ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" серпня 2015 р. Справа № 925/1261/15

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Спаських Н.М., із секретарем судового засідання Буднік А.М., за участі представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - за довіреністю;

від відповідача: не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Черкаське хімволокно" в особі відокремленого підрозділу "Черкаська ТЕЦ" до фізичної особи-суб"єкта підприємницької діяльності ОСОБА_2

про стягнення 3053,85 грн.

В С Т А Н О В И В :

Заявлено позов про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за спожиту теплову енергію в сумі 3 053,85 грн., на підставі укладеного між сторонами договору № 854 про постачання теплової енергії у гарячій воді від 13.10.2009 року. Борг позивачем нараховано за лютий-квітень 2015 року.

Представник позивача у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав повністю та просить їх задовольнити.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, свого представника в жодне судове засідання не направив, заперечень проти позову суду не надав. Також відповідач не заперечив і проти розрахунків позивача та не зробив із ним звірку, як пропонувалося судом в ухвалі від 31.07.2015 року.

Заслухавши доводи і пояснення представника позивача та дослідивши наявні у справі документи, суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення, виходячи з наступного:

У відповідності до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

З матеріалів справи вбачається наступне:

13.10.2009 року між відкритим акціонерним товариством "Черкаське хімволокно" (яке перейменоване у публічне акціонерне товариство "Черкаське хімволокно" згідно протоколу № 18 загальних зборів від 15.04.2011 року а.с. 32) в особі директора відокремленого підрозділу "Черкаська ТЕЦ" (Енергопостачальна організація за договором) та фізичною сообою-суб"єктом підприємницької діяльності ОСОБА_2 (Споживач за Договором) укладено Договір № 854 про постачання теплової енергії в гарячій воді (далі - Договір), відповідно до якого Енергопостачальна організація бере на себе зобов'язання постачати Споживачеві теплову енергію в гарячій воді, а Споживач зобов'язався оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим Договором.

За умовами договору :

- теплова енергія постачається Споживачу орієнтовно в обсягах згідно з додатком 1 до цього Договору у вигляді гарячої води на такі потреби:

опалення - в період опалювального сезону;

гаряче водопостачання - протягом року. Фактичне споживання теплової енергії за звітний період визначається на підставі показників приладів обліку (п.2.1);

- теплова енергія вважається поставленою Споживачу на межі балансової належності та експлуатаційної відповідальності теплових мереж Енергопостачальної організації (п.2.2);

- Споживач має право, у тому числі, на отримання інформації щодо якості теплової енергії, тарифів, умов та режимів споживання (п.3.1);

- Споживач теплової енергії зобов'язаний, у тому числі, виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені Договором (п.3.2.2);

- Енергопостачальна організація зобов'язана, у тому числі, повідомляти споживача письмово або в засобах масової інформації про зміну тарифів. У разі зміни тарифів, внесення відповідних змін до цього Договору (додатку 1 до Договору) не є обов'язковим (п.4.2.3);

- облік споживання теплової енергії проводиться: розрахунковим способом (до встановлення приладів обліку) або по приладах обліку (п.5.1);

- розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводяться виключно в грошовій формі відповідно до встановлених тарифів (п.6.1);

- розрахунки здійснюються шляхом перерахування на поточний рахунок Енергопостачальної організації коштів згідно Додатку 1 (показань приладів обліку) не пізніше 10 числа наступного за розрахунковим місяця.

- енергопостачальна організація несе відповідальність, у тому числі, за неправильне застосування тарифів та недостовірність нарахувань за фактично відпущену теплову енергію Споживачу - штраф у розмірі 25% від надмірно нарахованої суми (п.7.2.3);

- договір набуває чинності з дня його підписання та діє до 31 грудня 2009 року (п.10.1);

- договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде заявлено однією із сторін (п.10.4).

За доводами позивача, внаслідок відсутності заяв сторін про припинення договору, цей договір автоматично пролонговується на кожний наступний рік та є чинним на весь 2015 рік.

У додатку 1 до Договору (а.с. 10) сторони визначили помісячні обсяги постачання теплової енергії, всього за рік 14,15 Гкал. На час укладення договору діє тариф 388,62 грн. з ПДВ за 1Гкал. Орієнтовна ціна договору становить 5 498,97 грн. на рік.

Доказів про визнання недійсним договору чи про його розірвання в період нарахування позивачем заборгованості відповідачу, сторонами у справу не надано.

Як вказує позивач, на виконання умов Договору позивач здійснював поставку відповідачу теплової енергії в гарячій воді та виставляв для оплати рахунки-фактури (а.с. 14- із посиланням на укладений між сторонами договір, зокрема:

- № 1107 від 27.02.2015 року на суму 1492,69 грн. за лютий 2015 року (тариф 543,19 грн.);

- № 1993 від 30.03.2015 року на суму 1207,57 грн. за березень 2015 року (тариф 555,97 грн.);

- № 2646 від 29.04.2015 року на суму 353,59 грн. за квітень 2015 року (тариф 555,97 грн.);

а всього на суму - 3 053,85 грн.

Заперечень проти неотримання вказаних рахунків, про неотримання теплової енергії в облікованих позивачем обсягах та щодо відсутності у Споживача інформації про щомісячні суми належних платежів за теплову енергію, відповідач суду не надав.

Як вказує позивач, тариф на постачання теплової енергії 543,19 грн. за 1Гкал. було встановлено на підставі постанови НКРЕ № 151 від 31.01.2015 року; а тариф в розмірі 555,97 грн. за 1Гкал - постановою НКРЕ № 321 від 27.02.2015 року.

Виставлені позивачем рахунки на оплату за спожиту теплову енергію за лютий-квітень 2015 року відповідач не оплатив взагалі, а тому загальна сума боргу становить 3 053,85 грн., які позивач і просить стягнути з відповідача примусово.

На підтвердження обсягів поставленої теплової енергії позивач надав Розрахунок кількості спожитої теплової енергії, довідку про кількість опалювальних днів за лютий-квітень 2015 року, довідку Черкаського обласного центру з гідрометеорології про середньомісячну температуру повітря у лютому-квітні 2015 року ( а.с. 17-21).

Листами № 25/2625 від 20.02.2015 року (а.с. 26) та № 25/3626 від 18.03.2015 року (а.с. 30) позивач повідомив відповідача про підвищення тарифів на теплову енергію до 543,19 грн. та 555,97 грн. за 1 Гкал згідно постанов НКРЕ № 151 від 31.01.2015 року та № 321 від 27.02.2015 року і просив

вважати ці листи невід'ємною частиною договору між сторонами № 854 від 13.10.2009 року.

Заперечень проти нетримання цих листів чи доказів про неможливість самостійного розрахунку і перевірки тарифів на теплову енергію, що б унеможливлювало сплату боргу позивачу, відповідач суду не надав.

Сторони у справі являються юридичними особами, суб'єктами господарювання в розумінні ст.ст.2,55 Господарського кодексу України (далі вживається скорочено - ГК України), суб'єктами господарських відносин у сфері теплопостачання.

Відносини між суб'єктами діяльності у сфері теплопостачання врегульовуються Законом України "Про електроенергетику" від 16.10.1997 року.

Статтею 1 ЗУ "Про електроенергетику" встановлено, що електрична чи теплова енергія, що виробляється на об'єктах електроенергетики, є товарною продукцією, призначеною для купівлі-продажу; суб'єкти електроенергетики - це суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від їх відомчої належності та форм власності, що займаються виробництвом, передачею, постачанням електричної енергії та теплової енергії при централізованому теплопостачанні; споживачі енергії - це суб'єкти господарської діяльності та фізичні особи, що використовують енергію для власних потреб на підставі договору про її продаж та купівлю.

Згідно ст.26 ЗУ "Про електроенергетику" споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов'язаний додержуватись вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Правила користування електричною і тепловою енергією для населення затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Також, відносини сторін врегульовуються і нормами Закону України "Про теплопостачання" від 2 червня 2005 року № 2633-IV, який визначає основні правові, економічні та організаційні засади діяльності на об'єктах сфери

теплопостачання та регулює відносини, пов'язані з виробництвом, транспортуванням, постачанням та використанням теплової енергії.

Відповідно до ч.6 ст.19 ЗУ "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Частиною 1 статті 24 ЗУ "Про теплопостачання" встановлено, що споживач має право, у тому числі, на отримання інформації щодо якості теплопостачання, тарифів, цін, порядку оплати, режимів споживання теплової енергії. Згідно ч. 3 статті 24 ЗУ "Про теплопостачання" основними обов'язками споживача теплової енергії є, у тому числі, додержання вимог договору та нормативно-правових актів.

Частиною 2 ст.25 ЗУ "Про теплопостачання" встановлено, що теплопостачальні, теплотранспортні і теплогенеруючі організації зобов'язані при зміні тарифів на теплову енергію повідомляти споживача письмово або в засобах масової інформації в порядку, встановленому законодавством.

У разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку (ч. 6 ст. 25 ЗУ "Про теплопостачання").

Взаємовідносини між теплопостачальними організаціями та споживачами теплової енергії також визначають Правила користування тепловою енергією, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 року №1198 (набрали чинності з дня прийняття).

Правила є обов'язкові для виконання усіма теплопостачальними організаціями незалежно від форми власності, споживачами, організаціями, що виконують проектування, пуск, налагодження та експлуатацію обладнання для виробництва, транспортування, постачання та використання теплової енергії (пункт 2 Правил).

Пунктом 23 Правил встановлено: "Розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються на межі продажу, яка є межею балансової належності (відповідальності), відповідно до договору на підставі показів вузла обліку згідно з діючими тарифами (цінами), затвердженими в установленому порядку.

У споживачів, що не мають приладів комерційного обліку, обсяг фактично спожитої теплової енергії розраховується відповідно до теплового навантаження, визначеного у договорі, з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія в теплових мережах теплопостачальної організації, середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості годин (діб) роботи тепловикористального обладнання в розрахунковому періоді".

Заперечень з приводу правильності розрахунків позивача, а також власного контрозрахунку, відповідач суду не надав.

У відповідності до ст. 526 ЦК України та ст. 193 ГК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Враховуючи встановлені фактичні обставини справи, які підтверджені наявними у справі належними та допустимими доказами, наведеними нормами чинного законодавства, суд вважає доведеними та обґрунтованими заявлені позовні вимоги.

Доказів сплати боргу за позовними вимогами відповідач суду не надав, строк виконання зобов'язання за всіма платежами вже є таким, що настав.

Позов підлягає до повного задоволення.

На підставі ст. 49 ГПК України, при задоволені позову, судові витрати покладаються на відповідача, з якого на користь позивача слід стягнути 1827,00 грн. на відшкодування сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути із фізичної особи-суб"єкта підприємницької діяльності ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, м. Черкаси, бул. Шевченка, 474, кв. 88) на користь публічного акціонерного товариства "Черкаське хімволокно" в особі відокремленого підрозділу "Черкаська ТЕЦ", (м. Черкаси, проспект Хіміків, буд. 76, ідентифікаційний код 33282969) - 3 053,85 грн. основного боргу за теплопостачання за лютий-квітень 2015 року на підставі договору № 854 від 13.10.2009 року та 1827,00 грн. на відшкодування сплаченого судового збору.

Наказ видати.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області протягом 10 днів.

Повне рішення складено 19 серпня 2015 року

Суддя Н.М. Спаських