ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"25" серпня 2015 р.Справа № 916/2487/15

за позовом Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі ОСОБА_1 філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України

до відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Пріста Ойл-Україна

про стягнення 1 687 559,68 грн.

Суддя Власова С.Г.

Представники:

Від позивача ДП Адміністрація морських портів України : не з'явився;

Від позивача ОСОБА_1 філія ДП Адміністрація морських портів України: ОСОБА_3 за довіреністю;

Від відповідача: ОСОБА_4 за довіреністю;

У судовому засіданні приймали участь:

Від позивача ДП Адміністрація морських портів України: ОСОБА_3 за довіреністю;

Від позивача ОСОБА_1 філія ДП Адміністрація морських портів України: ОСОБА_3 за довіреністю;

Від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ: 17.06.2015р. за вх.№ 2617/15 Державне підприємство „Адміністрація морських портів України в особі ОСОБА_1 філії Державного підприємства „Адміністрація морських портів України звернулося до господарського суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю „Пріста Ойл-Україна, в якому просить суд стягнути з останнього заборгованість за Договором КД -6018 від 06.08.2004 р. у розмірі 1 687 559,68 грн. за період з 01.01.2014р. по 31.12.2014р.

Згідно з Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.06.2015р. дану справу №916/2487/15 розподілено для розгляду судді Власовій С.Г.

Ухвалою суду від 18.06.2015р. провадження у даній справі порушено та призначено до розгляду у судовому засіданні.

09.07.2015р. за вх.№ 17436/15 відповідач звернувся до господарського суду Одеської області із заявою, згідно з якою відповідач визнає борг в сумі 1 687 559,68 грн., проте просить суд розстрочити виконання рішення суду по даній справі у звязку з скрутним економічним становищем останнього на період, який зазначено у заяві.

03.08.2015р. за вх.№ 19656/15 відповідач вдруге звернувся до господарського суду Одеської області із заявою, згідно з якою просить суд розстрочити виконання рішення, а саме з серпня 2015р. до червня 2017р. У додатку до заяви відповідач надав платіжне доручення №369 від 22.07.2015р. на суму 100 000,00 грн., призначення платежу: компенсація за невиконаний обсяг перевалки за 2014р. до умов договору КД- 6018 від 06.08.2004р. з ПДВ, фінансовий звіт станом на 01.07.2015р. та виписки по рахункам.

12.08.2015р. за вх.№ 20431/15 господарський суд Одеської області одержав заперечення проти заяви щодо розстрочення виконання рішення, у відповідності до яких ДП „АМПУ зауважує про відсутність підстав для розстрочення виконання рішення по даній справі у зазначений у заяві період та просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

Строк вирішення спору по справі продовжено на 15 днів у звязку з задоволенням відповідного клопотання відповідача, про що винесено відповідну ухвалу суду від 17.08.2015р.

Ухвалою суду від 25.08.2015р. провадження у справі щодо стягнення з ТОВ Пріста Ойл-Україна 100 000,00 грн. припинено.

Позивач (ДП „АМПУ) позовні вимоги підтримує з підстав, які викладені у позові, запереченнях проти заяви щодо розстрочення, просить суд позов задовольнити та стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 1 687 559,68 грн.

Позивач (ОСОБА_1 філія ДП „АМПУ) позовні вимоги підтримує з підстав, які викладені у позові, запереченнях проти заяви щодо розстрочення, просить суд позов задовольнити та стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 1 687 559,68 грн.

Відповідач позовні вимоги в частині стягнення 1587559,68 грн., із врахуванням часткової оплати, визнає та просить суд розстрочити виконання рішення суду.

У судовому засіданні від 25.08.2015р. за участю представника позивачів оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду на підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд, встановив наступне:

06.08.2004р. між Державним підприємством "ОМТП" (надалі - Порт) та Дочірнім підприємством " Пріста Ойл-Україна" (надалі Підприємство) укладено Договір КД-6018, предметом якого є надання Портом послуг, які необхідні Підприємству для перевалки вантажів силами та засобами Підприємства або залученого Підприємства , щомісячним обсягом 6000 тон, з використанням території та причалов Порту з наступними характеристиками : максимальна осадка судна 7,8 м; допустима довжина судна 111 м, за відсутністю судов біля причалів № 4,7 (п.1.1. Договору з урахуванням Додаткової угоди від 31.12.2004р.).

За послуги, які надає Порт, Підприємство оплачує Порту, згідно з виставленими рахунками: у відповідності з п. 2.2.2. „Збірника тарифів на комплекс робіт, які повязані з обробкою вантажів у портах України за здійснення перевалки вантажів на причалах Порту своїми силами та засобами 1,0 дол. США за 1 тону вантажу. Ставка зазначена без урахування ПДВ. ПДВ розраховується відповідно до чинного законодавства України. Розрахунки здійснюються у гривні за курсом НБУ станом на момент оплати (п. 5.1. Договору).

У випадках невиконання Підприємством обставин, які зазначені у п. 1.1. Договору відносно щомісячних обємів перевалки вантажів за результатами календарного року, Підприємство сплачує Порту суму виходячи з діючої ставки, згідно Збірника тарифів на комплекс робіт, які повязані з обробкою вантажів у портах України, затвердженого Наказом Мінтрансу № 392 (п.2.2.2. „В) за кожну тону не переваленого до установленого обєму вантажу. Розрахунки за попередній рік здійснюються у національній валюті за офіційним курсом долара США до гривні за останній день календарного року, у якому НБУ був встановлений курс даної валюти (п. 7.6. Договору з урахуванням Додаткової угоди від 05.04.2011р).

Договір вступає в силу з дати його підписання та діє до 31.12.2014р. Договір може бути пролонговано на новий строк на тих же або інших умовах на підставі письмової згоди сторін (п. 8.1. Договору з урахуванням Додаткової угоди від 31.12.2013р.).

Порт на виконання умов договору надав відповідачу послуги, що підтверджується наявними матеріалами справи та не заперечується відповідачем.

У свою чергу Відповідач умови договору виконав неналежним чином щодо перевалки вантажів щомісячним обсягом 6000 тон, у звязку з чим у Підприємства утворилась заборгованість в сумі 1 687559,68 грн.

Проте, у матеріалах справи наявне платіжне доручення №369 від 22.07.2015р. на суму 100 000,00 грн., призначення платежу: компенсація за невиконаний обсяг перевалки за 2014р. до умов договору КД- 6018 від 06.08.2004р. з ПДВ ,що підтверджує часткову оплату відповідачем наявного та визнаного ним боргу.

В судовому засіданні представник Позивача підтвердив надходження на рахунок ОСОБА_1 філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України коштів в сумі 100 000,00 грн за платіжним дорученням №369 від 22.07.2015р.

У звязку з невиконанням умов договору Позивач звернувся до суду за захистом своїх майнових прав, які виникли на підставі Договору КД-6018 від06.08.2004р..

Досліджуючи матеріали справи, аналізуючи норми чинного законодавства, що стосується суті спору, суд дійшов наступних висновків.

Пунктом 1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обовязків є договір, який в силу вимог ч.1 ст.629 Цивільного кодексу України є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно з п. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ст. 901 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Як вище встановлено господарським судом, між ДП "ОМТП" та Дочірнім підприємством "Пріста Ойл-Україна" укладено Договір КД-6018 від 06.08.2004р., предметом якого є надання Портом послуг, які необхідні Відповідачу для перевалки вантажів силами та засобами останнього або залученого Підприємства , щомісячним обсягом 6000 тон, з використанням території та причалов Порту з наступними характеристиками : максимальна осадка судна 7,8 м; допустима довжина судна 111 м, за відсутністю судов біля причалів № 4,7. За послуги, які надає Порт, Відповідач оплачує Порту, згідно з виставленими рахунками у відповідності до п. 5.1. Договору.

Згідно зі ст.ст. 173, 175 Господарського кодексу України цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку, визнається майново-господарським зобов'язанням. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно з ч.2 ст. 218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, субєкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

В силу вимог ч.1 ст.526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Аналогічні вимоги щодо виконання зобовязань містяться у ч.1 ст.193 Господарського кодексу України.

Позивач умови Договору щодо надання Відповідачу послуг за період з 01.01.2014р. по 31.12.2014р. виконав у повному обсязі, що підтверджується матеріалами справи, а також не заперечується Відповідачем.

Водночас ТОВ „Пріста Ойл-Україна свої зобовязання за Договором щодо щомісячного обсягу перевалки вантажів за період з 01.01.2014р. по 31.12.2014р. виконувало неналежним чином, а тому Порт на підставі п. 7.6. Договору нарахував Відповідачу 1 687 559,68 грн. боргу.

Враховуючи те, що у матеріалах справи наявне платіжне доручення №369 від 22.07.2015р. на суму 100 000,00 грн., призначення платежу: компенсація за невиконаний обсяг перевалки за 2014р. до умов договору КД- 6018 від 06.08.2004р. з ПДВ,що підтверджує часткову оплату відповідачем наявного перед Портом боргу, сума фактичної заборгованості, яка визнана Відповідачем становить 1 587 559,68 грн.

Згідно вимог ст.ст. 32, 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. В свою чергу, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, які визнаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, можуть не доказуватися перед судом, якщо в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст. 43 ГПК України).

За таких обставин, приймаючи до уваги вищевикладене, оцінюючи у сукупності документальні докази, які наявні у матеріалах справи, проаналізувавши чинне законодавство України, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог Порту частково, а саме в частині стягнення з Відповідача боргу в сумі 1 587 559,68 грн., а в частині стягнення з Відповідача 100 000,00 грн. припинити провадження на підставі пункт 1-1 частини першої статті 80 Господарського процессуального кодексу України.

Щодо розстрочки виконання даного рішення господарський суд зазначає наступне:

Відповідно ч. 1 ст. 121 Господарського процесуального кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.

Вирішуючи питання про розстрочку виконання рішення, суд враховує матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи. ( п.7.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012р. "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України")

Згідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на викладенет, дослідивши матеріали заяви про розстрочку виконання рішення суду, суд дійшов висновку про недоведеність заявником обставин, які викладені у заяві про розстрочення виконання рішення суду належними доказами, а тому відмовляє у задоволенні заяви ТОВ „Пріста Ойл-Україна про розстрочення виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору в сумі 33 751,19 грн. покладаються на відповідача повністю враховуючи часткову оплату боргу відповідачем після подання позову до суду.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю „Пріста Ойл-Україна (65026, м. Одеса, Митна площа, 1, ) на користь Державного підприємства „Адміністрація морських портів України (01135, м. Київ, пр-т Перемоги, 14, ) в особі ОСОБА_1 філії Державного підприємства „Адміністрація морських портів України (65026, м. Одеса, Митна площа, 1, , р/р 2698 в ОФ ПАТ „Державний експортно-імпортний банк України, МФО 328618) борг в сумі 1 587 559 (один мільйон пятсот вісімдесят сім тисяч пятсот пятдесят девять) грн. 68 коп. та судовий збір в сумі 33 751 (тридцять три тисячі сімсот пятдесят одна) грн. 19 коп.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного господарського суду, яка подається через місцевий господарський суд протягом 10-денного строку з моменту складення та підписання повного тексту рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо не буде подано апеляційну скаргу. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 28 серпня 2015 року.

Суддя С.Г. Власова