450 кг більше, ніж зазначено у накладній та більше вантажопідйомності вагону. Вказані обставини засвідчені в акті загальної форми №124/ваги від 25.01.2015 та комерційному акті РА №006760/27 від 25.01.2015.

Враховуючи різницю між масою вантажу, що вказана відправником у залізничній накладній (перевізному документі), та виявленою і засвідченою комерційним актом масою вантажу, позивач на підставі ст.ст. 118, 122 Статуту залізниць України вбачає підстави для стягнення з відповідача штрафу за невірно зазначену у перевізному документі масу вантажу у п'ятикратному розмірі провізної плати за всю відстань перевезення, розмір якого становить 14345 грн 00 коп.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

Відповідно до положень ч.5 ст.307 Господарського кодексу України, які кореспондуються з положеннями ч.2 ст.908, ст.920 Цивільного кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначається транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов'язань.

Відповідно до ст.6 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457, з подальшими змінами, накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем (ст.23 Статуту залізниць України).

Під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса. Маса вантажів визначається відправником (ст.37 Статуту залізниць України).

Маса вантажу вважається правильною, якщо різниця у масі, визначена на станції відправлення, порівняно з масою, що виявилася на станції призначення, не перевищує: у разі недостачі - норми природної втрати маси вантажу і граничного розходження визначення маси нетто; у разі надлишку - граничного розходження визначення маси нетто (ч.4 ст.52 Статуту залізниць України).

В результаті переважування вантажу залізницею перевірена маса вантажу, що перевозився за залізничною накладною №49232465 у вагоні №67915140, відправником якого є Державне підприємство "Первомайськвугілля" та виявлена невідповідність маси вантажу, зазначеної в перевізному документі, фактичній масі вантажу. Так, в накладній №49232465 у вагоні №67915140 вказана маса вантажу 71000 кг, фактично встановлено, що маса вантажу складає 74450 кг, що є на 3450 кг більше, ніж зазначено у накладній та більше вантажопідйомності вагону.

Відповідно до ст.129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення обставин, зокрема, невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах. Залізниця зобов'язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу.

За обставинами виявленої у спірних відносинах невідповідності маси вантажу, зазначеної у перевізному документі, фактичній масі вантажу на станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці складено акт загальної форми №124/ваги від 25.01.2015 та комерційний акт РА №006760/27 від 25.01.2015.

Відповідно до ст.24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Пунктом 5.5. Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644 (у редакції наказу Міністерства інфраструктури України від 08.06.2011 №138, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24.06.2011 за №765/19503), передбачено, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача, з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли. Цей факт засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

Відповідно до ст.122 Статуту залізниць України за неправильно зазначену у накладній, у тому числі, масу вантажу з відправника стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту.

Статтею 118 Статуту залізниць України встановлено, що штраф стягується у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Згідно даних, зазначених у залізничній накладній №49232465, провізна плата за вагон №67915140 становить 2869 грн 00 коп., відповідно, п'ятикратний розмір провізної плати за вагон №67915140 складає - 14345 грн 00 коп.

Враховуючи викладені приписи законодавства та обставини справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача штрафу.

Вирішуючи клопотання відповідача, яке викладене у відзиві на позовну заяву, про максимальне зменшення розміру штрафу, господарський суд виходить з наступного.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Приписами статті 233 Господарського кодексу України передбачено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

У п.3.17.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" визначено, що вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причин неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Підпунктом 6.4 п.6 Роз'яснення президії Вищого господарського суду України від 29.05.2002 №04-5/601 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею" передбачено, що відповідно до статті 551 ЦК України розмір неустойки (до якої віднесено штраф і пеню) встановлюється договором або актом цивільного законодавства і може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Стаття 233 ГК України також встановлює, що у разі якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій. Пункт 3 статті 83 ГПК надає суду право у виняткових випадках зменшувати розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання. Виходячи з цього, суди мають право при прийнятті рішення про стягнення штрафу зменшувати його розмір з урахуванням усіх конкретних обставин справи. Підстави та розмір зменшення стягуваного штрафу повинні бути мотивовані та обґрунтовані в рішенні суду.

Відповідачем в обґрунтування заявленого клопотання зазначено, що ним повністю відшкодовано позивачу збитки від перевантажування вагону у розмірі 3267 грн 96 коп., що підтверджено розрахунковою відомістю; що сума штрафу надмірно велика у порівнянні зі збитками позивача; що Державне підприємство "Первомайськвугілля" є державним збитковим підприємством; що підприємство знаходиться в зоні проведення антитерористичної операції.

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно з ч.2 ст.34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Суд враховує, що відповідач повністю розрахувався за перевезення вантажу, здійсненого на підставі залізничної накладної №49232465; що відповідачем повністю відшкодовано позивачу збитки від перевантажування вагону у розмірі 3267 грн 96 коп., що підтверджено розрахунковою відомістю; що відповідно до звіту відповідача про фінансові результати роботи за 1 півріччя 2015 року та балансу станом на 30.06.2015 Державне підприємство "Первомайськвугілля" є збитковим підприємством.

Крім того, розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 №1053-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція", місто Гірське входить до числа таких населених пунктів.

Не дивлячись на те, що наразі дія зазначеного розпорядженням зупинена, господарський суд вважає, що обставини щодо проведення на території м.Гірське Луганської області, де знаходиться відповідач, антитерористичної операції є загальновідомими та не потребують доказування відповідно до ч.2 ст.35 Господарського процесуального кодексу України.

На думку суду, зазначена обставина істотно вплинула на майновий стан відповідача, суттєво ускладнила ведення ним господарсько-виробничої діяльності. Вказане в свою чергу також є підставою для зменшення господарським судом розміру штрафу, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Враховуючи викладені приписи законодавства та обставини справи, суд вважає можливим задовольнити клопотання відповідача про зменшення розміру штрафу; зменшити заявлений розмір штрафу за неправильно зазначену в накладній масу вантажу на 20%, стягнувши з відповідача штраф за неправильно зазначену масу вантажу у розмірі 11476 грн 00 коп.

Таким чином позов підлягає задоволенню частково.

Як передбачено абз.4 п.3.17.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", у резолютивні частині судового рішення зазначається про часткове задоволення позову і розмір суми неустойки, що підлягає стягненню. Судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки покладається на відповідача повністю, без урахування зменшення неустойки.

Судовий збір покладається на відповідача, згідно ст.ст.44, 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст.44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов Державного підприємства "Придніпровська залізниця" в особі відокремленого підрозділу "Дніпропетровська дирекція залізничних перевезень" до Державного підприємства "Первомайськвугілля" задовольнити частково.

2.Стягнути з Державного підприємства "Первомайськвугілля", вул.Куйбишева, б.21, м.Гірське Попаснянського району Луганської області, ідентифікаційний код 32320594, на користь Державного підприємства "Придніпровська залізниця", пр.Карла Маркса, б.108, м.Дніпропетровськ, ідентифікаційний код 01073828, штраф за неправильно зазначену масу вантажу в сумі 11476 грн 00 коп., судовий збір у сумі 1827 грн 00 коп., про що видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. В решті позову відмовити.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 31.08.2015.

Суддя С.В. Смола