ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" серпня 2015 р.Справа № 922/3495/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Інте Т.В.

при секретарі судового засідання Федоровій К.О.

розглянувши справу

за позовом ТОВ "Ексімагроком", м. Київ
до ТОВ "Харківський проектний інститут Промсервіс", м. Харків
про стягнення коштів
за участю представників сторін:

позивача - не з'явився;

відповідача - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Ексімагроком", звернувся до господарського суду Харківської області з позовом, в якому просить стягнути з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський проектний інститут Промсервіс" сплачений аванс в сумі 300000,00 грн., 307961,64 грн. пені та судовий збір в сумі 12159,23 грн., мотивуючи свої вимоги неналежним виконанням відповідачем його зобов'язань за договором № 05/18 на проектні роботи від 05.10.12 р.

21.07.15 р. відповідач надав відзив, в якому проти задоволення позовних вимог заперечував та зазначив, що ТОВ "Харківський проектний інститут Промсервіс" виконало договірні зобов'язання в повному обсязі та належним чином, що підтверджується накладною № 1 від 06.02.13 р., яка, на думку відповідача, є актом здавання-приймання робіт. Крім того, відповідач просив застосувати строк позовної давності до вимоги про стягнення пені.

Представник позивача в судове засідання 17.08.15 р. не з'явився, через канцелярію суду надав клопотання про розгляд справи без його участі.

Враховуючи диспозитивність права сторони на участь у судовому засіданні, суд вважає за можливе, задовольнити клопотання позивача про проведення судового засідання без участі його представника.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, письмовий відзив не надав, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується відповідним повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 19).

Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

5 жовтня 2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ексімагроком" (замовник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Харківський проектний інститут Промсервіс" (виконавець, відповідач) був укладений договір № 05/18 на проектні роботи (далі - договір) (а.с. 10-12), відповідно до умов якого (п. 1.1), замовник доручає, а виконавець приймає на себе розробку "Робочого проекту будівництва олійноекстракційного заводу по переробці насіння соняшника 1200 тон на добу".

Згідно з п. 4.1 договору, за виконану та прийняту, відповідно до умов договору, роботу замовник перераховує виконавцю 750000,00 грн., в тому числі ПДВ 20% - 125000 грн.

При цьому, відповідно до п. 4.2 договору, замовник перераховує виконавцю аванс в розмірі 40% від вартості робіт - 300000,00 грн., в тому числі ПДВ 20% - 50000 грн.

На виконання умов договору, позивачем було оплачено аванс в розмірі 40% від вартості робіт - 300000,00 грн. (08.10.2012р. - 200000,00 грн. та 10.10.2012р. - 100000,00 грн.), що підтверджується відповідними банківськими довідками (а.с. 15, 16) та не заперечується відповідачем в його відзиві.

Відповідно до п. 5 договору, виконавець виконує роботи в наступні строки:

- початком виконання проектних робіт є отримання авансу та дата видачі вихідних даних (ВД);

- закінчення - 6 місяців після одержання вихідних даних.

В пункті 6.1 договору зазначено, що після закінчення роботи виконавець надає замовнику акт здавання-приймання робот з додатком до нього комплекту проектно-кошторисної документації проектних робіт.

06.02.13 р. сторони підписали накладну № 1 (а.с. 24), відповідно до умов якої, відповідач передав, а позивач прийняв технічну документацію щодо олійноекстракційного заводу по переробці насіння соняшника 1200 тон на добу.

Позивач зазначає, що зобов'язання відповідача за спірним договором не виконані і на цей час. Невиконанням своїх зобов'язань в строк та належним чином, відповідач порушив умови договору та положення Цивільного та Господарського кодексів України, у зв'язку з чим Товариство з обмеженою відповідальністю "Ексімагроком" звернулось з даним позовом до господарського суду Харківської області.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Стаття 11 Цивільного кодексу України вказує, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Як зазначено в ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частина 1 статті 626 ЦК України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

За договором на виконання науково-дослідних або дослідно-конструкторських та технологічних робіт підрядник (виконавець) зобов'язується провести за завданням замовника наукові дослідження, розробити зразок нового виробу та конструкторську документацію на нього, нову технологію тощо, а замовник зобов'язується прийняти виконану роботу та оплатити її (ч. 1 ст. 892 ЦК України).

Стаття 525 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 849 ЦК України, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Так, позивач, в обґрунтування своїх позовних вимог, зазначає про невиконання відповідачем робіт за спірним договором в обумовлені сторонами строки.

Проте, суд не може погодитись з такими висновками позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 846 ЦК України, строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як вже було зазначено, в п. 5 договору сторони домовились, що виконавець має закінчити виконання робіт протягом 6 місяців після одержання вихідних даних.

Отже, відлік строку виконання робіт за спірним договором пов'язується саме з одержанням вихідних даних відповідачем.

Згідно з ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень та подати відповідні докази.

Проте, ані позивач, ані відповідач жодного доказу одержання останнім вихідних даних за спірним договором не надали. Отже, встановити строки виконання відповідачем робіт за спірним договором не можливо.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем не доведений факт прострочення відповідачем строків виконання робіт за спірним договором, а отже, право вимагати повернення авансу в сумі 300000,00 грн. у позивача також відсутнє.

Враховуючи викладене, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача авансу в сумі 300000,00 грн. є передчасними та такими, що підлягають відхиленню.

Згідно зі ст.ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Оскільки позивачем не доведено порушення відповідачем взятих на себе зобов'язань за спірним договором, вимога про стягнення з відповідача 307961,64 грн. пені є незаконною, необґрунтованою та такою, що також підлягає відхиленню.

За таких підстав, вимоги позивача є позбавленими фактичного та правового обґрунтування, такими, що не відповідають як матеріалам справи, так і нормам чинного законодавства, у зв'язку з ненаданням доказів в підтвердження обставин, викладених у позові, що порушує умови ст. 33 ГПК України, згідно якої, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень та подати відповідні докази.

Згідно ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

В звязку з відмовою у задоволенні позову, відповідно до чинного господарського процесуального законодавства, сплачені судові витрати відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. ст. 1, 4, 12, 33, 43, 44-49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, оформленого відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 20.08.2015 р.

Суддя ОСОБА_1