ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2015 року Справа № 911/4868/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді Саранюка В.І. - доповідача у справі
суддівВладимиренко С.В. Іванової Л.Б.
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укренергобудмеханізація"
на рішення від та на постанову відгосподарського суду Київської області 23.03.2015 Київського апеляційного господарського суду 10.06.2015
у справі господарського суду№ 911/4868/14 Київської області
за позовомПублічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово інвестиційний банк"
доПублічного акціонерного товариства "Укренергобудмеханізація"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Тера"
простягнення 133 410,96 грн..
за участю представників:

від позивача - Братченко А.В.

від відповідача - Татарченко В.Г.

від третьої особи - Татарченко В.Г.

В С Т А Н О В И В :

Рішенням господарського суду Київської області від 23.03.2015 у справі № 911/4868/14 (головуючий суддя: Конюх О.В., судді: Бабкіна В.М., Ейвазова А.Р.), залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 10.06.2015 (головуючий суддя Кропивна Л.В., судді: Чорна Л.В., Смірнова Л.Г.), задоволено позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово- інвестиційний банк" (позивач). Присуджено до стягнення з Публічного акціонерного товариства "Укренергобудмеханізація" (відповідач) на користь Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" 123 410,96 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 10 000,00 грн. заборгованості по комісії за обслуговування кредитом та 2 668,21 грн. судового збору.

Не погоджуючись із вказаними судовими актами, Публічне акціонерне товариство "Укренергобудмеханізація" звернулося з касаційною скаргою, в якій просить Вищий господарський суд України скасувати рішення господарського суду Київської області від 23.03.2015, постанову Київського апеляційного господарського суду від 10.06.2015 в частині стягнення з відповідача 91 538,41 грн., в цій частині справу передати на новий розгляд до господарського суду Київської області.

В касаційній скарзі заявник вказує на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та підтверджується матеріалами справи, 30.07.2007 між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (закрите акціонерне товариство), правонаступником якого є ПАТ "ПромІнвестБанк" (банк) та Відкритим акціонерним товариством "Укренергобудмеханізація", правонаступником якого є ПАТ "Укренергобудмеханізація" (позичальник), укладено кредитний договір № 89/2007 із змінами та доповненнями до нього, за умовами якого банк зобов'язувався надати позичальнику кредит, шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії у сумі, яка не може перевищувати 500 000,00 грн. (ліміт кредитної лінії), а позичальник зобов'язувався повернути кредит та сплатити проценти, встановлені цим договором. Повернення кредиту повинно здійснюватися відповідно до графіку, визначеного договором. Дата остаточного повернення всіх отриманих в межах кредитної лінії сум кредиту - 01.08.2009.

Пунктом 4.2.2 кредитного договору передбачено, що позичальник зобов'язаний своєчасно сплачувати відсотки за користування кредитом та відсотки за неправомірне користування кредитом на умовах і в порядку, передбачених цим договором, а також суми передбаченої цим договором неустойки. У випадку несвоєчасної плати за кредит ( у тому числі і процентів за неправомірне користування кредитом) позичальник зобов'язаний перерахувати кошти, що призначені ним для погашення плати за кредит, на рахунок простроченої заборгованості, номер якого повідомляється банком позичальнику негайно після його відкриття. Сторони встановлюють, що у випадку, якщо після прострочення сплати за кредит позичальник здійснить перерахування коштів на рахунок, відкритий банком вказаний у пункті 3.2, 3.3. цього договору, банк набуває право самостійно зарахувати ці кошти на рахунок простроченої заборгованості позичальника.

Проценти нараховуються банком за користування кредитом на суму фактичної заборгованості та сплачуються позичальником виходячи з процентної ставки 19% річних (пункт 3.2 договору). Договором про внесення змін від 02.03.2009 сторонами передбачено, що проценти за користування кредитом нараховуються банком на суму фактичного щоденного залишку заборгованості та сплачуються позичальником, виходячи із ставки 23% річних; Позичальник зобов'язується до 01.04.2009 перевести свої грошові потоки в Промінвестбанк, а в разі невиконання цієї умови проценти нараховуватимуться у розмірі 26% річних.

Пунктами 3.3., 3.4 договору за управління кредитом у формі кредитної лінії позичальник сплачує банку комісійну винагороду в розмірі 200 грн. За наявності заборгованості по кредиту та/або плати за кредит (у тому числі і процентах за неправомірне користування кредитом), сторони встановлюють наступну черговість, погашення позичальником заборгованості: - в першу чергу сплаті підлягає нарахована, але не сплачена в строк плата за кредит; в другу чергу сплаті підлягає нарахована плата за кредит строк, сплати якої ще не сплинув; - в третю чергу сплаті підлягає прострочена заборгованість за кредитом; - в четверту чергу сплаті підлягає неустойка, передбачена договором.

Наявність заборгованості відповідача по вказаному кредитному договору підтверджується рішенням господарського суду Київської області від 15.09.2010 у справі № 21/163-10, яким стягнуто з ПАТ "Укренергобудмеханізація" на користь ПАТ "Промінвестбанк" 125 000,00 грн. заборгованості зі сплати кредиту за кредитним договором № 89/2007 від 30.07.2007, 24 139,38 грн. - заборгованості зі сплати відсотків, 877,96 грн. - заборгованості зі сплати комісії за управління кредитом, 13 039,39 грн. - пені за прострочення сплати кредиту, 1 225,79 грн. - пені за прострочення сплати процентів за користування кредитом, 18,75 грн. - пені за прострочення сплати комісії за управління.

Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" звернулось до суду з позовом про стягнення з "Укренергобудмеханізація" 133 410,96 грн., з яких 123 410,96 грн. заборгованість по процентам за період з 28.12.2010 по 15.10.2014, 10 000,00 грн. заборгованість по комісії за період з 01.08.2010 по 01.10.2014.

Судами попередніх інстанцій задоволено позовні вимоги позивача.

Судові рішення мотивовані тим, що позивачем доведено, а відповідачем належними доказами не спростовано наявність заборгованості позичальника по кредиту.

Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 статті 1048 Цивільного кодексу України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Судами встановлено, що у зв'язку з невиконанням відповідачем умов договору щодо переведення до 01.04.2009 всіх грошових потоків в ПромІнвестБанк, банком з 01.04.2009 було застосовано процентну ставку у розмірі 26% річних за користування кредитними коштами, про що відповідача повідомлено листом від 19.08.2009 № 02-05/164.

Посилання відповідача на списання суми у розмірі 125 000,00 грн., як безнадійної за рахунок страхових резервів під кредитні ризики, відповідно до рішення Правління ПАТ "ПромІнвестБанк" № 493 від 24.12.2010, у зв'язку з чим безпідставно нараховані Банком проценти за користування кредитом та комісії за управління кредитом, не прийняті судом апеляційної інстанції до уваги з огляду на існування не припинених виконанням зобов'язань позичальника перед Банком, підставою виникнення яких є кредитний договір № 89/2007 від 30.07.2007.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 30.06.2011 на загальний банківський рахунок позивача № 373989002/980 надійшли кошти від ТОВ "ТЕРА" в сумі 60 000,00 грн. з призначенням платежу "Плата за кредитний договір № 23/2007 від 01.03.2007 року, відповідно до договору доручення № 27 від 30.06.2011". Також, 06.09.2011 на рахунок банку № 373989002/980 надійшли кошти від ТОВ "ТЕРА" в сумі 91 538,41 грн. з призначенням платежу "Плата за кредитний договір № 23/2007 від 01.03.2007, відповідно до договору доручення № 27 від 30.06.2011".

Суди попередніх інстанцій вказують на те, що у призначеннях платежу зазначено виконання зобов'язань кредитного договору № 23/2007 від 01.03.2007, тоді як підставою позову у даній справі являється кредитний договір № 89/2007 від 30.07.2007, тому сплачені кошти не припиняють зобов'язань відповідача, підставою виникнення яких є кредитний договір № 89/2007 від 30.07.2007.

Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає зазначені висновки судів попередніх інстанцій передчасними з огляду на наступне.

З пояснень позивача вбачається, що вказані кошти направлені банком на погашення боргу ПАТ "Укренергобудмеханізація" на рахунок № 161/980 в сумі 57 187,18 грн. - погашення заборгованості за простроченими процентами по кредиту; на рахунок № 161/980 в сумі 1 856,90 грн. - погашення заборгованості за простроченими процентами по кредиту; на рахунок № 161/980 в сумі 955,92 грн. - погашення заборгованості за простроченою комісією по кредиту. Кошти були спрямовані на погашення заборгованості за кредитним договором № 23/2007 від 01.03.2007. Кошти 07.09.2011 направлені банком на погашення боргу ПАТ "Укренергобудмеханізація" наступним чином: на погашення боргу за кредитним договором № 23/2007 від 01.03.2007 на загальну суму 51 907,24 грн., у тому числі - на рахунок № 161/980 в сумі 29 449,96 грн. - погашення заборгованості за простроченими процентами по кредиту, на рахунок № 161/980 в сумі 22 457,28 грн. - погашення заборгованості за простроченим кредитом, а також на погашення боргу за кредитним договором № 89/2007 від 30.07.2007 на загальну суму 39 631,17 грн., у тому числі - на рахунок № 161/980 в сумі 25 474,99 грн. - погашення заборгованості за простроченими процентами по кредиту; на рахунок № 161/980 в сумі 13 356,18 грн. - погашення заборгованості за простроченими процентами по кредиту; на рахунок № 161/980 в сумі 800,00 грн. - погашення заборгованості за простроченою комісією по кредиту.

Частиною 1 статті 1089 Цивільного кодексу України визначено, що за платіжним дорученням банк зобов'язується за дорученням платника за рахунок грошових коштів, що розміщені на його рахунку у цьому банку, переказати певну грошову суму на рахунок визначеної платником особи (одержувач) у цьому чи іншому банку у строк, встановлений законом або банківськими правилами, якщо інший строк не передбачений договором.

Загальний порядок здійснення переказу коштів в Україні, а також відповідальність суб'єктів переказу регулюються Законом України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні".

У пункті 32.3 статті 32 вказаного Закону встановлено, що банки зобов'язані виконувати доручення клієнтів, що містяться в документах на переказ, відповідно до реквізитів цих документів та з урахуванням положень, встановлених пунктом 22.6 статті 22 Закону.

Згідно з пунктом 3.8. Інструкції "Про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті" "Призначення платежу" платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України.

Платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення "Призначення платежу". Банк перевіряє заповнення цього реквізиту на відповідність вимогам, викладеним у цій главі, лише за зовнішніми ознаками.

Відповідно до пункту 3.4 договору за наявності заборгованості по кредиту та/або плати за кредит (у тому числі і процентах за неправомірне користування кредитом), сторони встановлюють наступну черговість, погашення позичальником заборгованості: - в першу чергу сплаті підлягає нарахована, але не сплачена в строк плата за кредит; в другу чергу сплаті підлягає нарахована плата за кредит строк, сплати якої ще не сплинув; - в третю чергу сплаті підлягає прострочена заборгованість за кредитом; - в четверту чергу сплаті підлягає неустойка, передбачена договором.

Судами не досліджено правомірності розподілу банком отриманих коштів та не зарахування вказаних коштів відповідно до призначення платежу.

Посилання позивача на норми договору № 89/2007 не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки норми пункту 3.4 не передбачають зарахування грошових коштів на погашення заборгованості за іншим договором. Розрахунок заборгованості, наданий позивачем, здійснено з урахуванням коштів, сплачених відповідачем як плата за кредитний договір № 23/2007 від 01.03.2007.

Посилання відповідача на те, що ним виконані грошові зобов'язання перед Банком 06.09.2011 та 30.06.2011 на суму 151 538,41 грн. за договором № 89/2007 від 30.07.2007, а помилка у призначеннях платежу виникла з вини ТОВ "Тера" правомірно не прийняті до уваги судами попередніх інстанцій, оскільки вказане Товариство діяло від імені відповідача.

Судами здійснено розрахунок заборгованості з врахування проплат, які банк зарахував в погашення заборгованості за договором не зазначеним в призначенні платежу.

Рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі, що не було зроблено судами попередніх інстанцій.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 1119 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції і передати справу на новий розгляд, якщо суд припустився порушень норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи. Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

Відтак, рішення господарського суду Київської області від 23.03.2015, постанова Київського апеляційного господарського суду від 10.06.2015 у справі № 911/4868/14 підлягають скасуванню, справа № 911/4868/14 - передачі на новий розгляд до господарського суду Київської області.

Під час нового розгляду місцевому господарському суду необхідно врахувати викладене, всебічно з'ясувати всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінити докази, що мають юридичне значення для їх розгляду і вирішення спору по суті, і в залежності від цього прийняти основане на законі рішення.

Керуючись ст.ст. 1115 - 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укренергобудмеханізація" задовольнити частково.

Рішення господарського суду Київської області від 23.03.2015 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 10.06.2015 у справі № 911/4868/14 скасувати.

Справу № 911/4868/14 передати на новий розгляд до господарського суду Київської області.

Головуючий суддя В. Саранюк

Судді С. Владимиренко

Л. Іванова