РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.08.2015Справа №910/14221/15

За позовомПриватного підприємства "Автомагістраль"
доПриватного підприємства "Спринт-Магістраль"
простягнення 575 010,50 грн.
Суддя Підченко Ю.О.

Представники сторін:

від позивача:Корзаченко М.В. - адвокат;
від відповідача:Кірячко О.Ю. - представник за довіреністю;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне підприємство "Автомагістраль" звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Приватного підприємства "Спринт-Магістраль" про стягнення 575 010,50 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання умов Договору на надання послуг з нанесення горизонтальної розмітки доріг м. Києва №05/01-14 від 05.05.2014 р. Приватне підприємство "Автомагістраль" виконало передбачені Договором роботи, проте відповідач, в порушення умов Договору, зобов'язання з оплати виконаних робіт не виконав, у зв'язку із чим за ним виникла заборгованість у розмірі 299 046,69 грн. Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача пені у розмірі 95 352,55 грн., 3% річних у розмірі 15 069,67 грн. та інфляційних втрат у розмірі 165 541,59 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 05.06.2015 р. порушено провадження у справі №910/14221/15 та призначено її до розгляду на 08.07.2015 р.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 08.07.2015 р., у зв'язку з неявкою в судове засідання представника позивача, розгляд справи відкладено на 31.07.2015 р.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 31.07.2015 р. за клопотанням представника відповідача продовжено строк вирішення спору на 15 днів.

В судовому засіданні 31.07.2015 р. у відповідності до вимог ч. 3 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 05.08.2015 р.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 05.08.2015 р. розгляд справи відкладено на 12.08.2015 р.

11.08.2015 р. відповідач, через відділ діловодства суду, подав відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечив з підстав того, що надані позивачем акти приймання виконаних будівельних робіт складені на підставі Договору №13 від 12.05.2014 р., який не є предметом розгляду даної справи. Крім того, відповідач зазначив, що акти здачі-прийняття робіт №ОУ-0000007 на суму 16 465,00 грн. та №ОУ0000013 на суму 9 301,00 грн. взагалі не містять посилань на виконання умов якого договору їх складено та які роботи виконано.

Представник позивача в судовому засіданні 12.08.2015 р. позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

У свою чергу, представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив в повному обсязі.

В судовому засіданні 12.08.2015 р. судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судових засіданнях складались протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

05.05.2014 р. між Приватним підприємством "Спринт-Магістраль" (виконавець) та Приватним підприємством "Автомагістраль" (субпідрядник) укладено Договір на надання послуг з нанесення горизонтальної розмітки доріг м. Києва №05/01-14 (надалі - Договір), предметом якого є надання послуг Код 42.11.1- Дороги автомобільні та автомагістралі, інші дороги, елементи доріг; злітно-посадкові смуги летовищ (Послуги з нанесення горизонтальної розмітки доріг м. Києва) (п. 1.1 Договору).

За умовами п. 1.2 Договору субпідрядник виконує власними і залученими силами та засобами, передбачене договором й іншими додатками до договору нанесення розмітки, здає в обумовлені строки виконавцю, за власний рахунок ліквідує недоробки і дефекти, що виникли з його вини і виявлені в ході приймання нанесеної розмітки.

Відповідно до п.п. 2.1, 2.3 Договору вартість договору визначається по фактично виконаних роботах, а субпідрядник сплачує генпідряднику 1% генпідряду.

Пунктами 3.1, 3.2 Договору сторони погодили, що строки нанесення розмітки: з дати підписання договору - грудень 2014 року та договір вважається виконаним після завершення нанесення розмітки та закінчення всіх взаєморозрахунків між сторонами.

Підставою для здійснення розрахунків є підписані сторонами акти прийняття обсягів нанесеної розмітки (ф. КБ-2 та ф. КБ-3), які складаються субпідрядником та подаються для підписання виконавцю (п. 5.5 Договору).

Згідно з п. 18.1 Договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до 30 грудня 2014 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за договором.

Як зазначає позивач, на виконання умов даного Договору, він протягом червня-листопада 2014 р. виконав узгоджені сторонами роботи на загальну суму 3 267 006,77 грн., що підтверджується актами приймання виконаних будівельних робіт за вказаний період, які підписані обома сторонами без зауважень та скріплені печатками підприємств.

Натомість відповідач, в порушення взятих на себе зобов'язань за Договором, оплату виконаних робіт в повному обсязі не здійснив, сплативши лише 2 967 960,08 грн., внаслідок чого за ним утворилась заборгованість в сумі 299 046,69 грн. В зв'язку з цим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Стаття 509 Цивільного кодексу України визначає, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст.ст. 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов'язковим для виконання сторонами.

При цьому, зобов`язання в силу вимог ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна за змістом норма міститься у п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором підряду, а відповідно до ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов'язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов'язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту (ст. 846 Цивільного кодексу України).

Статтею 854 Цивільного кодексу України визначено, що якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

При цьому, п. 2 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Порушенням зобов'язання, у відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що акти приймання виконаних будівельних робіт (ф. КБ-2в) №1/6 за червень 2014 р., №3/7 за липень 2014 р., №3/8 за серпень 2014 р., №2/10 за жовтень 2014 р., №3/11 за листопад 2014 р., на які посилається позивач, підписані на виконання умов Договору №13 від 12.05.2014 р. в той час, як предметом розгляду даної справи є Договір на надання послуг з нанесення горизонтальної розмітки доріг м. Києва №05/01-14 від 05.05.2014 р., за умовами якого єдиною підставою для здійснення розрахунків є підписані сторонами акти прийняття обсягів нанесеної розмітки.

За таких обставин, оскільки Договір №13 від 12.05.2014 р. не визначений позивачем в якості підстави позову, а матеріали справи такого Договору не містять, відсутні підстави вважати, що у відповідача виникає зобов'язання з оплати виконаних робіт.

При цьому суд зазначає, що позивач не скористався своїм процесуальним правом, передбаченим статтею 22 Господарського процесуального кодексу України, та до початку розгляду справи по суті не звертався до суду з відповідною заявою про зміну підстави позову.

Крім того, вимоги позивача про стягнення на його користь пені, 3% річних та інфляційних втрат також не підлягають задоволенню, оскільки судом не встановлено порушення відповідачем основного зобов'язання.

Згідно ст. 43 судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Зокрема, в силу вимог ст. ст. 33, 34 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Позивач під час розгляду справи не надав суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували заявлені позовні вимоги та свідчили про наявність у відповідача обов'язку сплатити заявлену до стягнення заборгованість, а тому суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 43, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог Приватного підприємства "Автомагістраль" відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання повного тексту рішення - 17.08.2015 р.

Суддя Ю.О. Підченко