ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.08.15 Справа№ 914/1837/15

За позовом: Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк», м. Львів

до відповідача-1: Публічного акціонерного товариства «Львівське автотранспортне підприємство-14630», м. Львів

та до відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Центр «Український КАПІТАЛ», м. Львів

про: стягнення 4717,63 грн. заборгованості за Кредитним договором № KU 022424 від 26.03.2014 року

Суддя Кидисюк Р.А.

Секретар Зусько І.С.

За участю представників сторін:

від позивача: Федорюк І.І. (довіреність від 19.12.2013 року);

від відповідача-1: Мудрак Р.Б. (довіреність від 19.06.2015 року);

від відповідача-2: не з'явився

Представникам позивача та відповідача1 роз'яснено права та обов'язки, передбачені ст.ст.20, 22 ГПК України. Заяв про відвід судді не подавалось. У судовому засіданні 27.08.2015 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: Господарським судом Львівської області розглядається справа за позовом Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» до Публічного акціонерного товариства «Львівське автотранспортне підприємство-14630» та до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Центр «Український КАПІТАЛ» про стягнення 34 722,90 грн. заборгованості за Кредитним договором № KU 022424 від 26.03.2014 року.

Ухвалою суду від 11.06.2015 року позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до судового розгляду на 01.07.2015 року. Ухвалою суду від 01.07.2015 року розгляд справи відкладено на 13.07.2015 року. Ухвалою суду від 13.07.2015 року розгляд справи відкладено на 11.08.2015 року. Ухвалою суду від 11.08.2015 року продовжено строк розгляду справи, розгляд справи відкладено на 25.08.2015 року. Ухвалою суду від 25.08.2015 року розгляд справи відкладено на 27.08.2015 року.

Позовні вимоги обґрунтовуються невиконанням відповідачем1 умов Кредитного договору № KU 022424 від 26.03.2014 року, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем, яку останній просить стягнути солідарно з відповідачів1,2 на підставі укладеного між позивачем та відповідачем2 Договору поруки № KU 022424/S-1 від 26.03.2014 року.

Представник позивача в судове засідання з'явився, позовні вимоги з урахуванням прийнятої судом заяви (вх.№3558/15 від 13.08.2015 р.) про зменшення позовних вимог підтримав, просив позов задоволити повністю та стягнути солідарно з відповідачів1,2 на користь банку заборгованість за Кредитним договором № KU 022424 від 26.03.2014 року в сумі 4717,63 грн., з яких: 1312,09 грн. - заборгованість по відсотках, 320,00 грн. - заборгованість по комісії, 3085,54 грн. - заборгованість по пені. Також, представником відповідача1 через канцелярію суду подано додаткові пояснення (вх.№35899/15 від 27.08.2015 р.) до позовної заяви, відповідно до яких зазначив, що дійсно позичальником були внесені платіжні доручення №77 від 03.04.2015 р. на суму 6700,00 грн., №82 від 10.04.2015 р. на суму 7700,00 грн., №84 від 15.04.2015 р. на суму 18926,00 грн. Проте, відповідно до п.11.5. Кредитного договору № KU 022424 від 26.03.2014 року, у випадку укладення між Банком та Позичальником кількох кредитних договорів, Позичальник доручає Банку самостійно визначати пріоритетність списання заборгованості між такими кредитними договорами. Між Банком та Позичальником укладено чотири кредитні договори, а саме: № KU 022424 від 26.03.2014 року, № KU 013863 від 29.06.2011 року, № KU 016654 від 09.02.2012 року, № KU 016354 від 27.12.2011 року. Позивач пояснив, що у зв'язку з тим, що на момент поступлення коштів від ПАТ «Львівське автотранспортне підприємство-14630» існувала значна прострочена заборгованість за Кредитним договором № KU 013863 від 29.06.2011 року, Банком прийнято рішення про скерування даних коштів на погашення боргу по даному кредиту. Отже, сума 33326,00 грн. була скерована на погашення тіла кредиту за кредитним договором № KU 013863 від 29.06.2011 року, що підтверджується меморіальним ордером №88732 від 06.05.2015 року та оплачено комісію в розмірі 1586,95 грн.

Представник відповідача1 в судове засідання з'явився, подав через канцелярію суду клопотання (вх.№35864/15 від 27.08.2015 р.) про долучення до матеріалів справи доказів в якості доказів часткового погашення заборгованості за Договором № KU 022424 від 26.03.2014 року, проти задоволення позову заперечив.

Відповідач2 явки повноважного представника в судове засідання не забезпечив.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача1, повно та об'єктивно дослідивши докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

26.03.2014 року між Публічним акціонерним товариством «ВіЕс Банк» (Банк) та Публічним акціонерним товариством «Львівське автотранспортне підприємство-14630» (Позичальник) укладено Кредитний договір № KU 022424 (Кредитний договір), відповідно до якого Банком було надано Позичальнику кредит в розмірі 400000,00 грн. (чотириста тисяч гривень 00 копійок) з кінцевим строком погашення не пізніше 26.03.2015 року.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором № KU 022424 від 26.03.2014 року між Публічним акціонерним товариством «ВіЕс Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес центр «Український Капітал» укладено Договір поруки № KU 022424/S-1.

Відповідно до п.1.2. договорів поруки поручитель зобов'язався відповідати перед кредитором солідарно із боржником в повному обсязі за своєчасне виконання боржником його зобов'язань за договором основного зобов'язання.

У зв'язку з тим, що Позичальник не погасив заборгованість за Кредитним договором № KU 022424 від 26.03.2014 року у встановлений договором строк, у відповідача1 виникла заборгованість, яка станом на 03.06.2015 року становила 34722,90 грн., з яких: 33326,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 577,00 грн. - заборгованість по відсотках, 160,00 грн. - комісії, 659,90 грн. - пеня.

У зв'язку з невиконанням Позичальником зобов'язань за Кредитним договором позивачем було направлено відповідачам повідомлення-вимоги №10-3/6834 від 02.04.2015 року та №10-3/9996 від 14.05.2015 року.

Згідно умов передбачених кредитним договором та договором поруки, повідомлення-вимога повинна бути виконана Позичальником протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту одержання, а Поручителем - протягом 5 (п'яти) календарних днів з моменту одержання.

Вказані повідомлення-вимоги залишені відповідачами без належного реагування, погашення заборгованості за Кредитним договором повністю не здійснено.

Відповідно до прийнятої судом заяви (вх.№3558/15 від 13.08.2015 р.) про зменшення позовних вимог позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів1,2 на користь банку заборгованість за Кредитним договором № KU 022424 від 26.03.2014 року в сумі 4717,63 грн., з яких: 1312,09 грн. - заборгованість по відсотках, 320,00 грн. - заборгованість по комісії, 3085,54 грн. - заборгованість по пені.

Відповідач1 проти задоволення позову заперечив повністю, вказав, що заборгованість за Кредитним договором № KU 022424 від 26.03.2014 року погашена повністю, на підтвердження чого долучив до матеріалів справи платіжні доручення №77 від 03.04.2015 р. на суму 6700,00 грн., №82 від 10.04.2015 р. на суму 7700,00 грн., №84 від 15.04.2015 р. на суму 18926,00 грн.

Як пояснив представник позивача, відповідно до п.11.5. Кредитного договору, у випадку укладення між Банком та Позичальником кількох кредитних договорів, Позичальник доручає Банку самостійно визначати пріоритетність списання заборгованості між такими кредитними договорами. Між Банком та Позичальником укладено чотири кредитні договори, а саме: № KU 022424 від 26.03.2014 року, № KU 013863 від 29.06.2011 року, № KU 016654 від 09.02.2012 року, № KU 016354 від 27.12.2011 року. Оскільки, на момент поступлення коштів від ПАТ «Львівське автотранспортне підприємство-14630» існувала значна прострочена заборгованість за Кредитним договором № KU 013863 від 29.06.2011 року, Банком прийнято рішення про скерування даних коштів на погашення боргу по даному кредиту. Відтак, сума 33326,00 грн. була скерована на погашення тіла кредиту за кредитним договором № KU 013863 від 29.06.2011 року, що підтверджується меморіальним ордером №88732 від 06.05.2015 року та оплачено комісію в розмірі 1586,95 грн.

Інших доказів на підтвердження погашення заборгованості відповідачами1,2 до матеріалів справи не долучено.

Дослідивши представлені суду докази, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, підставними та такими, що підлягають до задоволення повністю з огляду на наступне.

Статтею 174 Господарського Кодексу України визначено, що господарські зобов'язання виникають, зокрема, безпосередньо з господарського договору, інших угод, передбачених законом, але таких, які йому не суперечать, а також внаслідок подій, з якими закон пов'язує настання правових наслідків у сфері господарювання.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Господарські зобов'язання між позивачем та відповідачем1 виникли на підставі укладеного Кредитного договору № KU 022424 від 26.03.2014 року.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором між позивачем та відповідачем2 укладено Договір поруки № KU 022424/S-1 від 26.03.2014 року.

Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно статті 345 Господарського кодексу України, у кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов'язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов'язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Відповідно до статті 530 ЦКУ, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Всупереч взятим на себе зобов'язанням за Кредитним договором відповідач1 не виконав його умов щодо вчасного погашення на вимогу Банку заборгованості за Кредитом, а також сплати на користь Банку процентів та комісій в розмірі, в строки (терміни) та на умовах, визначених Договором.

У ст. 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається, а у відповідності до ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Порушенням зобов'язання, відповідно до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачені наслідки порушення зобов'язання.

Статтею 230 Господарського кодексу України визначено, що порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня). Штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Неустойкою відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ч. 2 ст. 551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Пенею відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 17.2. Кредитного договору встановлено, що у разі невиконання чи несвоєчасного виконання боргових зобов'язань в частині повернення кредиту/траншу та/або сплати процентів, комісій, згідно з умовами Кредитного договору, Позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми несвоєчасно виконаних Боргових зобов'язань Позичальником за кожен календарний день прострочення.

Частиною 1 статті 553 ЦК України визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Згідно з ч.2 ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Повідомлення-вимоги Банку №10-3/6834 від 02.04.2015 року та №10-3/9996 від 14.05.2015 року до відповідачів1,2 залишені ними без задоволення.

З огляду на викладене, суд вважає підставними та обґрунтованими вимоги позивача про солідарне стягнення з відповідачів1,2 заборгованості за Кредитним договором № KU 022424 від 26.03.2014 року у розмірі 4717,63 грн., з яких: 1312,09 грн. - заборгованість по відсотках, 320,00 грн. - заборгованість по комісії, 3085,54 грн. - заборгованість по пені.

Відповідно до статті 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 49 ГПК України судовий збір у розмірі 1827,00 грн. слід покласти на відповідачів1,2. Судовий збір за клопотанням про забезпечення позову слід покласти на позивача.

Щодо витрат, пов'язаних з підготовкою справи для подачі до суду, то слід зазначити, що такі витрати не передбачені процесуальним та іншими Законами України для відшкодування з протилежної сторони при вирішенні справи на користь контрагента. Законами передбачено інститут відшкодування витрат за участі адвоката при дотриманні ряду умов.

Зокрема, відповідно до ч.5 ст.49 ГПК України суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються при задоволенні позову - на відповідача.

Відповідно до п.6.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21 лютого 2013 року № 7 витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов'язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об'єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною п'ятою статті 49 ГПК.

За змістом частини третьої статті 48 та частини п'ятої статті 49 ГПК у їх сукупності можливе покладення на сторони у справі як судових витрат тільки тих сум, які були сплачені стороною за отримання послуг саме адвоката (у розумінні пункту 1 статті 1 та частини першої статті 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"), а не будь-якої особи, яка надавала правову допомогу стороні у справі. Аналогічну правову позицію викладено у Рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013 N 6-рп/2013 у справі N 1-4/2013.

З огляду на викладене, керуючись Конституцією України, ст.ст. 509, 525, 526, 530, 553, 554, 599, 1054 Цивільного кодексу України, ст.ст. 174, 193, 231, 232 Господарського кодексу України та ст.ст. 4, 33, 34, 35, 44, 49, 84, 85, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути солідарно з боржників - Публічного акціонерного товариства «Львівське автотранспортне підприємство-14630» (79019, м. Львів, вул. Городницька, будинок 47; ідентифікаційний код юридичної особи 03114744) та Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Центр «Український КАПІТАЛ» (79024, м. Львів, вул. Промислова, будинок 50/52; ідентифікаційний код юридичної особи 32894026) на користь стягувача - Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» (79000, м. Львів, вул. Грабовського, будинок 11; ідентифікаційний код юридичної особи 19358632) 1312,09 грн. заборгованості по відсотках, 320,00 грн. заборгованості по комісії, 3085,54 грн. заборгованості по пені та 1827,00 грн. судового збору.

3. Наказ видати згідно ст. 116 ГПК України.

У відповідності до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 01.09.2015 р.

Суддя Кидисюк Р.А