РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.08.2015Справа №910/13456/15

За позовом Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України"

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення заборгованості в розмірі 70 673,35 грн.

Суддя Нечай О.В.

Представники сторін:

від позивача: Ряба В.В. - за довіреністю;

від відповідача: не з'явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд господарського суду міста Києва були передані позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" (далі - позивач) до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення заборгованості в розмірі 70 673,35 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 28.05.2015 р. було порушено провадження у справі № 910/13456/15, розгляд справи призначено на 24.06.2015 р.

17.06.2015 р. через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача було подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 23.06.2015 р. було виправлено описку допущену в ухвалі господарського суду міста Києва від 28.05.2015 р.

У судове засідання 24.06.2015 р. представник позивача з'явився. Вимоги ухвали господарського суду міста Києва від 28.05.2015 р. про порушення провадження у справі № 910/13456/15 позивач виконав.

У судове засідання 24.06.2015 р. представник відповідача не з'явився. Вимоги ухвали господарського суду міста Києва від 28.05.2015 р. про порушення провадження у справі № 910/13456/15 відповідач не виконав.

Враховуючи те, що представник відповідача у судове засідання 24.06.2015 р. не з'явився, а також у зв'язку із невиконанням відповідачем вимог ухвали господарського суду міста Києва від 28.05.2015 р. про порушення провадження у справі № 910/13456/15, розгляд справи було відкладено на 05.08.2015 р.

У судове засідання 05.08.2015 р. представник позивача з'явився, надав суду пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання 05.08.2015 р. не з'явився.

Відповідно до п. 11 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2007 р. № 01-8/123 «Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2006 році» до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Водночас законодавство України, в тому числі ГПК України, не зобов'язує й сторону у справі, зокрема позивача, з'ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони (сторін) у справі (якщо воно не співпадає з її місцезнаходженням, визначеним згідно зі статтею 93 Цивільного кодексу України) та зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах.

В разі, коли фактичне місцезнаходження юридичної особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

Слід також зазначити, що вищезгаданий інформаційний лист містить посилання на пункт 4 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 02.06.2006 р. № 01-8/1228 «Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2005 році» (із змінами від 08.04.2008 р.), в якому зазначається, що примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв'язку з позначками «адресат вибув», «адресат відсутній» і т. п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов'язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду її судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві (роз'яснення Президії Вищого Арбітражного суду України від 18.07.1997 р. № 02-5/289 із змінами «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України»).

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

01.04.2014 р. між Публічним акціонерним товариством "Державний експортно-імпортний банк України" (далі - орендодавець, позивач) та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (далі - орендар, відповідач) був укладений Договір оренди нерухомого майна банку № 185-00/1/280414 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору в порядку та на умовах, визначених цим Договором, орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування нерухоме майно, загальною площею 30,84 кв.м., з яких - нежилі приміщення (кабінет № 219, кабінет № 220) площею 25,70 кв.м. другого поверху (надалі - орендовані приміщення) та місця загального користування площею 5,14 кв.м., що знаходяться у будівлі, розташованій за адресою: АДРЕСА_2, зі всіма внутрішніми системами та комунікаціями, що існують на час укладання цього Договору (надалі по тексту разом з орендованим приміщенням - орендоване майно).

Згідно з п. 3.1 Договору орендодавець протягом 20-ти (двадцяти) робочих днів з дати підписання цього Договору передає, а орендар приймає у строкове платне користування Орендоване майно на підставі акту приймання - передачі орендованого майна від орендодавця до орендаря, що складається у формі, викладеній в Додатку № 2 до цього Договору. Орендоване майно вважається переданим орендодавцем орендарю від дати підписання акту приймання - передачі орендованого майна від орендодавця до орендаря уповноваженим представником орендодавця і орендарем та скріплення їх підписів відбитками печаток сторін.

Пунктом 3.1 Договору орендоване майно передається орендарю у строкове платне користування до 31 березня 2015 року включно.

Пунктами 4.1, 4.2, 4.3 та 4.4 Договору сторонами, зокрема погоджено, що розмір орендної плати за один календарний місяць користування орендованим майно з урахуванням ПДВ становить 5 181,12 грн., орендар сплачує щомісяця орендну плату на підставі виставлених орендодавцем рахунків-фактур які орендодавець виставляє до 15 числа кожного місяця, сторонами також погоджено індексацію орендної плати та сплату орендарем компенсації вартості комунальних послуг.

Згідно з п. 5.3 Договору орендар зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату та інші платежі, передбачені цим Договором (в тому числі здійснювати компенсацію орендодавцю вартості комунальних послуг і інших витрат відповідно до умов цього Договору.

01.04.2014 р. сторонами було складено та підписано акт приймання-передачі орендованого майна від орендодавця до орендаря.

31.03.2015 р. сторонами було складено та підписано акт приймання-передачі орендованого майна від орендаря до орендодавця.

Як зазначає позивач, зобов'язання щодо оплати орендної плати та інших платежів за Договором відповідачем не виконувались, в зв'язку з чим у позивача утворилась заборгованість по сплаті орендної плати в розмірі 36 267,84 грн., по оплаті комунальних платежів в розмірі 5 930,07 грн. та по оплаті індексації орендної плати в розмірі 28 475,44 грн., на підтвердження чого позивачем надано копії рахунків-фактур.

Листом № 185-03/15 від 01.04.2015 р. позивач звернувся до відповідача з вимогою погасити заборгованість, проте відповідна вимога була залишена відповідачем без задоволення.

Згідно зі ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

У відповідності до ст. 760 Цивільного кодексу України предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ).

Відповідно до ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Згідно зі ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з статтями 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідачем не надано суду жодного доказу на спростування доводів позивача щодо наявності у відповідача заборгованості, а тому заборгованість в розмірі 70 673,35 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення 70 673,35 грн. підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача, оскільки позов підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 4, 49, 82 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер картки платника податку: НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" (03150, м. Київ, вулиця Горького, будинок 127; ідентифікаційний код: 00032112) заборгованість по оплаті орендної плати в розмірі 36 267 (тридцять шість тисяч двісті шістдесят сім) грн. 84 коп., заборгованість по оплаті комунальних послуг в розмірі 5 930 (п'ять тисяч дев'ятсот тридцять) грн. 07 коп., заборгованість по оплаті індексації орендної плати в розмірі 28 475 (двадцять вісім тисяч чотириста сімдесят п'ять) грн. 44 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.

Повне рішення складено 10.08.2015 р.

Суддя О.В. Нечай