ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.08.2015 року Справа № 904/6247/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Величко Н.Л.(доповідач)

суддів: Іванова О.Г., Дарміна М.О.

при секретарі судового засідання: Погорєлова Ю.А.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність №2339 від 30.07.15, представник;

від позивача: ОСОБА_2, довіреність №2341 від 30.07.15, представник;

від відповідача-1: ОСОБА_3, довіреність №б/н від 12.08.15, представник;

представник відповідача-2 у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Ексімагроком" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 22.07.2015 року по справі № 904/6247/15

За позовом Публічне акціонерне товариство "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_4"

до відповідача-1: Товариство з обмеженою відповідальністю "Ексімагроком"

відповідача-2: Товариство з обмеженою відповідальністю "Модерн Бізнес"

про стягнення 36 472 481 грн. 75 коп.

ВСТАНОВИВ:

1. Стислий виклад суті рішення місцевого господарського суду.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 22.07.15р. у справі № 904/6247/15 (суддя Манько Г.В.) заяву Публічного акціонерного товариства Перший Український ОСОБА_4 про забезпечення позову задоволено наступним чином:

Вжито заходів до забезпечення позову ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_4 (ідентифікаційний код за , місцезнаходження: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4) до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ ЕКСІМАГРОКОМ (ідентифікаційний код за , місцезнаходження: 03035, м. Київ, пл. Солом'янська, буд. 2, офіс №405) та ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ МОДЕРН БІЗНЕС (ідентифікаційний код за ; місцезнаходження: 49000, м. Дніпропетровськ, вул. Калинова, буд. 25-27) шляхом:

- накладення арешту в межах суми позову 36 472 481,75 грн. (тридцять шість мільйонів чотириста сімдесят дві тисячі чотириста вісімдесят одна гривня 75 копійок), на грошові кошти ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ ЕКСІМАГРОКОМ (ідентифікаційний код за , місцезнаходження: 03035, м. Київ, пл. Солом'янська, буд. 2, офіс №405) в усіх банках та інших фінансових установах, що будуть виявлені органами Державної виконавчої служби України;

- накладення арешту в межах суми 100 000,00 грн. (сто тисяч гривень 00 копійок) на грошові кошти ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ МОДЕРН БІЗНЕС (ідентифікаційний код за ; місцезнаходження: 49000, м. Дніпропетровськ, вул. Калинова, буд. 25-27) в усіх банках та інших фінансових установах, що будуть виявлені органами Державної виконавчої служби України.

Ухвала мотивована тим, що невжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти належні товариству з обмеженою відповідальністю "Ексімагроком" та товариству з обмеженою відповідальністю "Модерн Бізнес" у межах розміру позовних вимог, може утруднити або зробити неможливим виконання рішення господарського суду, суд доходить висновку про необхідність вжиття вищевказаних заходів до забезпечення позову.

2. Підстави, з яких порушено питання про перегляд рішення.

Не погодившись з зазначеною ухвалою господарського суду, товариство з обмеженою відповідальністю "Ексімагроком", звернулося з апеляційною скаргою до Дніпропетровського апеляційного господарського суду в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу господарського суду та відмовити в задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

В обґрунтування апеляційної скарги її заявник посилається на те, що товариство вживало всі залежні від нього заходи щодо належного виконання п. 10.3.7.9 Кредитного договору, зокрема, забезпечив завершення будівництва та обєкта нерухомості та прийняття його в експлуатацію. Також, протягом дії Кредитного договору скаржник виконує свої зобовязання зі сплати процентів за користування кредитом у повному обсязі з дотриманням порядку та строків, встановлених Кредитним договором.

Крім того, наявність заборгованості перед позивачем та невиконання його вимоги про дострокове повернення кредиту не є належним підтвердженням загрози знищення або зменшення майна апелянта.

Також, є необґрунтованими висновки суду щодо фінансової неспроможності скаржника та невиконання ним прийнятих зобовязань, які ґрунтуються виключно на доводах позивача про наявність рішення господарського суду м. Києва в іншій справі щодо стягнення заборгованості з апелянта зі іншим кредитним договором. Отже, немає підстав для висновку про його неплатоспроможність.

Представник скаржника підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі.

3. Доводи викладені у відзиві на апеляційну скаргу.

Банком надано відзив на апеляційну скаргу ТОВ "Ексімагроком", в якому зазначено, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджено матеріали справи, прийнято правомірну ухвалу у відповідності до норм чинного законодавства, доводи скаржника, в свою чергу, які зазначені в апеляційній скарзі є безпідставними та необґрунтованими. Просить залишити оскаржувану ухвалу без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

У судовому засіданні 17.08.2015р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

4. Дослідивши матеріали справи, апеляційний господарський встановив наступні обставини:

ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_4 до господарського суду Дніпропетровської області було подано позовну заяву про стягнення заборгованості за кредитним договором та договором поруки.

Підставою для звернення з відповідним позовом до суду стало невиконання ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ ЕКСІМАГРОКОМ, умов Кредитного договору № КЛ-КІЕ-22 від 18.07.2014 (із змінами та доповненнями, внесеними додатковими угодами, далі - Кредитний договір), та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ МОДЕРН БІЗНЕС умов Договору поруки №КЛ-КІЕ-22-П від 27.02.2015 (далі - Договір поруки) щодо повернення кредитних коштів в загальному розмірі 100 000 грн.

Загальна сума позовних вимог - 36 472 481,75 грн., у тому числі: прострочена заборгованість за основною сумою кредиту в розмірі 35 825 114,30 грн.; прострочена заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитом в сумі 492 660,65 грн.; прострочена заборгованість за комісією за внесення змін до Кредитного договору в сумі 2 000,00 грн.; пеня за порушення строку повернення основної суми кредиту в розмірі 117 781,20 грн.; пеня за порушення строків сплати процентів за користування кредитом в сумі 34 337,22 грн.; пеня за порушення строків сплати комісії за внесення змін до Кредитного договору в сумі 588,38 грн.

21.07.2015р. Позивач звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з заявою про вжиття заходів забезпечення позову, з огляду на недодержання договірних зобов'язань відповідачами.

Позивач стверджує, що обставини, що виходять з дійсних правовідносин між Позивачем та Відповідачами дають змогу стверджувати про відсутність у відповідачів намірів щодо погашення заборгованості перед Позивачем, оскільки наявна очевидна тривалість невиконання зобов'язань за Кредитним договором та Договором поруки. Крім того, відповідачами не здійснюється жодних дій по перерахуванню коштів, одержаних за Кредитним договором, незважаючи на існуючу заборгованість, її розмір та строк виконання. В свою чергу, такі обставини, з урахуванням існуючої загальної кризи та високого ризику неплатоспроможності суб'єктів господарювання означають наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам Позивача. Захист цих прав Позивача може стати неможливим без прийняття заходів забезпечення позову, та для відновлення прав Позивача необхідні будуть значні зусилля та витрати. Значна сума заборгованості, що заявлена до стягнення, та відсутність жодних документально підтверджених відомостей про вжиття з боку Відповідача 1, як Позичальника, та Відповідача 2, як Поручителя, будь-яких дій, спрямованих на її погашення.

До того ж, Позивач наполягає, що застосувавши заходи до забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти вартістю, що не перевищує розміру позовних вимог, а саме у межах суми 36 472 481,75 грн., є беззаперечним заходом захисту прав Позивача та забезпечення фактичного виконання рішення суду у разі задоволення позову. До того ж, Позивач вважає, що зазначене також кореспондується з п. п. 7. 7.1. постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 №16, відповідно до роз'яснень якого у позовному провадженні при накладанні арешту на грошові суми відповідача слід обмежувати під дані арешту кошти розміром суми позову та можливих судових витрат. Разом з цим, такий захід як забезпечення позову, як накладання арешту на грошові кошти, прямо передбачений положеннями ст. 67 ГПК України, яка містить перелік заходів, які можуть бути вжиті господарським судом для забезпечення позову, зокрема, накладання арешту на грошові суми, що належать відповідачам.

Також, Позивач наголошує, що йому стало відомо про низку обставин які у своїй сукупності беззаперечно вказують на необхідність у застосуванні заходів забезпечення позову, оскільки з таких обставин вбачається прямі намагання щодо ухилення Позичальника від виконання зобов'язань за відповідними договорами, що в свою чергу призведе до неможливості реального виконання судового рішення по даній справі. Такі обставини, точки зору позивача, обґрунтовуються наступним: 1.Вимоги ПАТ ПУМБ до Відповідачів носять майновий характер, обсяг заборгованості Позичальника складає у загальному розмірі 36 472 481,75 грн. та є досить значним у порівнянні з розмірами статутного капіталу Відповідачів. 2.Невиконання зобов'язань за Кредитним договором та Договором поруки триває протягом значного часу та відсутні жодні документально підтверджені відомості про вжиття з боку Позичальника, Відповідача 2 будь-яких дій, спрямованих на погашення заборгованості перед Позивачем за Кредитним договором. 3. В Єдиному державному реєстрі судових рішень наявні судові процеси про стягнення заборгованості, зокрема, справа №910/19083/14, провадження по якій відкрито за позовом ПАТ БАНК ФОРУМ до ТОВ ЕКСІМАГРОКОМ (як основного позичальника) (Позичальник за кредитним договором за позовною заявою ПАТ ПУМБ) про стягнення заборгованості за кредитним договором №2-0066/13/11- KLMV від 29.10.2013. У заяві про забезпечення позову позивач вказує на те, що 02.03.2015 Господарським судом міста Києва було постановлено рішення, відповідно до якого позовні вимоги ПАТ БАНК ФОРУМ задоволено частково, стягнуто, зокрема, з ТОВ ЕКСІМАГРОКОМ та ТОВ АПК АГРОІНТЕР заборгованість за кредитним договором №2-0066/13/11-KLMV від 29.10.2013 в загальному розмірі 169 733 008,27 грн. На думку позивача вищезазначене підтверджує факт фінансової неспроможності Відповідача 1 та невиконання ним прийнятих на себе зобов'язань.

Крім того, Позивач вважає, що особливу увагу треба зосередити на тому факті, що Відповідач 1 по справі №910/19083/14 намагався уникнути відповідальності за неналежне виконання своїх зобов'язань перед ПАТ БАНК ФОРУМ шляхом визнання недійсним Кредитного договору та договорів поруки при тому, що факт отримання кредитних коштів від ПАТ БАНК ФОРУМ не заперечувався, а отже ТОВ ЕКСІМАГРОКОМ умисно зловживало правом на звернення до суду про визнання кредитного договору недійсним, що в свою чергу беззаперечно свідчить про намагання Відповідача 1 уникнути відповідальності за порушення договірних зобов'язань. Розглядаючи зустрічні позови відповідачів, господарський суд м. Києва дійшов висновку про необґрунтованість таких заяв та відсутність підстав для визнання таких договорів недійсними.

Позивач наполягає, що наведені у заяві про вжиття заходів забезпечення позову доводи беззаперечно підтверджують систематичне порушення Відповідачем 1 умов Кредитного договору, що не виключає, а навпаки визначає вмотивоване припущення подальшого грубого порушення Відповідачами умов Кредитного договору та створення обставин що ускладнятимуть або взагалі зроблять неможливим виконання рішення суду.

Разом з цим Позивач вважає за необхідне звернути увагу суду, що підпунктом 10.3.7.9. Кредитного договору визначено, що кредитування Позичальника здійснюється при умові укладання з Відповідачем 1 договору про забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором, а саме - Іпотечного договору, предметом якого є майнові права на нерухомість: комплекс будівель та споруд олійно-екстрактного заводу, будівництво якого не завершено, об'єкт будівництва: комплекс будівель та споруд олійно-екстракційного заводу, розташованого за адресою: Харківська область, місто Чугуїв, вулиця Вокзальна, 26-В, право власності на яке виникне у Відповідача 1 у майбутньому. Пунктом 10.3.7.9. Кредитного договору передбачено, що забезпечення закінчення будівництва вищезазначеного об'єкту, введення його в експлуатацію та оформлення права власності за Відповідачем 1, а також забезпечення укладання між Банком та Відповідачем 1 договору іпотеки/додаткової угоди до Угоди про забезпечення зазначеного нерухомого майна із змінами опису предмета іпотеки, зміни опису документів, що підтверджують право власності на предмет іпотеки тощо.

В порушення вищезазначених умов договору Відповідачем 1 не здійснено відповідних дій, щодо належного забезпечення зобов'язань за Кредитним договором.

Таким чином, Відповідач 1, протягом досить тривалого часу, ухиляється від здійснення покладених на нього зобов'язань відносно забезпечення реєстрації майна та передачі Банку новозбудованого об'єкту нерухомості в якості забезпечення виконання зобов'язань Позичальника за Кредитним договором.

Позивач звертає увагу на те, що Відповідачем 1 не забезпечено введення в експлуатацію та не забезпечено здійснення реєстрації права власності на зазначене майно, не передано добудований об'єкт в іпотеку Банку, у зв'язку з чим не накладено заборону на відчуження нерухомого майна та не зареєстроване обтяження нерухомого майна іпотекою у відповідному державному реєстрі, не встановлено вищий пріоритет прав Банку як обтяжувана відносно предмету іпотеки, яким в свою чергу ОСОБА_4 міг би забезпечити, хоча б, частково свої законні вимоги.

Вищевикладене стало підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

5. Мотиви, з яких виходила апеляційна інстанція при винесенні постанови.

Відповідно до статті 66 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 67 ГПК України позов забезпечується наклад арешту на майно або грошові суми.

Пунктом 1 Постанови Пленуму ВГСУ №16 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" визначено, що у вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням, зокрема, розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, а також забезпечення збалансованості інтересів сторін.

Як вбачається з матеріалів справи, Позивач у заяві про вжиття заходів забезпечення позову навів достатні та допустимі докази, які свідчать про вчинення відповідачами дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язань за Кредитним договором та Договором поруки та неможливості у майбутньому виконання рішення господарського суду.

Колегією суддів встановлено, що предметом спору у даній справі є вимога Позивача про стягнення заборгованості з відповідачів в загальному розмірі 36 472 481,75 грн., яка обґрунтована, зокрема, невиконанням ТОВ ЕКСГМАГРОКОМ своїх зобов'язань Позичальника за Кредитним договором та ТОВ МОДЕРН БІЗНЕС своїх зобов'язань Поручителя за Договором поруки.

Значна сума заборгованості, що заявлена до стягнення, та відсутність належним чином документально підтверджених відомостей про вжиття з боку відповідачів будь-яких дійсних дій, спрямованих на її погашення, надають підстави допускати ймовірність настання обставин, за яких належне Відповідачу майно (грошові кошти) можуть зменшитись або взагалі зникнути.

Накладання арешту на грошові кошти Позичальника та Поручителя має прямий зв'язок із вимогами в межах розгляду даного спору, оскільки задоволення даних вимог може здійснитись безпосередньо за рахунок таких грошових коштів.

Крім того, накладення арешту на грошові кошти відповідачів може бути гарантією реального виконання рішення суду, у випадку задоволення позову про стягнення заборгованості.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доводи скаржника викладені в апеляційній скарзі колегія суддів вважає необґрунтованими та такими, що не можуть служити підставою скасування оскаржуваної ухвали суду.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції повно зясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку. Порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права при розгляді заяви судовою колегією не встановлено, тому мотиви, з яких подана апеляційна скарга не можуть бути підставою для скасування прийнятої у справі ухвали.

Керуючись ст.ст. 66, 67, 99, 101-106, Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 22.07.2015р. у справі № 904/6247/15- залишити без змін

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Ексімагроком" залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Н.Л. Величко

Суддя О.Г. Іванов

Суддя М.О. Дармін