ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" серпня 2015 р.Справа № 5/112-Б-10
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Аленіна О.Ю.

суддів: Бєляновського В.В., Величко Т.А.

секретар судового засідання Герасименко Ю.С.

За участю представників учасників провадження у справі про банкрутство:

від ПАТ Комерційний банк "ПриватБанк" - Рура Н.В. за довіреністю;

Інші представники учасників провадження у справі про банкрутство у судове засідання не з'явились.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Публічного акціонерного товариства Комерційний банк „ПриватБанк"

на ухвалу господарського суду Херсонської області від 22.01.2015 р.

по справі №5/112-Б-10

за заявою Публічного акціонерного товариства „Креді Агріколь Банк"

до Малого приватного підприємства „Таврія"

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ

Постановою господарського суду Херсонської області від 04.05.2012 р. мале приватне підприємство "Таврія" (далі - МПП "Таврія") визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру і призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Білоусова О.А.

Ухвалою господарського суду Херсонської області від 17.01.2013 р. ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Марченка С.О., якого зобов'язано здійснити ліквідаційну процедуру і подати до суду звіт та ліквідаційний баланс банкрута.

Ухвалою господарського суду Херсонської області від 12.06.2014 р. строк ліквідаційної процедури та повноваження ліквідатора продовжено на шість місяців.

У листопаді 2014 р. ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" звернулось до господарського суду Херсонської області із скаргою на дії ліквідатора в якій просило визнати дії арбітражного керуючого Марченка С.О. при виконанні ним повноважень ліквідатора у порушеній господарським судом Херсонської області справі №5/112-Б-10 про банкрутство МПП "Таврія" незаконними та зобов'язати надати інформацію про оцінку заставного майна, результати інвентаризації, а також звернутися за отриманням згоди на реалізацію заставного майна, після чого здійснювати продаж заставного майна.

У грудні 2014 р. ПАТ "КБ "Приватбанк" звернулось до господарського суду Херсонської області із скаргою на дії ліквідатора в якій просило, зокрема, усунути арбітражного керуючого Марченка С.О. від виконання ним обов'язків ліквідатора по справі №5/112-Б-10 про банкрутство МПП "Таврія" та призначити по справі нового ліквідатора.

До того ж, у грудні 2014 р. ПАТ "КБ "Приватбанк" звернулось до господарського суду Херсонської області із клопотанням про усунення ліквідатора та припинення його повноважень в якому просило усунути арбітражного керуючого Марченка С.О. від виконання ним своїх обов'язків ліквідатора по справі №5/112-Б-10 про банкрутство МПП "Таврія" та припинити повноваження арбітражного керуючого Марченка С.О. по справі №5/112-Б-10.

У січні 2015 р. ПАТ "КБ "Приватбанк" звернулось до господарського суду Херсонської області із клопотанням про усунення ліквідатора та припинення його повноважень в якому просило усунути арбітражного керуючого Марченка С.О. від виконання ним своїх обов'язків ліквідатора по справі №5/112-Б-10 про банкрутство МПП "Таврія", припинити повноваження арбітражного керуючого Марченка С.О. по справі №5/112-Б-10 про банкрутство МПП "Таврія" та призначити новим ліквідатором МПП "Таврія" по справі №5/112-Б-10 арбітражного керуючого Акопяна Гаджика Гарагеновича.

Ухвалою господарського суду Херсонської області від 22.01.2015 р. (суддя Ситюк В.Г.) у задоволенні скарг кредиторів ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит", ПАТ "КБ "Приватбанк" на дії ліквідатора арбітражного керуючого Марченка С.О. та клопотання про усунення арбітражного керуючого Марченка С.О. від виконання обов'язків ліквідатора банкрута та призначення нового ліквідатора відмовлено, продовжено строк ліквідаційної процедури та повноваження ліквідатора арбітражного керуючого Марченка С.О. на 6 місяців.

Судова ухвала мотивована тим, що арбітражним керуючим Марченко С.О. усі дії виконувались із дотриманням положень ст. 25 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", окрім того, дії арбітражного керуючого (ліквідатора) Марченка С.О. щодо проведення ліквідаційної процедури банкрута відповідають вимогам ст. ст. 25 - 30 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", з урахуванням положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції Закону від 22.12.2011 р., що регулюють продаж майна в провадженні у справі про банкрутство, та здійснені ним в межах повноважень ліквідатора, визначених ст. 25 цього Закону.

До того ж, судом першої інстанції зазначено, що посилання представників кредиторів на неналежне виконання ліквідатором своїх обов'язків та допущене зволікання у проведенні останнім ліквідаційної процедури боржника не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки спростовуються звітом ліквідатора та доданими до звіту матеріалами щодо проведеної ліквідатором роботи, а незавершення ліквідаційної процедури у переважній більшості пов'язане не з роботою та діями ліквідатора, а зі складнощами ліквідаційної процедури, наявності значної кількості ліквідаційної маси, відсутності технічної документації на майнові активи банкрута, оскарженням кредиторами дій ліквідатора, ненаданням забезпеченими кредиторами дозволу на продаж майна банкрута, яке є предметом забезпечення.

Також, місцевий господарський суд зазначив про фактичну відсутність зауважень по роботі ліквідатора, як у кредиторів, так і у комітету кредиторів протягом всього часу здійснення арбітражним керуючим Марченком С.О. ліквідаційної процедури банкрута до початку продажу майна банкрута, та навпаки, схвалення його роботи, про що, зокрема, свідчать протоколи засідань комітету кредиторів від 12.03.2013 р., 14.04.2014 р., 28.11.2014 р. та 16.01.2015 р.

Не погоджуючись із даною ухвалою до Одеського апеляційного господарського суду звернулось ПАТ "КБ "Приватбанк" з апеляційною скаргою в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Херсонської області від 22.01.2015 р. по справі №5/112-Б-10 про банкрутство МПП "Таврія" в частині відмови у задоволенні скарг на дії ліквідатора скасувати повністю і прийняти нове рішення, яким задовольнити скаргу на дії ліквідатора та усунути арбітражного керуючого Марченка С.О. від виконання ним своїх обов'язків ліквідатора по справі №5/112-Б-10 про банкрутство МПП "Таврія", припинити повноваження арбітражного керуючого Марченка С.О. по справі №5/112-Б-10 про банкрутство МПП "Таврія" та призначити новим ліквідатором МПП "Таврія" по справі №5/112-Б-10 арбітражного керуючого Акопяна Гаджика Гарагеновича.

Свої вимоги скаржник обґрунтовує тим, що в порушення ст.ст. 4-2, 4-3, 4-7 ГПК України судом при прийнятті оскаржуваної ухвали були порушені основоположні принципи господарського судочинства, а саме рівності сторін перед законом і судом та змагальності, а також всупереч ст. 43 ГПК України судом не було здійснено всебічного, повного, і об'єктивного розгляду всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Так, суд всупереч норм актів чинного законодавства не надав жодної правової оцінки і доказам, наданим скаржниками, а вся мотивувальна частина ухвали ґрунтується лише на позиції по справі ліквідатора та кредитора ПАТ "Банк Демарк".

Як зазначає апелянт, судом першої інстанції не було встановлено повний перелік майна, що належить банкруту на праві власності і має складати ліквідаційну масу - за належними і допустимими доказами, а саме інформаційною довідкою реєстру речових прав на майно банкрута, даними обліку боржника, правовстановлюючими документами.

До того ж, апелянт зазначає, що судом не було надано жодної правової оцінки діям ліквідатора щодо отримання та витрачання коштів ліквідаційної маси, як використовуються ліквідатором кошти боржника, чи всі витрати ліквідатора, пов'язані з ліквідаційною процедурою, в якій сумі МПП "Таврія" отримує кошти від здавання в оренду заставного майна (інших можливих джерел надходження коштів), від погашення дебіторської заборгованості, чи поступають ці кошти на ліквідаційний рахунок банкрута, яким чином використовуються отримані кошти, які витрати були понесені у ліквідаційній процедури, підстави їх виникнення.

Також, скаржник вказує на те, що судом першої інстанції у супереч матеріалам справи було зроблено висновок, що клопотання про отримання згоди на продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення, ліквідатором подано до господарського суду у вересні 2013 р. у зв'язку з отриманням відповідної згоди від забезпечених кредиторів, оскільки, як зазначає апелянт, ліквідатор до закінчення інвентаризації і до проведення оцінки майна банкрута звертався до заставних кредиторів з вимогами погодити продаж майна банкрута, без визначення, якого саме майна, за якою початковою вартістю та на яких інших умовах буде здійснюватися продаж, а також навіть не дочекавшись відповідей більшості кредиторів, ліквідатор передчасно звернувся з клопотанням про погодження продажу заставного майна банкрута до суду.

ПАТ "КБ "Приватбанк" в апеляційній скарзі зазначає, що арбітражним керуючим Марченко С.О. неналежним чином здійснюються дії щодо ведення ліквідаційної процедури, що призводить до неодноразового її продовження, ліквідатор не виявив та не реалізував усі наявні майнові активи ліквідаційної маси, зокрема, як свідчить звіт ліквідатора, наданий ним у засіданні комітету кредиторів МПП "Таврія" 28.11.2014 р. (в якому навіть не зазначено, за який період він подається), лише станом на 28.11.2014 р. ліквідатором було завершено інвентаризацію виявлених майнових активів, й робота з виявлення активів продовжується. Також не був належним чином розпочатий і продаж майна банкрута, продаж майна навіть не був погоджений з заставними кредиторами.

Апелянт також посилається на те, що у порушення вимог ч. 5 ст. 3-1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» арбітражний керуючий Марченко С.О. не повідомляв жодного заставного кредитора МПП "Таврія" про час, місце та умови продажу заставного майна окремим рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

На думку скаржника, судом першої інстанції не взято до уваги той факт, що арбітражним керуючим було порушено вимоги ч. 4 ст. 42, ч. 1, 2 ст. 43, ч. 1, 2 ст. 44 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», оскільки, ліквідатором МПП "Таврія" Марченком С.О. був порушений визначений Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" порядок продажу майна, що є предметом забезпечення. Так, апелянт зазначає, що надання згоди на продаж майна, що передбачено Законом, не може бути погодженням самого факту продажу, при цьому повинні погоджуватися певні умови продажу заставного майна заставним кредитором, тобто при погодженні продажу має бути визначено майно, продаж якого погоджується, початкова ціна його продажу, інші необхідні умови, визначені Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". За таких підстав, апелянт вважає, що надання господарським судом Херсонської області дозволу ліквідатору на продаж майна без зазначення, якого саме майна, за якою початковою вартістю тощо, не позбавляє ліквідатора обов'язку здійснити належне погодження продажу майна з кожним із заставних кредиторів на додержання норм ч. 4 ст. 42 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Однак, як зазначає скаржник, всупереч вимог актів чинного законодавства ліквідатором таке погодження здійснено не було, що призвело до того, що частина заставного майна банкрута продана за заниженими цінами, зокрема, на аукціоні 12.12.2014 р., що порушує права і законні інтереси заставних кредиторів.

Також, за твердженням скаржника, ліквідатором було порушено його обов'язок здійснювати звітування перед комітетом кредиторів про свою діяльність. Так, апелянт зазначає, що ліквідатором було порушено періодичність звітування, як вказує скаржник, останній звіт був наданий арбітражним керуючим Марченко С.О. на засіданні комітету кредиторів 16.01.2015 р., попередній 28.11.2014 р., однак, перед цим ліквідатор не звітував з 14.04.2014 р. До того ж, скаржник зазначає, що звіти ліквідатори від 28.11.2014 р. та від 12.01.2015 р., в порушення ч. 11 ст. 30 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції, що діяла до 19.01.2013 р.) не містять інформації про фінансове становище і майно боржника при проведені ліквідаційної процедури, у звітах не зазначено, яке саме майно складає ліквідаційну масу станом на дату надання цих звітів, не визначено, які доходи отримані і які витрати здійснені протягом звітного періоду, не вказано у якій сумі і яким кредиторам здійснено погашення вимог.

Як відзначає скаржник, суд не взяв до уваги, що на засіданнях комітетів кредиторів рішення приймались вступним чином, 28.11.2014 р. кредиторами ПАТ "Банк Демарк" та ПАТ "Імексбанк" - 64 696 голосів - було прийнято рішення про продовження повноважень ліквідатора арбітражного керуючого Марченко С.О., ПАТ КБ "ПРИВАБАНК" (21524 голосів) голосував проти цього рішення, пізніше 15.12.2014 р., за рішенням більшості голосів комітету кредиторів 76 833 голосів з 151 610 загальної кількості голосів комітету кредиторів, оскільки арбітражний керуючий Марченко С.О. не виконує належним чином свої обов'язки, передбачені Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», було прийнято рішення усунути ліквідатора від виконання обов'язків по справі про банкрутство МПП "Таврія" та припинити його повноваження, "за" голосували ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», ПАТ "Банк "Форум" та ТОВ "Фінансова компанія "Приватні інвестиції", 26.12.2014 р. комітетом кредиторів, проведеним у м. Кривий Ріг, що було визначено всіма кредиторами на попередньому засіданні комітету кредиторів, було прийнято рішення про призначення новим ліквідатором арбітражного керуючого Акопяна Гаджика Гарагеновича. Окрім того, 26.12.2014 р. кредитори ПАТ "Банк Демарк", ПАТ "Імексбанк" та ПАТ «Марфінбанк» у м. Херсоні повторно прийняли рішення про продовження повноважень ліквідатора, однак, всупереч висновку суду першої інстанції це рішення не відміняє рішення про усунення ліквідатора, а лише повторює рішення, прийняте ними 28.11.2014 р., й жодним чином не впливає на визначеність більшості кредиторів комітету кредиторів щодо необхідності усунення ліквідатора арбітражного керуючого Марченко С.О. від виконання обов'язків по справі про банкрутство МПП "Таврія" та припинення його повноважень.

Як зазначає апелянт, рішення, прийняте ПАТ "Банк Демарк", ПАТ "Імексбанк" та ПАТ «Марфінбанк" у м. Херсоні, є нелегітимним, оскільки було прийнято 26.12.2014 р. не за місцем проведення засідання комітету кредиторів: м. Кривий Ріг, вул. Костенко, буд. 21, що було визначено кредиторами на засіданні комітету кредиторів 15.12.2014 р., "за" обрання цього місця проведення комітету кредиторів проголосували всі присутні кредитори комітету одноголосно. А тому, скаржник вважає, що той факт, що ліквідатор не зміг взяти участь у засіданні кредиторів, призначеному на 26.12.2014 р. о 12-00 за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Костенко, буд. 21, не може змінювати місце проведення засідання комітету кредиторів, оскільки ліквідатор не є членом комітету кредиторів, а лише має право брати участь у засіданнях комітету кредиторів з правом дорадчого голосу, й не має права змінювати рішення комітету кредиторів про дату, час та місце проведення наступного комітету кредиторів (ст. 16 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції, чинній до 19.01.2013 р.).

Таким чином, апелянт вважає, що суд першої інстанції протиправно взяв до уваги рішення, прийняте ПАТ "Банк Демарк" та ПАТ "Імексбанк" у м. Херсоні про продовження повноважень ліквідатора арбітражного керуючого Марченко С.О., й не взяв до уваги рішення комітету кредиторів з більшістю голосів - ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", ПАТ "Банк "Форум" та ТОВ "Фінансова Іспанія "Приватні інвестиції" про усунення ліквідатора МПП "Таврія" арбітражного керуючого Марченко С.О. від виконання його обов'язків по справі про банкрутство МПП "Таврія" та припинення його повноважень і призначення новим ліквідатором арбітражного керуючого Акопяна Гаджика Гарагеновича.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 13 лютого 2015 р. апеляційну скаргу та додані до неї документи повернуто ПАТ "КБ "Приватбанк" без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 97 ГПК України.

Постановою Вищого господарського суду від 14.05.2015 р. ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 13.02.2015 у справі №5/112-Б-10 скасовано та справу передано на розгляд до Одеського апеляційного господарського суду.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 10.06.2015 р. справу №5/112-Б-10 прийнято до провадження та призначено до розгляду колегією суддів у складі головуючого судді Лавриненко Л.В., суддів Пироговського В.Т., Філінюка І.Г.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 24.06.2015 р. задоволено заяву колегії суддів Лавриненко Л.В., Пироговського В.Т., Філінюка І.Г. про самовідвід по справі №5/112-Б-10.

Відповідно до розпорядження В.о. керівника апарату суду від 01.07.2015 р. №221 призначено повторний автоматичний розподіл справи №5/112-Б-10 у зв'язку із самовідводом колегії суддів Лавриненко Л.В., Пироговського В.Т., Філінюка І.Г.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.07.2015 р. для розгляду справи №5/112-Б-10 призначено колегію суддів у складі головуючого судді Аленіна О.Ю., суддів Богатиря К.В., Жекова В.І.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 02.07.2015 р. справу №5/112-Б-10 прийнято до провадження та призначено до розгляду колегію суддів у складі головуючого судді Аленіна О.Ю., суддів Богатиря К.В., Жекова В.І.

Розпорядженням керівника апарату суду від 17.07.2015 р. №278 призначено повторний автоматичний розподіл справи №5/112-Б-10 у зв'язку із перебуванням судді Богатиря К.В. у відпустці.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.07.2015 р. для розгляду справи №5/112-Б-10 призначено колегію суддів у складі головуючого судді Аленіна О.Ю., суддів Жекова В.І., Мишкіної М.А.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 20.07.2015 р. справу №5/112-Б-10 прийнято до провадження та призначено до розгляду колегію суддів у складі головуючого судді Аленіна О.Ю., суддів Жекова В.І., Мишкіної М.А.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 20.07.2015 р. розгляд справи було відкладено на підставі п.1 ч.1 ст. 77 ГПК України.

Розпорядженням керівника апарату суду від 31.07.2015 р. №341 призначено повторний автоматичний розподіл справи №5/112-Б-10 у зв'язку із перебуванням суддів Жекова В.І. та Мишкіної М.А. у відпустці.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.07.2015 р. для розгляду справи №5/112-Б-10 призначено колегію суддів у складі головуючого судді Аленіна О.Ю., суддів Бєляновського В.В., Величко Т.А.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 31.07.2015 р. справу №5/112-Б-10 прийнято до провадження та призначено до розгляду колегію суддів у складі головуючого судді Аленіна О.Ю., суддів Бєляновського В.В., Величко Т.А.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 03.08.2015 р. розгляд справи було відкладено на підставі п.1 ч.1 ст. 77 ГПК України.

У судовому засіданні від 17.08.2015 р. представник скаржника підтримав вимоги за апеляційною скаргою на наполягав на їх задоволенні.

Інші представники учасників провадження у справі про банкрутство у судове засідання не з'явились.

Враховуючи строки розгляду ухвали господарського суду Херсонської області від 22.01.2015 р. у справі про банкрутство МПП "Таврія" в апеляційній інстанції, передбачені ст. 102 ГПК України, судова колегія вважає, що неявка інших представників учасників провадження, не перешкоджає розгляду апеляційної скарги за наявними матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Відповідно до ст. 85 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши у судовому засіданні представника скаржника, перевіривши наявні матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ПАТ "КБ "Приватбанк" підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до приписів ст. 101 ГПК України, апеляційна інстанція не зв'язана доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі, а згідно до приписів ст. ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна належними і допустимим доказами довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог чи заперечень.

Положеннями ч. 2 ст. 41 ГПК України передбачено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Враховуючи положення п.п. 1, 11 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та порушення провадження у справі про банкрутство МПП "Таврія" ухвалою місцевого господарського суду 05.11.2010 р., в даному проваджені судовою колегією застосовуються положення Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції, яка діяла станом до 19.01.2013 р., за виключенням положень Закону (в редакції з 19.01.2013 р.), що регулюють продаж майна в провадженні у справі про банкрутство.

Частиною 4 ст. 25 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено, що дії ліквідатора (ліквідаційної комісії) можуть бути оскаржені до господарського суду власником майна (органом, уповноваженим управляти майном) банкрута; особою, яка відповідає за зобов'язаннями банкрута; кожним кредитором окремо або комітетом кредиторів; особою, яка, посилаючись на свої права власника або іншу підставу, передбачену законом чи договором, оспорює правомірність віднесення майнових активів або коштів до ліквідаційної маси.

Так, з матеріалів справи вбачається, що у листопаді 2014 р. ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" звернулось до господарського суду Херсонської області із скаргою на дії ліквідатора в якій просило визнати дії арбітражного керуючого Марченка С.О. при виконанні ним повноважень ліквідатора у порушеній господарським судом Херсонської області справі №5/112-Б-10 про банкрутство МПП "Таврія" незаконними та зобов'язати надати інформацію про оцінку заставного майна, результати інвентаризації, а також звернутися за отриманням згоди на реалізацію заставного майна, після чого здійснювати продаж заставного майна.

У грудні 2014 р. ПАТ "КБ "Приватбанк" звернулось до господарського суду Херсонської області із скаргою на дії ліквідатора в якій просило, зокрема, усунути арбітражного керуючого Марченка С.О. від виконання ним обов'язків ліквідатора по справі №5/112-Б-10 про банкрутство МПП "Таврія" та призначити по справі нового ліквідатора.

До того ж, у грудні 2014 р. ПАТ "КБ "Приватбанк" звернулось до господарського суду Херсонської області із клопотанням про усунення ліквідатора та припинення його повноважень в якому просило усунути арбітражного керуючого Марченка С.О. від виконання ним своїх обов'язків ліквідатора по справі №5/112-Б-10 про банкрутство МПП "Таврія" та припинити повноваження арбітражного керуючого Марченка С.О. по справі №5/112-Б-10.

У січні 2015 р. ПАТ "КБ "Приватбанк" звернулось до господарського суду Херсонської області із клопотанням про усунення ліквідатора та припинення його повноважень в якому просило усунути арбітражного керуючого Марченка С.О. від виконання ним своїх обов'язків ліквідатора по справі №5/112-Б-10 про банкрутство МПП "Таврія", припинити повноваження арбітражного керуючого Марченка С.О. по справі №5/112-Б-10 про банкрутство МПП "Таврія" та призначити новим ліквідатором МПП "Таврія" по справі №5/112-Б-10 арбітражного керуючого Акопяна Гаджика Гарагеновича.

ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" обґрунтувало свою скаргу на дії ліквідатора тим, що після проведення інвентаризації майна боржника, ліквідатор мав провести його оцінку, про результати інвентаризації та оцінки повідомити кредиторів, а також окремо отримати згоду заставних кредиторів на реалізацію майна боржника, яке є заставним майном. При цьому, реалізація заставного майна повинна проводитися окремо від іншого майна, яке становить ліквідаційну масу. Це пов'язано з тим, що тільки при реалізації заставного майна окремо від іншого майна можна виконати вимоги ч.4 ст.42 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» щодо використання отриманих від реалізації заставного майна коштів виключно для задоволення вимог заставного кредитора. Заявник зазначив, що АТ «Банк «Фінанси та Кредит» двічі звертався до ліквідатора Марченко С.О. з приводу надання інформації щодо результатів проведеної оцінки заставного майна Банку та про торгуючу організацію, яка здійснюватиме його продаж, а також з нагадуванням про необхідність отримання згоди Банку на продаж даного заставного майна. Листи направлялися ліквідатору Марченко С.О. двічі 04.04.2014 р. та 19.06.2014 р. другий лист також було направлено на адресу голови комітету кредиторів.

Окрім того, заявник зазначив, що на реалізацію заставного рухомого майна не було надано згоди суду, проте арбітражний керуючий все одно передав заставне рухоме майно Банку на реалізацію, чим грубо порушив норми чинного законодавства при організації торгів з продажу заставного майна боржника.

ПАТ "КБ "Приватбанк" у своїй скарзі на дії ліквідатора від 03.12.2014 р. зазначило, що арбітражним керуючим Марченко С.О. неналежним чином здійснюються дії щодо ведення ліквідаційної процедури, що призводить до неодноразового її продовження, ліквідатор не виявив та не реалізував усі наявні майнові активи ліквідаційної маси.

До того ж, як зазначив заявник, ліквідатором було порушено приписи ч. 5 ст. 3-1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», оскільки ним не було повідомлено жодного заставного кредитора МПП "Таврія" про час, місце та умови продажу заставного майна окремим рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Окрім того, заявник зазначив, що ліквідатором було порушено приписи ч. 4 ст. 42, ч. 1, 2 ст. 43, ч. 1, 2 ст. 44 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", оскільки продаж майна банкрута ліквідатор має право лише після проведення інвентаризації та оцінки майна банкрута, при чому продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення, і яке не включається до ліквідаційної маси має здійснюватися виключно за згодою кредитора, вимоги якого воно забезпечує, й лише у випадку можливого ухилення кредитора від надання такої згоди, підтвердженого належними та допустимими доказами, погодження продажу має здійснюватися судом. Однак, ліквідатором МПП "Таврія" Марченком С.О. був порушений визначений Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" порядок продажу майна, що є предметом забезпечення.

Так, заявник зазначив, що ліквідатор до закінчення інвентаризації і до проведення оцінки майна банкрута звертався до заставних кредиторів з вимогами погодити продаж майна банкрута без визначення, якого саме майна, за якою початковою вартістю та на яких інших умовах буде здійснюватися продаж, й навіть не дочекавшись відповідей більшості кредиторів, ліквідатор передчасно звернувся з клопотанням про погодження продажу заставного майна банкрута суду.

До того ж, заявник зазначив, що ліквідатором не було здійснено належного погодження продажу майна з кожним із заставних кредиторів на додержання норм ч. 4 ст. 42 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що призвело до того, що частина заставного майна банкрута продана за заниженими цінами, зокрема, на аукціоні 12.12.2014 р., що порушує права і законні інтереси заставних кредиторів.

Заявник також зазначив, що ліквідатором було порушено його обов'язок здійснювати звітування перед комітетом кредиторів про свою діяльність. Так, заявник зазначив, що ліквідатором було порушено періодичність звітування, як вказав заявник, останній звіт був наданий арбітражним керуючим Марченко С.О. на засіданні комітету кредиторів 16.01.2015 р., попередній 28.11.2014 р., однак, перед цим ліквідатор не звітував з 14.04.2014 р., тобто більше 10 (десяти) місяців. До того ж, заявник зазначив, що звіти ліквідатори від 28.11.2014 р. та від 12.01.2015 р., в порушення ч. 11 ст. 30 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції, що діяла до 19.01.2013 р.) не містять інформації за яких період надано даний звіт, не було деталізовано, яка саме робота була проведена ліквідатором за період надання звіту.

Заявник вказав, що ліквідатором не було зазначено, в якій сумі МПП "Таврія" отримує кошти від здавання в оренду заставного майна (інших можливих джерел надходження коштів), від погашення дебіторської заборгованості, чи поступають ці кошти на ліквідаційний рахунок банкрута, яким чином використовуються отримані кошти, які витрати були понесені у ліквідаційній процедури, підстави їх виникнення, не здійснено посилання на відповідні документи.

У своєму клопотанні про усунення ліквідатора та припинення його повноважень від 17.12.2014 р., ПАТ "КБ "Приватбанк" зазначило, зокрема, що оскільки арбітражний керуючий Марченко С.О. не виконує належним чином свої обов'язки передбачені Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», на засіданні комітету кредиторів боржника від 15 грудня 2014 р. було прийнято рішення усунути ліквідатора МПП "Таврія" арбітражного керуючого Марченко С.О. від виконання його обов'язків у справі про банкрутство МПП "Таврія" та припинити його повноваження.

У своєму клопотанні про усунення ліквідатора та припинення його повноважень від 29.12.2014 р., ПАТ "КБ "Приватбанк" зазначило, що на засіданні комітету кредиторів МПП "Таврія" 15 грудня 2014 року кредиторами було прийнято рішення призначити наступне засідання комітету кредиторів на 26.12.2014 р. за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Костенко, буд. 21, з порядком денним: "Призначення нового ліквідатора". На засіданні комітету кредиторів МПП "Таврія", що відбулося 26 грудня 2014 року о 12-00 за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Костенко, буд. 21, кредиторами було прийнято рішення призначити новим ліквідатором МПП "Таврія" по справі №5/112-Б-10 арбітражного керуючого Акопяна Гаджика Гарагеновича та зобов'язано ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернутися до господарського суду Херсонської області по справі №5/112-Б-10 про банкрутство МПП "Таврія" з клопотанням з цього питання.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, місцевий господарський суд не знайшов підстав для усунення арбітражного керуючого Марченка С.О. від виконання обов'язків ліквідатора МПП "Таврія" та призначення нового ліквідатора.

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду не погоджується з таким висновком господарського суду Херсонської області, з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. Згідно з ч.1 ст.1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) - фізична особа, яка має ліцензію, видану в установленому законодавством порядку, та діє на підставі ухвали господарського суду. Ліквідатор - фізична особа, яка відповідно до рішення господарського суду організовує здійснення ліквідаційної процедури боржника, визнаного банкрутом, та забезпечує задоволення визнаних судом вимог кредиторів у встановленому цим Законом порядку.

Частиною 5 ст. 3-1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" встановлено, що арбітражний керуючий зобов'язаний здійснювати заходи щодо захисту майна боржника; вживати заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів та невідкладно повідомляти суду про наявність конфлікту інтересів; аналізувати фінансову, господарську та інвестиційну діяльність боржника, його становище на ринках; в порядку, установленому законодавством, надавати державному органу з питань банкрутства інформацію, необхідну для ведення Єдиної бази даних про підприємства, щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство; повідомляти комітет кредиторів та кредиторів, вимоги яких забезпечені заставою, про час, місце та умови продажу заставного майна окремим рекомендованим листом з повідомленням про вручення; виконувати інші повноваження, передбачені цим Законом.

При реалізації своїх прав та обов'язків арбітражний керуючий зобов'язаний діяти сумлінно та розумно з урахуванням інтересів боржника та його кредиторів.

Відповідно до п. 11 ст. 3-1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" невиконання або неналежне виконання обов'язків, покладених на арбітражного керуючого згідно з цим Законом, за відсутності наслідків, передбачених цією статтею, може бути підставою для усунення арбітражного керуючого від виконання ним своїх обов'язків, про що господарський суд виносить ухвалу.

Як вбачається з матеріалів справи, арбітражного керуючого Марченка С.О., ухвалою господарського суду Херсонської області від 17.01.2013 р. призначено ліквідатором банкрута, згодом ухвалою господарського суду Херсонської області від 12.06.2014 р. строк ліквідаційної процедури та повноваження ліквідатора продовжено на шість місяців.

Згідно з ст. 25 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження: приймає до свого відання майно боржника, вживає заходів по забезпеченню його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; здійснює інвентаризацію та оцінку майна банкрута згідно з законодавством; аналізує фінансове становище банкрута; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу; пред'являє до третіх осіб вимоги щодо повернення дебіторської заборгованості банкруту; має право отримувати кредит для виплати вихідної допомоги працівникам, що звільняються внаслідок ліквідації банкрута, який відшкодовується в першу чергу згідно зі статтею 31 цього Закону за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута; з дня визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури повідомляє працівників банкрута про звільнення та здійснює його відповідно до законодавства України про працю. Виплата вихідної допомоги звільненим працівникам банкрута провадиться ліквідатором у першу чергу за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута або отриманого для цієї мети кредиту; заявляє в установленому порядку заперечення по заявлених до боржника вимогах поточних кредиторів за зобов'язаннями, які виникли під час провадження у справі про банкрутство, і є неоплаченими; з підстав, передбачених частиною десятою статті 17 цього Закону, подає до господарського суду заяви про визнання недійсними угод боржника; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; передає у встановленому порядку на зберігання документи банкрута, які відповідно до нормативно-правових документів підлягають обов'язковому зберіганню; реалізує майно банкрута для задоволення вимог, включених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом; повідомляє про своє призначення державний орган з питань банкрутства в десятиденний строк з дня прийняття рішення господарським судом та надає державному органу з питань банкрутства інформацію для ведення єдиної бази даних щодо підприємств-банкрутів; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Проте, у порушення зазначених приписів, ліквідатор не було належним чином здійснено дій передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

З матеріалів оскарження ухвали, зокрема, із звіту про поточну діяльність за період з 17.01.2013 р. по 31.12.2014 р., вбачається, що попередній ліквідатор передав арбітражному керуючому Марченко С.О. документи щодо 91 об'єкту нерухомості, про що ліквідатором було внесено записи про реєстрацію права власності на об'єкти нерухомості у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на 69 об'єктів нерухомості, проте, як вбачається з Акту інвентаризації цінностей на МПП "Таврія" від 15.04.2013 р. (том 1, а.с. 57 матеріалів оскарження ухвали), банкруту належать 58 об'єктів нерухомості, а також обладнання та транспортні засоби у кількості 43 одиниці.

При цьому, ухвалою господарського суду Херсонської області від 22.05.2013 р. було надано згоду на продаж активів банкрута, забезпечених заставою кредиторів, а саме 71 об'єкту нерухомості.

До того ж, п. 11 ст. 30 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" встановлено, що ліквідатор не рідше одного разу на місяць надає комітету кредиторів звіт про свою діяльність, інформацію про фінансове становище і майно боржника на день відкриття ліквідаційної процедури та при проведенні ліквідаційної процедури, використання коштів боржника, а також іншу інформацію на вимогу комітету кредиторів.

Проте, як вбачається з матеріалів оскарження ухвали, у порушення зазначеної норми Закону, арбітражним керуючим Марченко С.О. останній звіт був наданий на засіданні комітету кредиторів 16.01.2015 р., попередній 28.11.2014 р., однак, перед цим ліквідатор не звітував з 14.04.2014 р., що є прямим порушенням вимог п. 11 ст. 30 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Окрім того, надані ліквідатором звіти від 28.11.2014 р. та від 12.01.2015 р., не містять інформації про фінансове становище і майно боржника при проведені ліквідаційної процедури, у звітах не зазначено, яке саме майно складає ліквідаційну масу станом на дату надання цих звітів, не визначено, які доходи отримані і які витрати здійснені протягом звітного періоду, не вказано у якій сумі і яким кредиторам здійснено погашення вимог.

Також, наданий звіт не містить даних щодо отримання коштів ліквідаційної маси, яким чином використовуються отримані кошти, які витрати були понесені у ліквідаційній процедури та підстав їх виникнення.

До того ж, як вбачається зі звіту ліквідатора від 28.11.2014 р., в ньому не було деталізовано, яка саме робота була проведена ліквідатором та за який період.

Відповідно до ч.4 ст. 42 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції від 19.01.2013 р.) майно банкрута, що є предметом забезпечення, не включається до складу ліквідаційної маси і використовується виключно для задоволення вимог кредитора за зобов'язаннями, які воно забезпечує.

Продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в порядку, передбаченому цим Законом, виключно за згодою кредитора, вимоги якого воно забезпечує, або суду.

Частиною 1 ст.43 Закону передбачено, що майно, яке підлягає реалізації у ліквідаційній процедурі, оцінюється ліквідатором.

Враховуючи наведені норми, умови реалізації заставного майна, в тому числі і його вартість, мають бути узгоджені із заставодержателем, а у разі наявності спору між забезпеченим кредитором та ліквідатором щодо вартості заставного майна, вирішені судом у межах справи про банкрутство відповідно до вимог законодавства, шляхом призначення незалежної оцінки.

Ліквідатором, до завершення інвентаризації та проведення оцінки майна банкрута, 30 вересня 2013 р. було надано до суду першої інстанції клопотання про надання згоди на продаж майнових активів боржника та скасування обтяжень банкрута.

Проте, запити на погодження продажу майна банкрута, були надіслані заставним кредиторам лише 24 вересня та на момент звернення ліквідатора до суду, ним не було отримано згоди усіх заставних кредиторів щодо продажу майна.

Окрім того, проаналізувавши дані запити, що були надіслані заставним кредиторам, колегія суддів відзначає, що вони не містять визначення, яке саме майна, за якою початковою вартістю та на яких умовах буде реалізовано.

Відповідно до ч. 5 ст. 3-1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено, що арбітражний керуючий зобов'язаний, зокрема, повідомляти комітет кредиторів та кредиторів, вимоги яких забезпечені заставою, про час, місце та умови продажу заставного майна окремим рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Однак, матеріали оскарження ухвали не містять жодних доказів, які б свідчили про належне повідомлення заставних кредиторів про час, дату, місце та умови продажу заставного майна окремим рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Окрім того, враховуючи приписи ч. 4 ст. 42, ч. 1, 2 ст. 43, ч. 1, 2 ст. 44 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", продаж майна банкрута здійснюється ліквідатором лише після проведення інвентаризації та оцінки майна банкрута, при чому продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення, і яке не включається до ліквідаційної маси має здійснюватися виключно за згодою кредитора, вимоги якого воно забезпечує, й лише у випадку можливого ухилення кредитора від надання такої згоди, підтвердженого належними та допустимими доказами, погодження продажу має здійснюватися судом. Однак, ліквідатором МПП "Таврія" Марченком С.О. був порушений визначений Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" порядок продажу майна, що є предметом забезпечення.

В оскаржуваній ухвалі господарського суду Херсонської області від 22.01.2015 р. зазначено про те, що судом не приймається до уваги рішення комітету кредиторів про усунення арбітражного керуючого Марченка С.О. від виконання обов'язків ліквідатора банкрута, прийняте на засіданні комітету кредиторів 15.12.2014 р., оскільки воно прийнято без розгляду звіту ліквідатора і в подальшому скасовано комітетом кредиторів на засіданні комітету 26.12.2014 р. та продовжено повноваження арбітражного керуючого Марченка С.О. по виконанню обов'язків ліквідатора банкрута, про що також подано відповідне клопотання, яке підтримано у судовому засіданні більшістю членів комітету кредиторів та кредиторів взагалі. При цьому, суд не врахував рішення комітету кредиторів від 26.12.2014 р., яке прийняте на засіданні, проведеному в м. Кривий Ріг, оскільки місце проведення засідання комітету кредиторів було перенесено, про що завчасно повідомлено кредиторів і проведено засідання комітету кредиторів у фактично повному складі комітету кредиторів 26.12.2014 р. у м. Херсоні та прийнято відповідні рішення.

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду не погоджується з таким висновком місцевого господарського суду, з наступних підстав.

Так, з матеріалів оскарження ухвали вбачається, що на засіданні комітету кредиторів від 28.11.2014 р. було прийнято рішення про продовження повноважень ліквідатора арбітражного керуючого Марченко С.О.

На засіданні комітету кредиторів від 15.12.2014 р., за рішенням більшості голосів комітету кредиторів було прийнято рішення усунути арбітражного керуючого Марченка С.О. від виконання обов'язків по справі про банкрутство МПП "Таврія" та припинити його повноваження.

До того ж, за більшістю голосів прийнято рішення призначити наступне зсідання комітету кредиторів на 26.12.2014 р. на 12:00 годин за адресою м. Кривий Ріг, вул. Костенко, 21.

26.12.2014 р. комітетом кредиторів, проведеним у м. Кривий Ріг, було прийнято рішення про призначення новим ліквідатором арбітражного керуючого Акопяна Гаджика Гарагеновича.

Окрім того, 26.12.2014 р. у м. Херсоні було також проведено засідання комітету кредиторів, на якому прийнято рішення про продовження повноважень арбітражного керуючого Марченко С.О.

Судова колегія погоджується із доводами апелянта про те, що це рішення не відміняє рішення комітету кредиторів від 15.12.2014 р. про усунення ліквідатора й жодним чином не впливає на визначеність більшості кредиторів комітету кредиторів щодо необхідності усунення ліквідатора арбітражного керуючого Марченко С.О. від виконання обов'язків по справі про банкрутство МПП "Таврія" та припинення його повноважень.

Відповідно до ч. 11 ст. 3-1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" невиконання або неналежне виконання обов'язків, покладених на арбітражного керуючого згідно з цим Законом, за відсутності наслідків, передбачених цією статтею, може бути підставою для усунення арбітражного керуючого від виконання ним своїх обов'язків, про що господарський суд виносить ухвалу.

Враховуючи вищенаведені порушення, які було допущенні арбітражним керуючим при здійснені ліквідаційної процедури МПП "Таврія", колегія суддів вважає, що скарги та клопотання ПАТ "КБ "Приватбанк" про усунення арбітражного керуючого Марченка С.О., від виконання обов'язків ліквідатора МПП "Таврія" підлягають задоволенню.

Судова колегія відзначає, що відповідно до ст. 22 ГПК України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Проте, арбітражний керуючий Марченко С.О. на протязі усього часу розгляду справи у суду апеляційної інстанції не з'являвся у судові засідання, хоча належним чином повідомлявся Одеським апеляційним господарським судом про час, дату та місце проведення судових засідань.

До того ж, арбітражним керуючим Марченко С.О., до суду апеляційної інстанції, не було надано відзиву або будь-яких інших пояснень щодо скарг двох кредиторів на його дії, як ліквідатора МПП "Таврія".

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при прийняті оскаржуваної ухвали було безпідставно відмовлено у задоволенні скарг кредиторів ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" та ПАТ "КБ "Приватбанк" на дії ліквідатора арбітражного керуючого Марченка С.О., у зв'язку із чим вона підлягає скасуванню.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що клопотання ПАТ "КБ "Приватбанк" про призначення новим ліквідатором МПП "Таврія" по справі №5/112-Б-10 арбітражного керуючого Акопяна Гаджика Гарагеновича не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Так, приписами ст. 3-1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" встановлено, що якщо інше не передбачено цим Законом, арбітражним керуючим (розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором) може бути призначено фізичну особу - суб'єкта підприємницької діяльності, яка має вищу юридичну або економічну освіту, володіє спеціальними знаннями та не є зацікавленою особою щодо боржника і кредиторів.

Арбітражними керуючими не можуть бути призначені особи, які згідно з цим Законом вважаються заінтересованими; особи, які мають конфлікт інтересів, - особи, в яких виникає суперечність між особистими інтересами та повноваженнями арбітражного керуючого, що може вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи невчинення дій під час виконання повноважень арбітражного керуючого; особи, які здійснювали раніше управління цим боржником - юридичною особою, за винятком випадків, коли з дня усунення цієї особи від управління зазначеним боржником минуло не менше трьох років, якщо інше не встановлено цим Законом; особи, яким заборонено здійснювати цей вид підприємницької діяльності або займати керівні посади; особи, які мають судимість за вчинення корисливих злочинів.

До призначення арбітражним керуючим особа має подати до господарського суду заяву, в якій зазначається, що вона не належить до жодної категорії вищезазначених осіб.

Проте, матеріали оскарження ухвали не містять заяви арбітражного керуючого Акопяна Гаджика Гарагеновича із зазначенням того, що він має право на призначення його ліквідатором МПП "Таврія", а також жодних доказів на підтвердження того, що Акопян Гаджик Гарагенович має вищу юридичну або економічну освіту, володіє спеціальними знаннями та не є зацікавленою особою щодо боржника і кредиторів.

Згідно з наданими в судовому засіданні представником апелянта поясненнями, такої заяви Акопяна Гаджика Гарагеновича не містять і матеріали справи.

Відповідно до ст. 104 ГПК України підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Враховуючи викладене, ухвалу місцевого суду не можна вважати законною, тому вона підлягає скасуванню, скарги ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" та ПАТ "КБ "Приватбанк" на дії та бездіяльність ліквідатора задоволенню, а клопотання ПАТ "КБ "Приватбанк" про усунення арбітражного керуючого Марченка С.О. від виконання обов'язків ліквідатора задоволенню частково.

Керуючись статтями 99, 101, 103-106 Господарського процесуального кодексу

України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Ухвалу господарського суду Херсонської області від 21.01.2015 р. скасувати.

Скарги ПАТ "КБ "Приватбанк" та ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" на дії і бездіяльність ліквідатора Марченка С.О. задовольнити.

Клопотання ПАТ "КБ "Приватбанк" про усунення арбітражного керуючого Марченка С.О. від виконання обов'язків ліквідатора задовольнити частково.

Усунути арбітражного керуючого Марченка С.О. від виконання обов'язків ліквідатора у справі №5/112-Б-10 про банкрутство МПП "Таврія" та припинити повноваження арбітражного керуючого Марченка С.О. по справі №5/112-Б-10.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку.

Повний текст постанови складено 21.08.2015 р.

Головуючий суддя Аленін О.Ю.

Суддя Бєляновський В.В.

Суддя Величко Т.А.