ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" серпня 2015 р.Справа № 922/4138/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Погорелової О.В

при секретарі судового засідання Болтенко А.Ю.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Південспецбуд", м. Харків
до Приватного підприємства "Щебтранс", м. Харків
про стягнення 28 704,59 грн.
за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1

відповідача - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2015 року до господарського суду Харківської області з позовом до ПП "Щебтранс" (далі - відповідач) звернулось ПАТ "Південспецбуд" (далі - позивач). У позові останній просив суд стягнути з відповідача на свою користь суму основного боргу у розмірі 16611,41 грн., що виник внаслідок неналежного виконання відповідача своїх зобов'язань по договору оренди №25/07, укладеного між сторонами 25.07.2013 року. Крім того, позивач просив суд стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 423,23 грн. за період з 08.09.2014 року по 14.07.2015 року; інфляційні витрати у розмірі 9237,87 грн. за період вересень 2014 року по червень 2015 року; неустойку у розмірі 2432,08 грн. за період з 08.09.2014 року по 14.07.2015 року та 1827,00 грн. витрат по оплаті судового збору.

Ухвалою суду від 20.07.2015 року було порушено провадження у справі та її розгляд був призначений на 05.08.2015 року о 10:15 год. Ухвалою суду від 05.08.2015 року розгляд справи був відкладений до 17.08.2015 року до 11:15 год.

Відповідач правом на участь представника у судовому засіданні не скористався, причину неявки не повідомив, витребуваних судом документів не надав. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить відмітка про направлення ухвали про призначення справи до розгляду за адресою, вказаною у позовній заяві. Проте ухвала суду повернута без вручення адресатові з позначкою поштового відділення "фірма вибула".

Як розяснив Вищий господарський суд України у Постанові Пленуму № 18 від 26 грудня 2011 року (з подальшими змінами та доповненнями) "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи, у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом цих норм, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Судом перевірено адресу відповідача та згідно з наданого витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, станом на 04.08.2015 року, місцезнаходження відповідача 61045, м. Харків, пр. Отакара Яроша, 12-А, кім. 67, та саме на цю адресу судом надсилались процесуальні документи, а позивачем позовну заяву.

Згідно з частиною другою статті 4-3 ГПК України та статтею 33 ГПК України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, суд має створити належні умови всім учасникам судового процесу для виконання ними вказаного обовязку по доведенню своєї правової позиції. Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. На думку суду, обставини справи свідчать про наявність у ній матеріалів достатніх для розгляду справи по суті та ухвалення законного і обґрунтованого рішення.

Присутній в судовому засіданні представник позивача підтримав позов у повному обсязі та просив суд його задовольнити.

Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі, виходячи з наступного.

Як встановлено судом та підтверджено фактичними даними,

25.07.2013 року між Публічним акціонерним товариством ПІВДЕНСПЕЦБУД (далі - Позивач, Орендодавець) та Приватним підприємством ЩЕБТРАНС (далі - Відповідач, Орендар) був укладений договір оренди № 25/07 (далі - Договір).

Пунктом 1.1. ОСОБА_2 оренди передбачено, що Орендодавець передає, а Орендар приймає в тимчасове платне користування (оренду): залізнодорожній тупик, розташований на території виробничо-складського господарства ПАТ ПІВДЕНСПЕЦБУД за адресою: м. Харків, ст. Індустріальна, пр. Фрунзе, 109 (далі - Об'єкт оренди).

Акт приймання-передачі Об'єкту оренди підписано між Позивачем та Відповідачем, згідно з умовами пункту 2.1. ОСОБА_2 та є його невід'ємною частиною .

Згідно з пунктом 3.3 ОСОБА_2, обов'язок по сплаті орендної плати виникає у Орендаря з моменту підписання ОСОБА_3 приймання-передачі Об'єкта оренди, на підставі виставленого Орендодавцем рахунку та сплачується Орендарем шляхом переказу грошових коштів на поточний рахунок Орендодавця до 7 числа поточного місяця.

Відповідно до пункту 3.5. ОСОБА_2, орендна плата сплачується Орендарем незалежно від результатів його господарської діяльності та сплачується Орендарем по день фактичного повернення Об'єкта оренди Орендодавцю.

Згідно пункту 2.3. ОСОБА_2, повернення Об'єкту оренди Орендарем здійснюється шляхом підписання відповідного ОСОБА_3 приймання-передачі Об'єкту оренди, який підписується уповноваженими представниками обох Сторін в термін 3 (три) календарних дні, з моменту припинення строку дії даного ОСОБА_2, дострокового його розірвання або відмови від нього у випадках передбачених даним договором.

Протягом строку дії ОСОБА_2 Позивач належним чином виконував взяті на себе зобов'язання за ОСОБА_2, що підтверджується підписаними сторонами ОСОБА_2 здачі-прийняття робіт (надання послуг) за період з серпня 2013 року по серпень 2014 року включно. Останній акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) підписаний сторонами ОСОБА_2 31.08.2014 року. Згідно цих актів загальна вартість наданих Позивачем послуг складає 312 945 (триста дванадцять тисяч дев'ятсот сорок п'ять) грн. 33 коп.

Проте, Відповідач не повністю виконав свої зобов'язання за ОСОБА_2 в частині оплати наданих послуг Позивача та частково здійснив оплату за надані послуги у сумі 202 421,95 (двісті дві тисячі чотириста двадцять одна) грн. 95 коп., чим грубо порушив взяті на себе зобов'язання за ОСОБА_2 щодо сплати орендної плати. Цей факт підтверджується виписками з особового рахунку за період з серпня 2013 року по липень 2014 року включно.

30.04.2014 року, 16.09.2014 року та 09.10.2014 року між Позивачем та Відповідачем було проведено заліки зустрічних однорідних вимог на суму 19 734,55 грн., 58 750,00 грн. та 15 427,42 грн. відповідно, про що було складено та підписано відповідний акт. Загальна сума зустрічних однорідних вимог склала 93 911,97 грн.

Отже, за Відповідачем створилась заборгованість за надані послуги за ОСОБА_2 у розмірі 16 611,41 (шістнадцять тисяч шістсот одинадцять) грн. 41 коп., що є порушенням вимоги закону і ОСОБА_2.

Позивач неодноразово звертався до Відповідача з вимогою про сплату заборгованості з орендної плати за ОСОБА_2. Так, 25.12.2014 року Позивач, за допомогою поштового зв'язку, направив Відповідачу листа, вих. № 234, з проханням погасити існуючу заборгованість з орендної плати. 10.06.2015 року Позивач повторно направив Відповідачу вимогу № 133 про сплату орендної плати та підписання акту звірки взаємних розрахунків станом на 05.06.2015 року. Утім, зазначені лист та вимогу Відповідач залишив без розгляду. Зазначені обставини й стали підставою звернення Позивача до суду з цим позовом.

У відповідності зі статтею 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України) та статтею 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконати її обов'язку.

Господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 ГК України).

Відповідно до частини 7 статті 179 ГК України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до статті 284 Господарського кодексу України орендна плата є істотною умовою договору оренди.

Пунктом 1 статті 286 Господарського кодексу України встановлено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Відповідно до пункту 1 статті 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Обов'язок своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату встановлені частиною 2 статті 285 Господарського кодексу України.

Договір найму укладається на строк, встановлений договором (ст. 763 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини 1 статті 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Станом на день розгляду справи в суді, відповідач заборгованість не сплатив та не надав суду жодних доказів, які б спростовували суму заявленого боргу. Отже, враховуючи наведені норми законодавства, відповідач визнається судом таким, що прострочив виконання зобов'язання з оплати орендної плати на суму 16611,41 грн. грн.

Правові наслідки порушення зобовязання встановлені статтею 611 Кодексу. Відповідно до частини 1 вказаної статті, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно п. 8.2 ОСОБА_2, за несплату або несвоєчасну оплату орендної плати та інших платежів, передбачених даним ОСОБА_2, Орендар сплачує Орендодавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від неоплаченої суми за кожний день прострочення.

Частиною 2 статті 343 Господарського кодексу України визначено, що пеня за прострочку платежу встановлюється за згодою сторін господарських договорів, але її розмір не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено договором або законом, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

З наявного в матеріалах справи розрахунку вбачається, що позивачем розрахунок пені здійснено з урахуванням положень зазначених норм законодавства, та суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача пені у розмірі 2432,08 грн.

Розглядаючи вимогу позивача про стягнення в відповідача 423,23 грн. 3% річних та 9237,87 грн. інфляційних, суд виходив з наступного.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Аналіз зазначеної статті вказує на те, що наслідки прострочення боржником грошового зобовязання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінених грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобовязання.

Суд, перевіривши розрахунок позивача, дійшов висновку про те, що відповідний розрахунок є вірним, та відповідає нормам чинного законодавства, а тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 423,23 грн. та інфляційних втрат в розмірі 9237,87 грн. є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по оплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України; ст.ст. 509, 525, 526, 530, 610, 611, 625, 759 ЦК України; ст.ст. 173, 174, 179, 284-286 ГК України; ст.ст. 1, 4, 12, 32, 43, 44-49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного підприємства ЩЕБТРАНС (61045, м. Харків, пров. Отакара Яроша, 12-А, кімната67, , п/р 2198 у ПАТ "Фідобанк" м. Харків, МФО 300175) на користь Публічного акціонерного товариства ПІВДЕНСПЕЦБУД (61010, м. Харків, вул. Малом'ясницька, 2, , п/р 260043490 у ПАТ "Мегабанк" м. Харків, МФО 351629) - суму основного боргу у розмірі 16 611,41 грн., 3% у розмірі 423,23 грн. (з 08.09.2014р. по 14.07.2015р.), інфляційні витрати у розмірі 9 237,87 грн. (вересень 2014р. червень 2015р.), неустойку у розмірі 2 432,08 грн. (з 08.09.2014р. по 09.03.2015р.) та судовий збір у розмірі 1827,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 18.08.2015 р.

Суддя ОСОБА_4