ГОСПОДАРСЬКЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

"04" серпня 2015 р. Справа № 911/2202/15

Суддя господарського суду Київської області Подоляк Ю.В., розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дрім мейкерс», м. Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Край-1», м. Сквира
про стягнення 608738,20 грн.
за участю представників:

позивача:ОСОБА_1 дов. від 29.04.2015
відповідача:не зявились, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином
суть спору:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Дрім мейкерс» (далі позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Край-1» (далі відповідач) про стягнення 608738,20 грн., з яких 606349,45 грн. основний борг, 113,75 грн. 3% річних та 2275 грн. пені.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобовязань за договором від 31.10.2014р. № 34 щодо здійснення розрахунку за поставлений товар у строк визначений договором.

В процесі розгляду справи позивач подав до суду клопотання, яким керуючись ст. 22 ГПК України, зменшив розмір позовних вимог в частині заявленої до стягнення суми основного боргу та просить суд стягнути з відповідача 447040,71 грн. основного боргу, 113,75 грн. 3% річних та 2275 грн. пені.

На адресу суду від позивача надійшла заява від 04.08.2015, якою він в порядку ст.ст. 22, 78 ГПК України відмовився від позову в частині заявлених до стягнення сум 3% річних в розмірі 113,75 грн. та пені в розмірі 2275 грн.

Враховуючи обставини справи, а також те, що подана позивачем заява про відмову позивача від позову в частині вимог про стягнення 3% річних та пені не суперечить діючому законодавству, не порушує чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси, відповідає вимогам ГПК України, господарський суд вважає за можливе її прийняти, а провадження у справі в цій частині припинити на підставі п. 4 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

За таких обставин в даному провадженні суд розглядає остаточні вимоги позивача про стягнення з відповідача 447040,71 грн. основного боргу.

Присутній в судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги в редакції зазначеної заяви від 04.08.2015 та просить суд їх задовольнити з мотивів викладених в позові.

Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, відзиву на позовну заяву не надіслав, про причини неявки суд не повідомив.

Враховуючи, що неявка відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи відповідно до ст. 75 ГПК України за відсутності представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, присутнього в судовому засіданні, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

Між сторонами у справі було укладено договір поставки від 31.10.2014 № 34 (далі договір), відповідно до умов якого позивач постачальник зобовязався в порядку та на умовах, визначених цим договором, доставляти відповідачу покупцеві продовольчу та (або) непродовольчу продукцію (надалі товар або товари), а покупець зобовязується приймати та оплачували такий товар (п. 1.1 договору).

Відповідно до п. 1.3 додатку від 31.10.2014 № 2 до договору в редакції протоколу розбіжностей до додатку № 2 оплата партії товару здійснюється частинами, по мірі реалізації третім особам, кожні 7 календарних днів за товар, який реалізовано за цей період. Остаточний розрахунок за кожну партію поставленого товару відбувається не пізніше 180 календарних днів з моменту отримання товару. Якщо товар нереалізований протягом даного строку, він підлягає оплаті покупцем або поверненню постачальнику при умові збереження товарного вигляду товару.

Цей договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін і скріплення печатками сторін (п. 12.1 договору).

Цей договір діє до 31 грудня 2015 року. Якщо за місяць до закінчення строку дії договору жодна сторона письмово не повідомить іншу сторону про припинення дії договору, договір вважається пролонгованим на один календарний рік і на тих самих умовах, при цьому укладення додаткової угоди не потрібно. Кількість таких продовжень договору є необмеженою (п. 12.2 договору в редакції протоколу розбіжностей до договору).

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 1075868,77 грн., що підтверджується переліченими в позовній заяві видатковими накладними, які підписані в двосторонньому порядку повноважними представниками сторін та скріплені печаткою позивача та штапелем відповідача. Завірені копії зазначених видаткових накладних залучені до матеріалів справи.

Проте відповідач в порушення своїх договірних зобовязань за поставлений товар в повному обсязі не розрахувався, у звязку з чим, за ним на час розгляду справи рахується борг в розмірі 447040,71 грн. різниця між перерахованими грошовими коштами, повернутим товаром, сумою зарахованих зустрічних вимог та загальною вартістю поставленого товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до п. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистими, сімейними, домашніми або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до п. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не виникає з характеру відносин сторін.

Приписами пункту 2 статті 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Проте, всупереч згаданих приписів закону, положень укладеного між сторонами договору, відповідач не виконав своїх договірних зобовязань щодо здійснення повного розрахунку за поставлений товар, в звязку з чим за ним на час розгляду справи рахується борг в розмірі 447040,71 грн. Доказів сплати вказаного боргу відповідач суду не надав.

Згідно вимог ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Таким чином, суд вважає, що позивачем правомірно заявлено позов про стягнення 447040,71 грн. заборгованості за поставлений товар.

З огляду на зазначене та враховуючи, що борг відповідача перед позивачем на час прийняття рішення не погашений, його розмір підтверджується наявними матеріалами справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 447040,71 грн. основного боргу є доведеними, обґрунтованими, відповідачем не спростовані, а відтак підлягають задоволенню.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладається судом на відповідача, позаяк спір виник внаслідок неправильних дій останнього.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 43, 33, 44, 49, 75, п. 4 ч. 1 ст. 80, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Припинити провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 113,75 грн. 3% річних та 2275 грн. пені.

2. Решту позовних вимог задовольнити повністю.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Край-1» (08120, Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Бузова, вул. Леніна, 215А, кімната 3, ідентифікаційний код 22863249) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дрім мейкерс» (01033, м. Київ, вул. Шота Руставелі, 38, к. 12, ідентифікаційний код 37567185) 447040 (чотириста сорок сім тисяч сорок) грн. 71 коп. основного боргу, 8940 (вісім тисяч девятсот сорок) грн. 81 коп. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду Київської області набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання та може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Суддя Ю.В. Подоляк

Дата підписання рішення 10.08.2015.