РІШЕННЯ

13 серпня 2015 року Справа № 913/483/15

Провадження № 17/913/483/15

За позовом Прокурора міста Рубіжне Луганської області в інтересах держави в особі ОСОБА_1 міської ради, м. Рубіжне Луганської області

до 1-го відповідача - Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, м. Рубіжне Луганської області

та 2-го відповідача - Управління освіти ОСОБА_1 міської ради, м. Рубіжне Луганської області

про визнання недійсним договору оренди, додаткових угод до нього та зобов'язання повернути приміщення

Суддя Фонова О.С.

У засіданні брали участь:

від заявника: ОСОБА_3, старший прокурор відділу прокуратури Харківської області, посвідчення № 009651 від 15.10.2012;

від позивача: представник не прибув;

від 1-го відповідача: представник не прибув;

від 2-го відповідача: представник не прибув

Суть спору: прокурором заявлено вимоги про:

1) визнання недійсним договору № 59 від 01.06.2014 про оренду нежилого приміщення, укладеного між Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 та Управлінням освіти ОСОБА_1 міської ради, та додаткових угод № 1 від 03.01.2014 та № 2 від 01.05.2014.

2) припинення зобовязання за договором № 59 від 01.06.2011 про оренду нежилого приміщення на майбутнє;

3) зобовязання фізичної особи підприємця ОСОБА_2 повернути Управлінню освіти ОСОБА_1 міської ради приміщення будівлі площею 184 кв. м., вартістю 79552,00 грн., що знаходиться за адресою: Луганська область, м. Рубіжне, вул. Визволителів, 53.

1-й відповідач у відзиві від 12.08.2015 на позовну заяву, який було здано до канцелярії суду 12.08.2015, проти позову заперечує.

Так, відповідач просить суд: 1) витребувати від юридичної особи «ОСОБА_1 міська рада» документальні докази, що підтверджують її правовий статус органу місцевого самоврядування, а саме: рішення територіальної громади міста Рубіжне про утворення органу місцевого самоврядування - ОСОБА_1 міської ради та статут територіальної громади міста Рубіжне, зареєстрований (у законний спосіб) Міністерством юстиції України;

2) вирішити питання про відповідність позовної заяви № 913/483/15 від 30.07.2015 вимогам ГПК України та прийняти рішення у відповідності до вимог ст. 63, 80 ГПК України щодо залишення без розгляду цієї позовної заяви;

3) з урахуванням обставин наведених у цьому відзиві, відмовити у задоволенні вимог позовної заяви № 913/483/15 від 30.07.2015 з огляду на відсутність законних підстав для їх задоволення.

Суд, розглянувши клопотання 1-го відповідача про залишення без розгляду позовної заяви на підставі ст.ст. 63, 80 ГПК України та витребування від ОСОБА_1 міської ради доказів викладених у відзиві на позовну заяву, зазначає наступне.

Статтею 63 ГПК України передбачені підстави повернення позовної заяви на стадії прийняття її до розгляду. Водночас, провадження у справі № 913/483/15 вже порушено ухвалою суду від 17.07.2015, а тому правові підстави для залишення без розгляду позовної заяви на підставі вказаної відповідачем норми відсутні.

Стаття 80 ГПК України встановлює підстави припинення провадження у справі. Ця процесуальна дія за змістом та підставами застосування є відмінною від такої процесуальної дії як залишення позову без розгляду. Враховуючи те, що на момент розгляду справи будь-які підстави для припинення провадження у справі передбачені ст.80 ГПК України відсутні, вказане клопотання також слід залишити без задоволення.

Стосовно витребування від юридичної особи «ОСОБА_1 міська рада» документальних доказів, що підтверджують її правовий статус органу місцевого самоврядування, а саме: рішення територіальної громади міста Рубіжне про утворення органу місцевого самоврядування - ОСОБА_1 міської ради та статут територіальної громади міста Рубіжне, зареєстрований (у законний спосіб) Міністерством юстиції України, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 38 ГПК України сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів. У клопотанні повинно бути зазначено, зокрема, обставини, що перешкоджають їх наданню; обставини, які може підтвердити цей доказ.

Проте, 1-м відповідачем у відзиві не було зазначено про обставини, що перешкоджають наданню ним вказаних документів, а також не викладені обставини справи, які можуть бути підтверджені зазначеними у клопотанні доказами, що унеможливлює їх витребування в порядку ст. 38 ГПК України.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 34, 38 ГПК України суд відмовляє в задоволенні клопотання 1-го відповідача про витребування доказів від 12.08.2015.

2-й відповідач надав відзив, згідно якого проти задоволення позову не заперечує.

Дослідивши обставини справи, витребувані судом та надані учасниками процесу докази на підтвердження своїх доводів, суд

в с т а н о в и в:

01.06.2011 між управлінням освіти ОСОБА_1 міської ради (далі орендодавець) та фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 (далі орендар) підписано договір № 59 від 01.06.2014 про оренду нежилого приміщення (далі Договір).

Відповідно до п 1.1 Договору, орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування нежиле вбудоване приміщення за адресою: м. Рубіжне, вул. Визволителів, 53, в приміщенні майстерні, загальною площею 184 кв.м., яке знаходиться на балансі Управління освіти ОСОБА_1 міської ради.

Згідно п. 1.2. Договору майно передається в оренду для розміщення майстерні по збірці меблів.

Вартість приміщення, визначена п. 1.1. Договору у розмірі 79552 грн. Згідно з п. 10.1 Договору, він діє з 01.06.2011 до 30.06.2014.

Відповідно до додаткової угоди №1 від 03.01.2014 у зв'язку зі зміною розрахункового рахунку управління освіти ОСОБА_1 міської ради внесено зміни до п.3.4 та п.11 Договору, а саме: "Арендная плата перечисляется Арендодателю на расчетный счет: 93011, г. Рубежное, Управление образования Рубежанского городского совета, пр. Кирова, 28, р/c 9432; ком. услуги - 9432, МФО 804013 в ГУГКСУ Луганской обл., г. Луганск. Код 02141957, не позднее 15 числа следующего месяца".

Додатковою угодою №2 від 01.05.2014 внесено зміни до п. 10.1 Договору та продовжено його дію до 31.03.2017.

Майно 1-му відповідачу було передано 2-м відповідачем 01.06.2011 за актом приймання-передачі майна до Договору (а.с.34).

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що договір та додаткові угоді укладені з порушенням вимог Законів України Про оренду державного та комунального майна, Про освіту, тому заявник просить визнати його недійсним, крім того, заявляє вимоги про: 1) припинення зобовязання за договором № 59 від 01.06.2011 про оренду нежилого приміщення на майбутнє; 2) зобовязання фізичної особи підприємця ОСОБА_2 повернути Управлінню освіти ОСОБА_1 міської ради приміщення будівлі площею 184 кв. м., вартістю 79552 грн., що знаходиться за адресою: Луганська область, м. Рубіжне, вул. Визволителів, 53.

Встановивши фактичні обставини справи, оцінивши доводи сторін та надані ними докази суд дійшов висновку про наступне.

Згідно статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповіді територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Відповідно до ст. 54 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення) рада у межах затверджених нею структури і штатів може створювати відділи, управління та інші виконавчі органи для здійснення повноважень, що належать до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад.

Згідно з положеннями ст. 327 Цивільного кодексу України управління майном, яке знаходиться в комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та створені нею органи місцевого самоврядування.

Статтею 5 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» визначено, що орендодавцями щодо цілісних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, яке відповідно належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності, є органи, уповноважені Верховною Радою Автономної Республіки Крим та органами місцевого самоврядування управляти майном.

Згідно зі ст. 32 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить управління закладами освіти, охорони здоров'я, культури, фізкультури і спорту, оздоровчими закладами, які належать територіальним громадам або передані їм, молодіжними підлітковими закладами за місцем проживання, організація їх матеріально-технічного та фінансового забезпечення.

Відповідно до інвентарної картки № 46 обліку основних засобів в бюджетних установах, будівля за адресою м. Рубіжне вул. Визволителів, 53 визначена як майстерня СШ № 7, обліковується в управлінні освіти ОСОБА_1 міської ради, як основний засіб з інвентарним № 10310002, введений в експлуатацію в 1968 році.

Відповідно до п.1.1 Статуту ОСОБА_1 спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 7, затвердженого рішенням ОСОБА_1 міської ради від 30.06.2004, школа знаходиться у комунальній власності, засновником є ОСОБА_1 міська рада (п.1.4 Статуту).

Пунктом 1.6 Статуту передбачено, зокрема, що головними завданнями навчального закладу є забезпечення реалізації прав громадян на повну загальну середню освіту, розвиток особистості учня, його здібностей і обдарувань, наукового світогляду, створення умов для оволодіння системою наукових знань про природу, людину і суспільство.

Навчальний заклад в своїй діяльності керується Конституцією України, Законами України «Про освіту», «Про загальну середню освіту» (п.1.7 Статуту).

ОСОБА_1 спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 7 визначена п. 1.2 Статуту, а саме: м. Рубіжне, вул. Визволителів, буд.53.

Відповідно до п. 5.1 Статуту, матеріально-технічна база навчального закладу включає будівлі, споруди, землю, комунікації, транспортні засоби, службове житло, інші матеріальні цінності.

Крім того, п. 5.5 Статуту передбачено, що для забезпечення навчально- виховного процесу база навчального закладу складається із навчальних кабінетів, майстерень (слюсарної, токарної, обслуговуючої праці тощо), а також спортивного, типового і читальних залів, бібліотеки, архіву тощо.

Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», а саме п.10 розділу V визначено, що з набрання чинності цим Законом майно, яке до прийняття Конституції України у встановленому законодавством порядку передане державою до комунальної власності адміністративно-територіальних одиниць та набуте ними на інших законних підставах, крім майна, що відчужене у встановленому законом порядку, є комунальною власністю відповідних територіальних громад сіл, селищ, міст.

Згідно рішення виконавчого комітету Луганської обласної ради народних депутатів № 56 від 29.02.1992 «О разграничении комунального имущества между собственностью области и собственностью районов, городов обласного подчинения» та додатку № 2 «Перечень государственного имущества, передаваемого в коммунальную собственность городских и районних Советов народних депутатов» до комунальної власності передано середні школи у всіх містах та районах області.

Крім того, рішенням одинадцятої сесії ОСОБА_1 міської ради народних депутатів двадцять першого скликання від 10.11.1992 «О перечне объектов городской коммунальной собственности» затверджено перелік обєктів, які є комунальною власністю станом на 01.01.1992. Згідно вказаного переліку середня школа № 7 є обєктом комунальної власності.

Рішенням третьої сесії ОСОБА_1 міської ради двадцять другого скликання від 28.09.1994 «О перечне объектов городской коммунальной собственности» затверджено перелік обєктів міської комунальної власності, відповідно до якого середня школа № 7 є обєктом комунальної власності.

Таким чином, ОСОБА_1 спеціалізована школа І-ІІІ ступенів № 7, як обєкт нерухомого майна 1968 року будівництва, розташований за адресою м. Рубіжне вул. Визволителів, 53, до складу якого входить учбовий корпус (інвентарний номер 10310001) та майстерня, (інвентарний номер 10310002), що включений до переліку обєктів комунальної власності м. Рубіжне як середня школа №7, є комунальною власністю територіальної громади м. Рубіжне.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 759 ЦК України, ч. 3 ст. 760 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобовязується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк; особливості найму окремих видів майна встановлюються цим Кодексом та іншим законом.

Зокрема, такі особливості встановлені Законом України «Про оренду державного та комунального майна», згідно з ч. 2 ст. 4 якого (в редакції на момент укладення Договору) не можуть бути обєктами оренди, зокрема, обєкти державної власності, що мають загальнодержавне значення і не підлягають приватизації відповідно до частини другої статті 5 Закону України «Про приватизацію державного майна». Згідно з положеннями вказаної норми приватизації не підлягають обєкти, що мають загальнодержавне значення, а також казенні підприємства; загальнодержавне значення мають, зокрема, обєкти освіти, фізичної культури, спорту і науки, що фінансуються з державного бюджету.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України «Про освіту» навчальні заклади, що засновані на загальнодержавній або комунальній власності, мають статус державного навчального закладу.

Водночас ст. 61 Закону України «Про освіту» у ч.ч. 1, 4 передбачає, що фінансування державних навчальних закладів та установ, організацій, підприємств системи освіти здійснюється за рахунок коштів відповідних бюджетів, коштів галузей народного господарства, державних підприємств і організацій, а також додаткових джерел фінансування. Додатковими джерелами фінансування є, зокрема, доходи від надання в оренду приміщень, споруд, обладнання.

Згідно ч. 5 ст. 63 Закону України «Про освіту», обєкти освіти і науки, що фінансуються з бюджету, а також підрозділи, технологічно повязані з навчальним та науковим процесом, не підлягають приватизації, перепрофілюванню або використанню не за призначенням.

Крім того, постановою Головного державного санітарного лікаря України від 14.08.2001 за №63 затверджені Державні санітарні правила і норми влаштування, утримання загальноосвітніх навчальних закладів та організації навчально-виховного процесу ДСанПіН 5.5.2.008-01, які поширюються на загальноосвітні навчальні заклади I, I - II, I - III ступенів, спеціалізовані школи I, II, III ступенів, гімназії, ліцеї, колегіуми, що проектуються, будуються, реконструюються та ті, що існують, незалежно від типу, форми власності і підпорядкування.

Згідно пункту 3.19 вказаних ДСанПіН 5.5.2.008-01, здача в оренду території, будівель, приміщень, обладнання підприємствам, установам, організаціям, іншим юридичним та фізичним особам для використання, що не пов'язано з навчально-виховним процесом, не дозволяється.

Навчально-виховний процес визначений у пункті 1.2 Положення про організацію роботи з охорони праці учасників навчально-виховного процесу в установах і навчальних закладах, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 01.08.2001 за №563, як система організації навчально-виховної, навчально-виробничої діяльності, визначеної навчальними, науковими, виховними планами (уроки, лекції, лабораторні заняття, час відпочинку між заняттями, навчальна практика, заняття з трудового, професійного навчання і професійної орієнтації, виробнича практика, робота у трудових об'єднаннях, науково-дослідні та дослідно-конструкторські роботи, походи, екскурсії, спортивні змагання, перевезення чи переходи до місця проведення заходів тощо).

Як вбачається з пункту 1.2. Договору, майно передається в оренду для розміщення майстерні по збірці меблів.

З огляду на викладені вище положення діючого законодавства, суд дійшов висновку, що відповідне приміщення ОСОБА_1 спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №7, що є обєктом оренди за Договором, може передаватись в оренду виключно для діяльності, повязаної з навчально-виховним процесом, а роботи по збірці меблів не відповідають вказаній діяльності.

У відповідності з ч.1 ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Підставою недійсності правочину відповідно до приписів ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, пятою та шостою статті 203 Цивільного кодексу України.

З огляду на викладене, Договір оренди № 59 від 01.06.2011 підлягає визнанню судом недійсним, як такий, що вчинений з порушенням вимог закону.

Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, тому на підставі ч. 1 ст. 203, ч.ч. 1, 3 ст. 215 ЦК України, господарський суд визнає недійсним з моменту укладання Договір оренди № 59 від 01.06.2011, укладений між відповідачами у справі, та додаткові угоди № 1 від 03.01.2014 та № 2 від 01.05.2014 до Договору.

Також заявлена вимога про припинення зобовязання за договором № 59 від 01.06.2011 про оренду нежилого приміщення на майбутнє.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Якщо за недійсним правочином права та обов'язки передбачалися лише на майбутнє, можливість настання їх у майбутньому припиняється.

Відповідно до ч.3 ст. 207 Господарського кодексу України виконання господарського зобовязання визнано недійсним повністю або в частині, припиняється повністю або в частині з дня набрання рішенням суду законної сили як таке, що вважається недійсним з моменту його виникнення. У разі якщо за змістом зобовязання воно може бути припинено лише на майбутнє, таке зобовязання визнається недійсним і припиняється на майбутнє.

Пунктом 2.7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними від 29.05.2013 №11 визначено, що частиною 3 статті 207 ГК України передбачена і можливість припинення господарського зобов'язання лише на майбутнє.

Отже, якщо зі змісту господарського договору випливає, що зобов'язання за цим договором може бути припинено лише на майбутнє, оскільки неможливо повернути усе одержане за ним (наприклад, вже здійснене користування за договором майнового найму (оренди), користування електроенергією, спожиті послуги, зберігання, здійснене за відповідним договором, тощо), то господарський суд одночасно з визнанням господарського договору недійсним (за наявності підстав для цього) зазначає в резолютивній частині рішення, що зобов'язання за договором припиняється лише на майбутнє.

Якщо господарське зобов'язання припиняється лише на майбутнє, господарським судам слід виходити з того, що у відповідних випадках і неможливості повернення одержаного за зобов'язанням у натурі правові наслідки такої недійсності визначаються відповідно до статті 216 ЦК України та частини другої статті 208 ГК України. Разом з тим якщо за правочином, визнаним недійсним, права та обов'язки передбачалися лише на майбутнє, то наслідки у вигляді реституції застосовані бути не можуть, але згідно з частиною другою статті 236 ЦК України можливість настання таких прав та обов'язків у майбутньому припиняються.

З огляду на зазначене, вимогу про припинення зобовязання за договором № 59 від 01.06.2011 про оренду нежилого приміщення на майбутнє, слід задовольнити.

З огляду на задоволення вимог щодо визнання недійсним Договору, суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог і в частині зобов'язання фізичної особи підприємця ОСОБА_2 повернути Управлінню освіти ОСОБА_1 міської ради приміщення будівлі площею 184 кв.м., вартістю 79552,00 грн., що знаходиться за адресою: Луганська область, м. Рубіжне, вул. Визволителів, 53.

Таким чином, позов підлягає задоволенню в повному обсязі з віднесенням судових витрат в рівних частинах на 1-го та 2-го відповідача.

Згідно статті 49 Господарського процесуального кодексу України, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору. Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Враховуючи наведене, а також згідно ст. 49 ГПК України судовий збір покладається в рівних частинах на 1-го та 2-го відповідача, а саме:

- в сумі 1218,00 грн. за вимогу про визнання недійсним договору та припинення зобовязання на майбутнє;

- в сумі 1827,00 грн. за майнову вимогу про зобовязання повернути майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82, 84, 85 ГПК України, суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати недійсними договір оренди № 59 від 01.06.2011, укладений між Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 та Управлінням освіти ОСОБА_1 міської ради, додаткові угоди № 1 від 03.01.2014 та № 2 від 01.05.2014 до договору оренди № 59 від 01.06.2011, та припинити зобовязання за договором № 59 від 01.06.2011 на майбутнє.

3. Зобовязати Фізичну особу - підприємця ОСОБА_2, м. Рубіжне Луганської області, вул. Б. Хмельницького, буд. 103 б, кв.26 ідентифікаційний номер НОМЕР_1, повернути Управлінню освіти ОСОБА_1 міської ради, м. Рубіжне Луганської області, пр. Кірова, буд. 28, ідентифікаційний код 02141957, приміщення будівлі площею 184 м2, вартістю 79552,00 грн., що знаходиться за адресою: Луганська область, м. Рубіжне, вул. Визволителів, 53.

4. Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, м. Рубіжне Луганської області, вул. Б. Хмельницького, буд. 103 б, кв.26 ідентифікаційний номер НОМЕР_1, в доход Державного бюджету України рахунок 3004, банк ГУ ДКСУ в Харківській області, одержувач УДКСУ у Київському районі м. Харкова Харківської області, МФО 851011, , код бюджетної класифікації 22030001, судовий збір в сумі 1552,50 грн. Видати наказ відповідному органу Державної фіскальної служби України.

5. Стягнути з Управління освіти ОСОБА_1 міської ради, м. Рубіжне Луганської області, пр. Кірова, буд. 28, ідентифікаційний код 02141957, в доход Державного бюджету України рахунок 3004, банк ГУ ДКСУ в Харківській області, одержувач УДКСУ у Київському районі м. Харкова Харківської області, МФО 851011, , код бюджетної класифікації 22030001, судовий збір в сумі 1552,50 грн. Видати наказ відповідному органу Державної фіскальної служби України.

У судовому засіданні оголошено вступну і резолютивну частини рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його підписання.

Повне рішення складено: 18.08.2015.

Суддя О.С. Фонова