РІШЕННЯ

"21" серпня 2015 р.Справа № 921/577/15-г/8
Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Гирили І.М.

Розглянув справу:

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АВАКС ПРОФ", вул. Д. Лук'яновича, 8, м. Тернопіль, 46400

до відповідача ОСОБА_1 підприємства "Тернопільський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія" Автомобільні дороги України", від імені якого діє філія "Зборівський райавтодор", вул. О.Кульчицької, 8, м. Тернопіль, 46001 (вул. Козацька, 75, м. Зборів, Тернопільська область, 47200)

про cтягнення заборгованості в загальній сумі 174 146,98 грн

За участі представників:

Позивача: ОСОБА_2 - представника, довіреність № б/н від 26.05.2015 р.

Відповідача: не прибув

В судових засіданнях представникам сторін розяснювались його процесуальні права та обовязки, передбачені ст. ст. 20, 22, 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

За відсутністю відповідного клопотання сторін технічна фіксація судового процесу не здійснюється.

Суть справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АВАКС ПРОФ", м. Тернопіль, надалі - позивач, звернулося до господарського суду з позовом до ОСОБА_1 підприємства "Тернопільський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія" Автомобільні дороги України", від імені якого діє філія "Зборівський райавтодор", м. Тернопіль, надалі - відповідач, про стягнення заборгованості в загальній сумі 174 146 грн 98 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобовязань за договором надання послуг №27/02-13 від 27.02.2013 року, зокрема в частині оплати вартості отриманих послуг, внаслідок чого у останнього утворилась заборгованість в сумі 132 959,94 грн., на яку у відповідності до чинного законодавства та умов договору за період з 06.03.2013р. по 12.02.2015р. нараховано 7 463,04 грн 3% річних та за період з травня місяця 2013р. по грудень місяць 2014р. - 33 724 грн інфляційних нарахувань.

В підтвердження викладеного надано: Договір надання послуг №27/02-13 від 27.02.2013 року, Додаток №1 від 17.03.2013 р. та Додаток №2 від 22.03.2013 р. до договору надання послуг №27/02-13 від 27.02.2013 року р., акти здачі прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0000373 від 28.02.2013 р., №ОУ-0000378 від 28.03.2013 р., №ОУ-0000379 від 29.03.2013 р., №ОУ-0000410 від 11.04.2013 р., претензію про оплату заборгованості б/н і б/д із доказами її надіслання відповідачу, а також інші документи, належним чином засвідчені копії яких знаходяться в матеріалах справи.

Розгляд справи, призначений вперше ухвалою суду від 12.06.2015 р на 09:30 год. 01.07.2015р., в порядку ст. 77 ГПК України, було відкладено на 12:00 год. 13.07.2015 р. та, відповідно на 14:45 год. 17.08.2015 р., з викладених у відповідних ухвалах суду підстав. В судовому засіданні 17.08.2015 р., в порядку ст. 77 ч. 3 ГПК України, було оголошено перерву до 09:15 год. 21.08.2015 р., про що повноважних представників сторін повідомлено під розписку (в матеріалах справи).

В порядку ч. 3 ст. 69 ГПК України, строк вирішення спору продовжено до 26.08.2015 року, про що судом винесено відповідну ухвалу від 13.07.2015 року.

В судове засідання 21.08.2015 р. повноважний представник позивача прибув та звернувся до суду з письмовою заявою, згідно якої просить суд заявлені у позові до стягнення проценти за користування коштами в розмірі 7 463,04 грн вважати процентами річних (3%), в розумінні ст. 625 ЦК України. Враховуючи викладене, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Повноважний представник відповідача в судове засідання 21.08.2015 р. не прибув, причин неприбуття не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Поряд із цим, в судове засідання 17.08.2015 р. надав витребовувані судом документи, а також відзив на позов, згідно якого позовні вимоги в частині заявленої позивачем до стягнення суми основного боргу визнає в повному обсязі.

В абз. 2 п.3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 року, із змінами і доповненнями внесеними постановою пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 року №3, зазначено, що у разі присутності сторони або іншого учасника судового процесу в судовому засіданні протокол судового засідання, в якому відображені відомості про явку сторін (пункт 4 частини другої статті 81-1 ГПК України), є належним підтвердженням повідомлення такої сторони (іншого учасника судового процесу) про час і місце наступного судового засідання. В п. 3.9.2 згаданої Постанови вказано, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Таким чином, беручи до уваги, що: сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи; явка представника відповідача не визнавалась судом обовязковою; брати участь у судовому засіданні є правом сторони, передбаченим ст. 22 ГПК України; наявних у справі доказів є достатньо для вирішення спору по суті, що визначений ст. 69 ГПК України (з врахуванням ухвали суду від 13.07.2015 р.) строк вирішення спору спливає 27.08.2015 р., справа розглядається без участі представника відповідача, за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши в судових засіданнях доводи та пояснення повноважних представників сторін, оцінивши наявні у справі докази, суд встановив:

Відповідно до ч. 1 статті 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу субєкта підприємницької діяльності (далі підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

В силу приписів ст. 21 ГПК України, сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу.

Відповідно до чинного законодавства, зокрема, Цивільного та Господарського кодексів України, Законів України "Про господарські товариства", "Про акціонерні товариства", "Про банки і банківську діяльність", юридичні особи для здійснення своїх функцій мають право створювати філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами.

П.п. 1.2, 1.6 Положення філії "Зборівський райавтодор" ОСОБА_1 підприємства "Тернопільський облавтодор" Державної акціонерної компанії "Автомобільні дороги України", затвердженого наказом ДП "Тернопільський облавтодор" № 48 від 25.03.2013р., передбачено, що філія "Зборівський райавтодор" є відокремленим структурним підрозділом ДП "Тернопільський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України"; філія не є юридичною особою, діє під керівництвом органів управління Підприємства з особливостями, визначеними внутрішніми документами Підприємства, користується правами, несе зобов'язання та виконує функції передбачені цим Положенням та іншими локальними документами Підприємства.

Абз. 2 п. 1.7 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України, зазначено, що коло повноважень відокремленого підрозділу юридичної особи стосовно здійснення у господарському суді повноваження сторони у справі від імені цієї особи визначається установчими документами останньої, положенням про відособлений підрозділ, яке затверджено юридичною особою, або довіреністю, виданою нею ж у встановленому порядку керівникові цього підрозділу. При цьому слід мати на увазі, що стороною у справі є юридична особа, від імені якої діє відособлений підрозділ, і рішення приймається саме стосовно підприємства чи організації - юридичної особи, але в особі її відокремленого підрозділу.

27 лютого 2013 року між філією "Зборівський райавтодор" ДП "Тернопільський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", в особі начальника ОСОБА_3, що діє на підставі Положення, як Замовником, з однієї сторони, та Товариством з обмеженою відповідальністю "АВАКС ПРОФ", як Виконавцем, з другої сторони, був укладений Договір надання послуг №27/02-13 (далі - Договір), за умовами якого Виконавець зобовязався надати послуги екскаватором JCB 456 та бульдозером Caterpillar D 6 на обєкті Замовника, а Замовник зобовязався сплатити за це встановлену плату (п. 1.1 р. 1 Договору).

П. 1.2 р. 1 Договору сторони передбачили, що послуги вважаються прийнятими з моменту підписання акту виконаних робіт.

Замовник зобовязаний протягом 5 (п'яти) робочих днів з моменту отримання акту виконаних робіт підписати його або надати Виконавцеві вмотивовані зауваження в письмовому вигляді. При відсутності таких зауважень в пятиденний строк з моменту отримання, Акт вважається погодженим, а послуги прийнятими, відповідно до умов даного Договору (п. 2.3-2.4 р. 2 Договору).

Відповідно до р. 3 Договору, вартість послуг екскаватора JCB 456 за даним договором становить 572 грн 00 коп., в т.ч. ПДВ, за 1 годину роботи. Вартість послуг бульдозера Caterpillar D 6 за даним договором становить 484 грн 11 коп., в т.ч. ПДВ, за 1 годину роботи. Замовник оплачує повну вартість Послуг у безготівковому порядку на протязі 5 (пяти) робочих днів на поточний рахунок Виконавця, після узгодження акту виконаних робіт. Дострокова оплата чи авансові платежі допускаються. Розрахунок за надані послуги здійснюється згідно Акту виконаних робіт. Акти виконаних робіт автоматично вважаються погодженими та завіреними Сторонами у разі ненадання оригіналу екземпляру однією із Сторін протягом пяти робочих днів шляхом листування, засобами факсимільного звязку тощо.

Згідно п.п.8.1-8.3 р. 8 Договору, останній набирає чинності з моменту підписання Договору і дійсний до 31 грудня 2013 року. В частині виконання зобовязань договір діє до фактичного їх виконання. Зміни в цей Договір можуть бути внесені за взаємною згодою Сторін, що оформляється додатковою угодою до цього Договору. Зміни та доповнення, додаткові угоди та додатки до цього Договору є його невід'ємною частиною і мають юридичну силу в разі, якщо вони викладені в письмовій формі та підписані уповноваженими представниками Сторін.

Так, 17.03.2013 р. та 22.03.2013 р. між сторонами у справі було підписано Додаток №1 та Додаток №2 до Договору надання послуг №27/02-13 від 27.02.2013 р., яким р. 3 Договору було доповнено пп. 3.2.1 та 3.2.2. ОСОБА_4, зокрема, встановлено, що вартість послуг автогрейдером Caterpillar 160 К становить 633 грн 00 коп. за 1 годину роботи; вартість перевезення спецтехніки на обєкти Замовника становить 467 грн, в т.ч. ПДВ, за 1 годину.

Наведені вище Додатки до Договору надання послуг №27/02-13 від 27.02.2013 р. підписані повноважними представниками сторін, підписи яких скріплені печатками.

У відповідності до статті 193 Господарського кодексу України (надалі ГК України) субєкт господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До вимог господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) з врахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Матеріали справи свідчать про те, що між позивачем і відповідачем у справі виникли зобовязання з договору про надання послуг, згідно якого, в силу ст. ст. 901, 903 ЦК України, одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобовязаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 599 ЦК України визначено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 610 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

В силу ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 11 ЦК України, договір є однією з підстав виникнення зобов'язань.

У відповідності до ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України, в силу господарського зобовязання, яке виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до положень статей 525, 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, у встановлений строк (термін) його виконання та вимог цього Кодексу, інших активів цивільного законодавства, одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно ч. 2 ст. 193 ГК України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

В судовому засіданні встановлено та підтверджено матеріалами справи, що на виконання умов договору №27/02-13 від 27.02.13 р., за період з лютого місяця 2013 року по квітень місяць 2013 року (включно), ТзОВ "АВАКС ПРОФ" надано Філії "Зборівський райавтодор" ДП "Тернопільський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія"Автомобільні дороги України" послуг на загальну суму 132 959 грн 94 коп., зокрема:

- 28.02.2013 р. згідно Акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000337 на суму 23 300 грн з ПДВ;

- 25.03.2013 р. згідно Акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000373 на суму 36 051,10 грн з ПДВ;

- 28.03.2013 р. згідно Акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000378 на суму 36 172,84 грн з ПДВ;

- 29.03.2013 р. згідно Акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0000379 на суму 1 400 грн з ПДВ;

- 11.04.2013 р. згідно Акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0000410 від 11.04.2013 р. на суму 36 036 грн з ПДВ.

Факт отримання послуг за Договором №28/02-13 від 28.02.2013 р. відповідачем не заперечено та підтверджено наявними в матеріалах справи належним чином засвідченими копіями зазначених вище Актів здачі-прийняття робіт (надання послуг), які підписані повноважними представниками сторін та скріплені печатками юридичних осіб.

Як вже зазначалось вище, п. п. 3.2-3.3 Договору сторони передбачили, що Замовник оплачує повну вартість Послуг у безготівковому порядку на протязі 5 (пяти) робочих днів на поточний рахунок Виконавця, після узгодження акту виконаних робіт. Розрахунок за надані послуги здійснюється згідно Акту виконаних робіт.

Відповідно до положень статей 525, 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, у встановлений строк (термін) його виконання та вимог цього Кодексу, інших активів цивільного законодавства, одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

Однак, відповідач, в порушення умов договору та вимог чинного законодавства, свої зобовязання по оплаті вартості наданих послуг (послуги бульдозера, послуги автогрейдера та фронтального навантажувача) не виконав, розрахунок за надані позивачем послуги у визначений умовами укладеного договору строк не провів, надіслану на його адресу 07.11.2014 р. позивачем претензію про сплату заборгованості в сумі 132 959,94 грн залишив без відповіді та задоволення, що і зумовило позивача звернутись з даним позовом до суду.

Таким чином, станом на день звернення до суду заборгованість відповідача перед ТзОВ "АВАКС ПРОФ" за Договором №27/02-13 від 27.02.2013 року становить 132 959 грн 94 коп., які позивач і просить стягнути в судовому порядку.

Згідно вимог ст. ст. 32, 33 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідач у відзиві на позов б/н від 17.08.2015 р., підтриманому його повноважним представником в судовому засіданні 17.08.2015 р., заборгованість перед позивачем за Договором №27/2-13 від 27.02.2013 року в сумі 132 959 грн 94 коп. визнав в повному обсязі.

Статтею 22 ГПК України передбачено право відповідача визнати позов повністю або частково.

Згідно ч.5 ст. 78 ГПК України, у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

З огляду на наведене, позовні вимоги ТзОВ "АВАКС ПРОФ" щодо стягнення з ОСОБА_1 підприємства "Тернопільський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія" Автомобільні дороги України" заборгованості за надані послуги згідно договору №27/2-13 від 27.02.2013 року на суму 132 959,94 грн підлягають до задоволення, як обґрунтовано заявлені, підтверджені документально та визнані відповідачем.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Ч.1 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також, три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).

На підставі даної статті, позивачем заявлено до стягнення інфляцію в розмірі 24 095,04 грн, нараховану за період з 16.08.2010 року по 31.01.2011 року та 3% річних в розмірі 7 463,04 грн, нарахованих за період з 06.03.2013 р. по 12.02.2015 р., з врахуванням визначених умовами укладеного договору термінів здійснення розрахунків.

Судом розглянуто наданий позивачем розрахунок інфляційних нарахувань та 3% річних та за допомогою інформаційно-аналітичного центру "Ліга" проведено перерахунок заявлених до стягнення сум.

Згідно проведеного судом перерахунку заявленої до стягнення суми 3% річних, вимоги позивача щодо стягнення 7 463 грн 04 коп. суд визнає правомірними та такими, що підлягають до задоволення в повному обсязі.

Згідно проведеного судом перерахунку заявленої до стягнення суми інфляційних нарахувань за несвоєчасну оплату вартості отриманих послуг, правомірним є нарахування таких в розмірі 33 777,82 грн. Разом з тим, враховуючи диспозитивність судового процесу, а також те, що суд позбавлений права вийти за межі позовних вимог, до стягнення підлягає сума інфляційних нарахувань, визначена позивачем 33 724 грн (проведений судом перерахунок знаходиться в матеріалах справи).

Окрім того, суд відзначає, що наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов'язання.

Таким чином, інфляційні нарахування на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов'язання.

(Судом враховано, що аналогічної правової позиції дотримується і Верховний Суд України у своїх постановах №4/719 від 15.11.2010р., №4/720 від 15.11.2010р.)

У відповідності до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 44, 49, 69, 78, 82-85, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 підприємства "Тернопільський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія" Автомобільні дороги України", від імені якого діє філія "Зборівський райавтодор", вул. О. Кульчицької, 8, м. Тернопіль, ідентифікаційний код 31995099, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АВАКС ПРОФ", вул. Д. Лук'яновича, 8, м. Тернопіль, ідентифікаційний код 37306789 132 959 грн 94 коп. боргу, 7 463 грн 04 коп. 3% річних, 33 724 грн інфляційних нарахувань та 3 482 грн 94 коп. в повернення сплачених позивачем судових витрат.

3. Рішення господарського суду набирає законної сили в десятиденний строк з дня його прийняття (підписання рішення).

4. Наказ видати стягувачеві після набрання судовим рішенням законної сили.

5. Сторони вправі подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили протягом десяти днів з дня його прийняття (підписання), через місцевий господарський суд.

Повне рішення складено 25.08.2015 р.

Суддя І.М. Гирила