ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"25" серпня 2015 р. Справа № 14/578

вх. № 11213/15 від 12.05.2015

Господарський суд у складі головуючого судді Хабазні Ю.А., при секретарі судового засідання Соколишиній І.А., за участю: особисто арбітражного керуючого ОСОБА_1(ліквідатор банкрута), ОСОБА_2 (від боржника, керівник за посадою), ОСОБА_3, представників за довіреностями - ОСОБА_4 (від ОСОБА_5Ф.), ОСОБА_6 (від ПАТ Черкаське хімволокно), ОСОБА_7 (від відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.Черкаси), ОСОБА_8 (від товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи"), розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси у приміщенні суду заяву

заявника товариства з обмеженою відповідальністю Кредитні ініціативи

про заміну первісного кредитора

у справі за заявою

боржника фізичної особи підприємця ОСОБА_2

про визнання його банкрутом,

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника, ТОВ "Кредитні ініціативи", ОСОБА_8, подав заяву від 25.08.2015 про відвід судді Хабазні Ю.А. (справа розглядається суддею одноособово), у якій заявлений відвід мотивував тим,

що суддею допущено порушення порядку визначення судді для розгляду справи, зокрема, пункту 3.9 Положення про автоматизовану систему документообігу суду,

що суддею допущені порушення чинного законодавства, які встановлені судом апеляційної інстанції у постанові від 07.07.2015 у цій справі, а саме: що відкриття провадження у справі про банкрутство здійснено за відсутності документів, які підтверджують існування безспірних вимог до боржника; що суд при її провадженні не здійснює контроль за діяльністю ліквідатора банкрута, не витребовує документи, які свідчать про існування ознак неплатоспроможності боржника, порушує умови рівності сторін у судовому процесі витребуванням оригіналів від заявника і не витребуванням їх від інших учасників; що суд формально відноситься до здійснення правосуддя та ухиляється від розгляду заяв по суті.

У судовому засіданні представник заяву про відвід підтримав.

Члени комітету кредиторів (ОСОБА_5, ОСОБА_3, ВАТ "Черкаське хімволокно" ВП "Черкаська ТЕЦ"), ліквідатор банкрута вважають заявлений відвід безпідставним і просять у його задоволенні відмовити.

Заслухавши представників учасників провадження у справі про банкрутство боржника та дослідивши наявні у справі матеріали вважаю наступне.

Відповідно до ст.20 Господарського процесуального кодексу України суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він є родичем осіб, які беруть участь у судовому процесі, якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, встановлений частиною третьою статті 2-1 цього Кодексу, або якщо буде встановлено інші обставини, що викликають сумнів у його неупередженості. Суддя, який брав участь в розгляді справи, не може брати участі в новому розгляді справи у разі скасування рішення, ухвали, прийнятої за його участю.

Однак, заява не містить конкретних фактів порушень (дій чи бездіяльності), допущених мною, з якими закон повязує мою неможливість розгляду поданої заявником заяви чи й справи в цілому.

Зокрема, відповідно до норм Закону України "Про судоустрій і статус суддів", Господарського процесуального кодексу України суддя не приймає особистої участі в автоматичному розподілі справи чи заяви у справі про банкрутство, такий розподіл справи здійснюється автоматично без його участі. Будь-яких доводів і доказів того, що первісний автоматичний розподіл заяви ТОВ "Кредитні ініціативи" від 30.04.2015 (вх. суду №11213/15 від 12.05.2015) про заміну первісного кредитора, публічного акціонерного товариства Сведбанк, його правонаступником, товариством з обмеженою відповідальністю Кредитні ініціативи мені на розгляд, а також передача заяви мені на розгляд після скасування ухвали суду від 15.05.2015 постановою Київського апеляційного господарського суду від 07.07.2015 суду, здійснено за моєю безпосередньою участю, чи здійснено без моєї участі але з порушенням закону, заявником не надано і у заяві не вказано.

Більш того, суд не вважає проведений автоматичний розподіл заяви ТОВ "Кредитні ініціативи" від 30.04.2015 у справі про банкрутство боржника мені ні технічною помилкою, ні юридичною помилкою.

Так, при автоматичному розподілі компютерною програмою "Діловодство спеціалізованого суду" було повністю дотримано вимоги п.3.9 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням ради суддів України від 26.11.2010 №30, згідно з яким "судові справи, що надійшли з судів апеляційної або касаційної інстанцій після скасування ухвал, які перешкоджають подальшому розгляду судової справи (крім ухвал про закриття провадження), а також які не перешкоджають подальшому розгляду судової справи, не підлягають автоматичному розподілу, а передаються тим суддям, ухвалу яких скасовано чи у провадженні яких перебувала або перебуває судова справа". У даному випадку скасовано ухвалу, яка перешкоджала саме розгляду по суті заяви ТОВ "Кредитні ініціативи", але не була ухвалою розгляду по суті цієї заяви, тому передача справи тому ж судді не є порушенням п.3.9, як стверджує заявник.

Також, відповідно до ч.1 ст.20 Господарського процесуального кодексу України "суддя, який брав участь в розгляді справи, не може брати участі в новому розгляді справи у разі скасування рішення, ухвали, прийнятої за його участю". Однак, згідно із скасованою судом апеляційної інстанції ухвалою суду першої інстанції від 15.05.2015 розгляд заяви ТОВ "Кредитні інціативи" по суті не розпочинався, а розгляд, який має здійснюватись у цьому судовому засіданні не є новим.

Що ж стосується доводів про допущення мною порушень, висновки про які містяться у постанові суду апеляційної інстанції від 07.07.2015, то слід зазначити наступне.

Висновок, це є думка про обставини. Але висновок, в тому числі й висновок суду апеляційної інстанції, не є обставиною (не є фактом).

Тому висновок суду апеляційної інстанції не може бути підставою для заяви учасника про відвід судді суду першої інстанції чи й підставою для винесення ухвали про самовідвід суддею першої інстанції, оскільки згідно із ст.20 ГПК України такою підставою є саме обставини.

Більш того, якщо суд апеляційної інстанції встановлює порушення закону судом першої інстанції, то він має скасовувати ті судові рішення, при винесенні яких були допущені установлені ним порушення, а не створювати начеб-то прецедент для відводу (самовідводу) судді надалі. При цьому, скасовуючи рішення суд апеляційної інстанції має зазначити про необхідність передачі справи на розгляд у іншому складі суду, однак постанова Київського апеляційного господарського суду від 07.07.2015 такого зазначення не містить. Тому тлумачення її змісту заявником як такої, якою вищевказаний прецедент створено, є нікчемним. Вважаю що усі висновки суду апеляційної інстанції від 07.07.2015 слід вважати такими, якими обгрунтовується необхідність скасування саме ухвали суду першої інстанції від 15.05.2015 та неправомірність підстав її винесення, але які не стосуються особи судді першої інстанції (тобто мене) та обставин його зацікавленості. Фактично представником заявника підставами для відводу судді приведено доводи, які можуть бути підставами для оскарження в апеляційному чи касаційному порядку інших (крім ухвали суду першої інстанції від 15.05.2015) судових рішень по справі.

Таким чином, підставами відводу вказані обставини автоматичного розподілу, які не порушують закон, та обставини неправомірних на думку заявника дій судді, які можуть бути підставою для оскарження інших судових рішень по справі доказів же наявності обставин, з якими закон повязує необхідність відводу судді, не надано, у звязку з чим заява про відвід задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 20, 86 Господарського процесуального кодексу України суд,

УХВАЛИВ:

У задоволені заяви представника товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи", ОСОБА_8, від 25.08.2015 про відвід відмовити.

Направити дану ухвалу заявнику, ліквідатору банкрута, членам комітету кредиторів (7).

Суддя Ю.А. Хабазня

10