РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" серпня 2015 р. Справа № 902/313/15

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючої судді Олексюк Г.Є.

суддів Гудак А.В.

суддів Василишин А.Р.

при секретарі судового засідання Юрчук Ю.М.

розглянувши апеляційну скаргу позивача Публічне акціонерне товариство "Страхова компанія"Універсальна" на рішення господарського суду Вінницької області від 21.04.15 р.

у справі № 902/313/15 (суддя Говор Н.Д. )

позивач Публічне акціонерне товариство "Страхова компанія"Універсальна"

відповідач Фізична особа - підприємець Кіракосян Саркіс Ваганович

треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача :

1/ ФОП Падій Олександр Дмитрович

2/ Космина Дмитро Олександрович

про стягнення 59826,49 грн. шкоди

за участю представників сторін:

позивача - Бігун Н.В. ( представник, довіреність у справі)

відповідача - Кірокосян С.В., представник відповідача - Літаєва І.А., довіреність у справі

третя особа 1- не з"явився

третя особа 2 - не з"явився

Судом роз'яснено представникам сторін права та обов'язки, передбачені ст.ст.20, 22 ГПК України.

Судове засідання відбулось в режимі відеоконференції, заяв про відвід суддів не надходило.

Розпорядженям голови Рівненського апеляційного господарського суду від 01 липня 2015 року у зв'язку з перебуванням у відпустці судді Сініциної Л.М. та відповідно до затверджених складів колегій, внесено зміни до складу колегії суддів, окрім заміни головуючого судді та визначено колегію у складі головуюча суддя Олексюк Г.Є., судді Гудак А.В., Маціщук А.В.

Розпорядженям В.о голови Рівненського апеляційного господарського суду від 26 серпня 2015 року у зв'язку з перебуванням у відпустці судді Маціщук А.В. та відповідно до затверджених складів колегій, внесено зміни до складу колегії суддів, окрім заміни головуючого судді та визначено колегію у складі головуюча суддя Олексюк Г.Є., судді Гудак А.В., Василишин А.Р.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Вінницької області від 21.04.2015 р. (суддя Говор Н.Д.) у справі № 902/313/15 в позові публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна" до фізичної особи - підприємця Кіракосяна Саркіса Вагановича про стягнення 59826,49 грн. шкоди відмовлено.

Відмовляючи у позові з огляду на положення ст. ст. 11, 509, 626, 903, 909, 920, 924 Цивільного кодексу України, ст. 174 Господарського кодексу України, місцевий господарський суд вказав, що відповідач повністю виконав умови, встановлені договором на транспортно-експедиційне обслуговування № 409 від 16.01.2012р. та додаткові умови, зазначені у заявці № 953/1209 до договору, а саме припинив рух автомобіля у нічний час, зупинився на платній стоянці для ночівлі, закрив автомобіль та поставив його на сигналізацію. Отже відповідач діяв правомірно та здійснив всі від нього залежні дії по запобіганню втрати вантажу. За таких обставин втрата вантажу сталася внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало, та не з його вини.

Крім того, місцевий господарський суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача про застосування строків позовної давності та вказав, що оскільки судом встановлено відсутність порушеного права відповідачем у особи, яка звернулася за захистом такого права, а тому слід відмовити у позові з підстав відсутності порушеного права, а не через пропуск позивачем строку позовної давності, оскільки, за відсутності порушення суб'єктивного права чи інтересу або ж за відсутності самого суб'єктивного права позовна давність застосовуватися не може (вказаний висновок узгоджується із постановами Вищого господарського суду у справах № 12/5007/141/11 від 30.10.2012 р., № 5006/36/74пн/2012 від 07.11.2012р.).

Не погодившись із винесеним рішенням, Публічне акціонерне товариство "Страхова компанія "Універсальна" звернулась із апеляційною скаргою, якою вважає, що судом неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи та зроблено висновки, які викладені в рішенні суду, що не відповідають обставинам справи з огляду на наступне.

З посиланням на ст.ст. 6, 626 ЦК України, п.п. 3.1.11, 3.1.14, 6.1 договору № 409 на транспортно - експедиційне обслуговування від 16.01.12р. вказує, що сторони передбачили у Договорі умови, які не суперечать актам цивільного законодавства, та відповідальність за не виконання таких умов. Сторони встановили повну майнову відповідальність перевізника за вантаж, що передбачає повний перехід ризику знищення чи пошкодження майна, незалежно від обставин такого пошкодження (викрадення чи ін.).

Зазначає, що Перевізник не дотримався взятого на себе обов'язку та не застрахував відповідальність перед Експедитором. Якщо б відповідальність була застрахована, то Експедитор не поніс би витрати, пов'язані із відшкодуванням вартості вантажу, оскільки виплату здійснив би страховик перевізника. Таким чином, внаслідок невиконання цієї умови договору Перевізником, Експедитор зазнав збитків, а відповідно до п. 6.1. Договору, Перевізник має відшкодувати збитки заподіяні неналежним виконанням умов договору. Оскільки Позивач виплатив страхове відшкодування за Експедитора, то має право вимоги до Відповідача.

З посиланням на ст.ст. 17,18 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів вважає, що суд першої інстанції необґрунтовано вважав доведеним відсутність вини Відповідача, виходячи тільки з того, що транспортний засіб був переданий на зберігання на оплачувану автостоянку. Судом не досліджено чи було вжито всіх належних заходів для схоронності вантажу, таких як облаштування транспортного засобу сигналізацією. Не встановлено де перебували водії транспортних засобів, в разі, якщо вони перебували в автомобілі, то залишається незрозумілим, яким чином було викрадення.

Звертає увагу, що оскільки в ході судового розгляду з'ясувалося, що транспортний засіб зберігався саме на оплачуваній автостоянці, яка відповідно до Правил зберігання транспортних засобів на автостоянках, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 22 січня 1996 р. N 115, несе відповідальність за схоронність транспортних засобів, а отже є також відповідальною за завдані збитки і мала бути залучена як інший відповідач за клопотанням Позивача. Дана справа почала б розглядатися заново, що дало б можливість Позивачу уточнити підставу позову до початку розгляду спору по суті.

Можливість залучення іншого Відповідача, у випадку коли до нього вимога обґрунтовується підставами позову відмінними від тих, які наведені до першого відповідача, підтверджується Постановою Вищого господарського суду України від 04 квітня 2012 р. у справі № 3/17-2693-2011.

Просить скасувати рішення господарського суду Вінницької області від 21.04.15р. у справі № 902/313/15 та прийняти нове рішення, яким позов ПАТ "СК "Універсальна" про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити повністю.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 11.06.2015 року у даній справі залучені у якості третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ФОП Падій Олександр Дмитрович та ФОП Космина Дмитро Олександрович ( а.с.141-142).

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач вказує, що судом першої інстанції дотримані норми чинного законодавства України, зокрема вказує, що він (відповідач) діяв в межах Договору № 409 від 16.01.2012 року та заяви на перевезення вантажу автомобільним транспортом № 953/1209. Зокрема, він припинив рух автомобіля у нічний час, зупинився 30.03.2012 р. на платній стоянці для ночівлі, закрив автомобіль та поставив його на сигналізацію. Вважає , що діяв правомірно та здійснив всі від нього залежні дії по запобіганню втрати вантажу.

У відзиві відповідач зауважив, що викрадення частини вантажу відбулось під час зупинки автотранспорту на території автостоянки біля кафе "Деліка", за адресою : м. Бровари по Броварській об"їзній дорозі, 28 км. Київ - м. Чернігів, що підтверджується Постановою про порушення кримінальної справи від 07.04.2012 року , винесеною слідчим СВ Броварського МВ ГУ МВС України в Київській області Гадайчуком С.О., якою встановлено, що викрадення вантажів з автопоїзда марка " DAF" д.н.з АВ 7574 АВ було здійснено невстановленою особою, тобто третьою особою, шляхом пошкодження сигналізаційної системи та проникнення до автомобіля на території автостоянки.

Враховуючи наведене, вважає , що його вина у заподіянні шкоди відсутня.

Просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення господарського суду Вінницької області від 21.04.2015 р. у вказаній справі залишити без змін.

Письмових пояснень від третіх осіб з приводу поданої апеляційної скарги не надійшло.

В судовому засіданні представник апелянта підтримав апеляційну скаргу з підстав, зазначених у ній. Просить скасувати рішення господарського суду Вінницької області від 21.04.15р. у справі № 902/313/15 та прийняти нове рішення, яким позов ПАТ "СК "Універсальна" про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити повністю.

Крім того, представник апелянта в судовому засіданні 26.08.2015р. заявив клопотання, в якому просив витребувати у третьої особи ФОП Падія О.Д. витяг із журналу транспортних засобів тимчасового зберігання автостоянки, щодо одноразового заїзду і виїзду транспортних засобів ; документи , які підтверджують час в"їзду та виїзду транспортного засобу " DAF" д.н.з АВ 7574 АВ .

Відповідач та його представник заперечили щодо задоволення заявленого клопотання, покликаючись на те, що апелянт намагається затягнути розгляд справи, крім того він не був позбавлений можливості заявити зазначене вище клопотання в суді першої інстанції.

Заслухавши клопотання апелянта, вислухавши думку відповідача та його представника, суд першої інстанції прийшов до висновку , що заявлене клопотання не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Так, приписами п. 9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.11 №7 (із змінами та доповненнями) передбачено, що відповідно до ч. 1 ст. 101 ГПК України апеляційний суд переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами. Додаткові докази приймаються апеляційним судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Крім того, враховуючи те, що ухвала про прийняття апеляційної скарги до провадження винесена 29.05.2015 р., колегія суддів вважає, що у апелянта було достатньо часу для реалізації свого права на подання доказів в порядку ст. ст.32-34 ГПК України.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що апелянт не довів неможливість подання доказів у суді першої інстанції, а тому заявлене клопотання про витребовування доказів до задоволення не підлягає.

Треті особи в судове засідання не з"явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином та заздалегідь, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення ( а.с.168,169).

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Оскільки треті особи належним чином повідомлялись про час та місце апеляційного перегляду справи, враховуючи обмеженість строків вирішення спору, їх явка обов'язковою не визнавалась, судова колегія не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та визнала за можливе розглянути справу у відсутність третіх осіб.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. У процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Заслухавши пояснення сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту з'ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права при винесенні оскарженого рішення , судова колегія вважає, що апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна" не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 16.01.2012 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Алерс Логістик Україна" (Експедитор) та Фізична особа-підприємець Кіракосян Саркіс Ваганович (Перевізник) уклали договір на транспортно-експедиційне обслуговування № 409 (далі Договір) ( а.с.12-14 зворот).

Відповідно до п. 1.1 Договору Експедитор доручає, а Перевізник бере на себе зобов'язання за плату і за рахунок Експедитора виконати або організувати виконання визначених Договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажів у міському, приміському, міжміському та міжнародному сполученні автомобільним транспортом.

Відповідно до п. 1.2 Договору Перевізник в інтересах Експедитора виконує пов'язані з перевезенням операції: розроблення маршруту перевезення; організація забезпечення відправлення та одержання вантажу, оформлення накладних на вантаж, що відправляється, охорона вантажів, пов'язані з їх перевезенням, підготовка транспортних засобів для перевезення вантажів та забезпечення їх додатковим обладнанням, забезпечення оптимізації руху матеріальних потоків від вантажовідправника до вантажоотримувача з метою досягнення мінімального рівня затрат, а також інші додаткові та супутні послуги в разі необхідності (перевірка кількості і стану вантажу під час його перевезення, навантаження та розвантаження вантажу, сплата мита, зборів та витрат, покладених на Експедитора, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних процедур тощо).

Відповідно до п. 1.3 Договору перевезення відповідно до цього Договору здійснюються відповідно до заявки на перевезення вантажу, яка оформлюється відповідно до цього Договору.

Відповідно до п. 2.1 Договору Перевізник виконує перевезення вантажів на підставі письмових заявок, що подаються Експедитором, підписаних уповноваженим представником Експедитора та завірених його печаткою. У Заявці Експедитор вказує необхідні умови щодо перевезення, включаючи: маршрут перевезення, місце та час навантаження та розвантаження, найменування та вид вантажу, кількість місць вантажу, його пакування, необхідність особливих умов перевезення або засобів перестороги для збереження вантажу у зв'язку із його властивостями, дата подачі автотранспорту для перевезення та строки перевезення тощо.

Відповідно до п. 3.1.14 Договору Перевізник зобов'язаний при завантаженні перевірити зовнішній стан вантажу та упаковки, забезпечити збереження вантажу (кількості, якості вантажу) та нести повну відповідальність за цілісність, збереження якості та кількості вантажу з моменту отримання вантажу від Експедитора та до моменту його передачі вантажоодержувачу ( а.с.12 зворот).

Відповідно до п. 6.1 Договору сторони несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобов'язань за цим Договором, встановлену умовами цього Договору, а також нормами чинного законодавства України. В будь-якому випадку винна сторона зобов'язана на вимогу іншої сторони відшкодувати у повному обсязі збитки, завдані невиконання або неналежним виконанням зобов'язань за цим Договором ( а.с.13)

Відповідно до п. 6.5 Договору Перевізник несе відповідальність за втрату (загибель) або пошкодження вантажу у розмірі вартості втраченого або пошкодженого вантажу, а в разі якщо Експедитор поніс додаткові витрати, з урахуванням цих витрат ( а.с.13).

На виконання Договору ТОВ "Алерс Логістик Україна" подав заявку № 953/1209 ФОП Кіракосяну С. В. на перевезення вантажу автомобільним транспортом ( а.с.15).

Даною заявкою передбачені умови перевезення вантажу:

Маршрут перевезення: Прилуки (UA) - Іллічівськ (UA) - Батуми (GE) - Тбілісі (GE)

Вантаж: цигарки

Дата завантаження: 28.03.2012; Дата доставки: 11.04.2012

Час завантаження: 8:00

Вантажопідйомність транспортного засобу (тон): 20

Вага вантажу (тон): 20 Об'єм вантажу (куб. м.): 86

Вантажовідправник: ВАТ - Прилуки, м. Прилуки, Чернігівська область, вул. Незалежності, 21 Олег Резніков

Митниця завантаження: митне оформлення вантажовідправника

Вантажоодержувач: Бритиш Американ Тобакко - Грузія, 380060, м. Тбілісі, Георгій Тавдумадзе, тел. +1, моб. +8

Митниця розвантаження: митне оформлення вантажоодержувача

Вимоги до транспортного засобу:

Рефрижиратор напівпричіп: Сухий, чистий, без сторонніх запахів; рівна підлога, придатна для механізованого завантаження; без випираючих конструкцій всередині; рештування по усьому периметру; задні ворота (не клапан)

Документи: СМR, подорожній лист, паспорт, ліцензійна картка

Додаткові умови:

постійний телефонний зв'язок з водієм; час під завантаження/розвантаження - 48/48 годин; вихідні, святкові дні не включаються в простій; рух в нічний час з 22-00 до 05-00 заборонено; стоянки тільки на охоронюваних паркінгах; у випадку будь-яких затримок негайно повідомляти по тел. Олена; при під'їзді до порту прибуття зателефонувати контактній особі вантажоодержувача. Ні в якому випадку не виїжджати з порту без супроводу; бережне транспортування вантажу; водій зобов'язаний контролювати завантаження і приймати вантаж - цілісність упаковки, якості і кількості вказаній в супроводжувальній документації. Перевізник (власник).

Додаткова інформація:

Погоджена ставка за перевезення: 39000 грн.

Оплата на протязі 14 днів з дати отримання повного пакета документів

Тягач №: ДАФ АВ7574АВ Напівпричіп № : АВ 4057 ХХ

Водій: Космина Дмитро

Фірма-перевізник: ФОП Кіракосян С. В.

За умовами договору та заявки відповідач прийняв вантаж, вартість та склад якого визначений інвойсом № 870041123 від 29.03.2012р. Прийняття вантажу перевізником та проходження митних процедур підтверджується міжнародною товарно-транспортною накладною № 855336.

31 січня 2012 року між ПАТ "Страхова компанія "Універсальна" (Страховик) та ТОВ "Алерс Логістик Україна" (Страхувальник) було укладено генеральний договір добровільного страхування вантажів № 6110/227/000023 ( а.с.8-10 зворот).

29.03.2012 р. на підставі страхового полісу добровільного страхування вантажів № 6110/227/000023/001413 ТОВ "Алерс Логістік Україна" застрахувала в ПАТ "СК "Універсальна" майнові інтереси пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням заявленим на страхування вантажем, а саме сигарети та акцизні марки згідно інвойсу № 870041123 ( а.с. 11).

Постановою слідчого СВ Броварського МВ ГУ МВС України в Київській області Гадайчука С. О. стверджується, що проведеною за даним фактом перевіркою в порядку ст. 97 КПК України встановлено, в період часу з 23 год. 50 хв. по 09 год. 31 березня 2012 р. на автостоянці біля кафе "Деліка" за адресою м. Бровари по Броварській об'їзній дорозі, 28 км. м. Київ - м. Чернігів, невстановлена особа діючи умисно та з корисливих мотивів, шляхом пошкодження сигналізаціної системи проникла до автопоїзда марки "DAF", білого кольору з ДНЗ АВ 7574 АВ, звідки таємно викрала 178 коробок з цигарками марки "КЕNТ" з грузинською акцизною маркою, а саме "Кеnt ND Futupa" 6 коробок, "Кеnt ND NЕО" 10 коробок, "Кеnt Nanotek 2.01" 4 коробки, "Кеnt Nanotek 2.04" 152 коробки та "Кеnt Nanotek" 2.06" 6 коробок. В кожній коробці 50 блоків по 10 пачок, в пачці по 20 цигарок ( а.с.19).

Викраденим майном невстановлені особи розпорядилися на власний розсуд, чим заподіяли ПАТ "А/Т Тютюнова компанія "ВАТ - Прилуки" матеріальну шкоду.

Оскільки Позивач виплатив страхове відшкодування у розмірі 7484,86 доларів США, що підтверджується платіжним дорученням в іноземній валюті № 685 від 25.10.2012 р., до нього перейшло право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за завдані збитки, та вважаючи, що Відповідач є відповідальним за втрату переданого йому майна, та зобов'язаний відшкодувати завдану шкоду на підставі договору та ч. 1 ст. 924 ЦК України, звернувся з позовом до Фізичної особи-підприємця Кіракосяна Саркіса Вагановича про стягнення 59826,49 грн. шкоди ( а.с.27).

Аналізуючи встановлені обставини справи, Рівненський апеляційний господарський суд вважає за необхідне застосувати наступні положення чинного законодавства .

Статтею 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

В силу вимог ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Зміст договору, взятих зобов'язань в ньому свідчать про те, що між сторонами виникли правовідносини, які мають ознаки договору перевезення автомобільним транспортом, які регулюються ст.908 - 924 ЦК України, ст.306 - 314 ГК України, Законом України "Про автомобільний транспорт".

Згідно ст.307, ст.314 ГК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та віддати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням перевізного документа (транспортної накладної) відповідно до вимог законодавства. Перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача сталися не з його вини.

Згідно ст. 509 ЦК України, - зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Колегія суддів зауважує, що відповідно до ч.1 ст.924 ЦК України, перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом та знайшло своє підтвердження в суді апеляційної інстанції, відповідно до п. 1.1 Договору № 409 від 16.01.2012р., Експедитор доручає, а Перевізник бере на себе зобов'язання за плату і за рахунок Експедитора виконати або організувати виконання визначених Договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажів у міському, приміському, міжміському та міжнародному сполученні автомобільним транспортом.

Відповідно до п. 1.2 Договору Перевізник в інтересах Експедитора виконує пов'язані з перевезенням операції: розроблення маршруту перевезення; організація забезпечення відправлення та одержання вантажу, оформлення накладних на вантаж, що відправляється, охорона вантажів, пов'язані з їх перевезенням, підготовка транспортних засобів для перевезення вантажів та забезпечення їх додатковим обладнанням, забезпечення оптимізації руху матеріальних потоків від вантажовідправника до вантажоотримувача з метою досягнення мінімального рівня затрат, а також інші додаткові та супутні послуги в разі необхідності (перевірка кількості і стану вантажу під час його перевезення, навантаження та розвантаження вантажу, сплата мита, зборів та витрат, покладених на Експедитора, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних процедур тощо).

Відповідно до п. 1.3 Договору перевезення відповідно до цього Договору здійснюються відповідно до заявки на перевезення вантажу, яка оформлюється відповідно до цього Договору.

Відповідно до п. 2.1 Договору Перевізник виконує перевезення вантажів на підставі письмових заявок, що подаються Експедитором, підписаних уповноваженим представником Експедитора та завірених його печаткою. У Заявці Експедитор вказує необхідні умови щодо перевезення, включаючи: маршрут перевезення, місце та час навантаження та розвантаження, найменування та вид вантажу, кількість місць вантажу, його пакування, необхідність особливих умов перевезення або засобів перестороги для збереження вантажу у зв'язку із його властивостями, дата подачі автотранспорту для перевезення та строки перевезення тощо.

Відповідно до п. 3.1.14 Договору Перевізник зобов'язаний при завантаженні перевірити зовнішній стан вантажу та упаковки, забезпечити збереження вантажу (кількості, якості вантажу) та нести повну відповідальність за цілісність, збереження якості та кількості вантажу з моменту отримання вантажу від Експедитора та до моменту його передачі вантажоодержувачу ( а.с.12 зворот).

Відповідно до п. 6.1 Договору сторони несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобов'язань за цим Договором, встановлену умовами цього Договору, а також нормами чинного законодавства України. В будь-якому випадку винна сторона зобов'язана на вимогу іншої сторони відшкодувати у повному обсязі збитки, завдані невиконання або неналежним виконанням зобов'язань за цим Договором ( а.с.13)

Відповідно до п. 6.5 Договору Перевізник несе відповідальність за втрату (загибель) або пошкодження вантажу у розмірі вартості втраченого або пошкодженого вантажу, а в разі якщо Експедитор поніс додаткові витрати, з урахуванням цих витрат ( а.с.13).

На виконання Договору ТОВ "Алерс Логістик Україна" подав заявку № 953/1209 ФОП Кіракосяну С. В. на перевезення вантажу автомобільним транспортом ( а.с.15).

В подальшому, 31 січня 2012 року між ПАТ "Страхова компанія "Універсальна" (Страховик) та ТОВ "Алерс Логістик Україна" (Страхувальник) було укладено генеральний договір добровільного страхування вантажів № 6110/227/000023 ( а.с.8-10 зворот).

29.03.2012р. на підставі страхового полісу добровільного страхування вантажів № 6110/227/000023/001413 ТОВ "Алерс Логістік Україна" застрахувала в ПАТ "СК "Універсальна" майнові інтереси пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням заявленим на страхування вантажем, а саме сигарети та акцизні марки згідно інвойсу № 870041123 ( а.с. 11).

Як вбачається з Постанови слідчого СВ Броварського МВ ГУ МВС України в Київській області Гадайчука С.О. в період часу з 23 год. 50 хв. по 09 год. 31 березня 2012 р. на автостоянці біля кафе "Деліка" за адресою м. Бровари по Броварській об'їзній дорозі, 28 км. м. Київ - м. Чернігів, невстановлена особа діючи умисно та з корисливих мотивів, шляхом пошкодження сигналізаціної системи проникла до автопоїзда марки "DAF", білого кольору з ДНЗ АВ 7574 АВ, звідки таємно викрала 178 коробок з цигарками марки "КЕNТ" з грузинською акцизною маркою, а саме "Кеnt ND Futupa" 6 коробок, "Кеnt ND NЕО" 10 коробок, "Кеnt Nanotek 2.01" 4 коробки, "Кеnt Nanotek 2.04" 152 коробки та "Кеnt Nanotek" 2.06" 6 коробок. В кожній коробці 50 блоків по 10 пачок, в пачці по 20 цигарок ( а.с.19).

Викраденим майном невстановлені особи розпорядилися на власний розсуд, чим заподіяли ПАТ "А/Т Тютюнова компанія "ВАТ - Прилуки" матеріальну шкоду.

В подальшому, оскільки майнові інтереси ТОВ "Алерс Логістик Україна" застраховані в ПАТ "СК Універсальна", Страхувальник звернувся з вимогою про виплату страхового відшкодування на користь вигодонабувача, яким являється одержувач вантажу.

Згідно ч.1 ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника ( його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифікатат).

Так, ПАТ "СК Універсальна" відповідно до платіжного доручення в іноземній валюті № 685 від 25.10.2012 року ( а.с.27), виплатила страхове відшкодування у розмірі 7484,86 доларів США.

Приписами ст.993 ЦК України передбачено , що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Як вбачається з п.6.1, п.6.5 Договору та ст. 924 ЦК України, позивач звернувся з правом вимоги до ФОП Кірокосяна С.В (перевізника) про стягнення з останнього суми страхового платежу, а саме 59 826,49 грн.

Разом з тим, судова колегія зауважує, що як вірно встановлено судом першої інстанції та знайшло своє підтвердження в суді апеляційної інстанції, відповідач повністю виконав умови Договору.

Зокрема, слід зазначити, що згідно заявки №953/1209 на перевезення вантажу автомобільним транспортом ( а.с.15), додатковими умовами перевезення є : рух в нічний час з 22-00 до 05-00 заборонено; стоянка тільки на охоронюваних паркінгах.

Так, як вірно встановлено судом першої інстанції, відповідач припинив рух автомобіля у нічний час, зупинився 30.03.2012 року на платній стоянці для ночівлі, відповідно до заяви про перевезення вантажу № 953/1209 ( а.с.15). Перебування транспортного засобу на платній стоянці підтверджується товарним чеком від 30.03.2012р ( а.с.64). Такі дії відповідача свідчать про виконання вимог Договору на транспортно - експедиційне обслуговування.

Як встановлено постановою слідчого СВ Броварського МВ ГУ МВС України в Київській області Гадайчука С.О., викрадення частини вантажу відбулось під час зупинки автотранспорту на території автостоянки , невстановленою особою, шляхом пошкодження сигналізаційної системи та проникнення до автомобіля. Таким чином, даний факт встановлений зазначеною постановою, дає можливість вважати, що в діях відповідача відсутня вина , зокрема щодо втрати вантажу.

Постанова слідчого СВ Броварського МВ ГУ МВС України в Київській області Гадайчука С.О. про порушення кримінальної справи від 07.04.2012 року є чинною і ніким не оскаржена.

Враховуючи наведене, судова колегія зауважує, що досліджуючи питання відшкодування майнової шкоди позивач не надавав достатніх та аргументованих доказів для покладання відповідальності на відповідача.

Предметом доказування є встановлення наявності або відсутності факту порушення відповідачем договірних зобов'язань, та наявність його вини у завданні шкоди.

Судом встановлено, що відповідачем повністю виконані умови, встановлені договором на транспортно-експедиційне обслуговування № 409 від 16.01.2012р., додаткові умови, зазначені у заявці № 953/1209 , за таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач діяв правомірно, а тому втрата вантажу сталася внаслідок обставин, які не залежали від його волі.

Щодо вимоги відповідача про застосування позовної давності, судова колегія зазначає таке.

Згідно із статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки ( стаття 257 ЦК України).

Частиною 6 ст. 261 ЦК України передбачено, що за регресними зобов"язаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов"язання.

За таких обставин саме з моменту виконання позивачем свого зобов"язання за договором добровільного страхування у нього виникло право подати регресний позов до суду.

Такої правової позиції дотримується Верховний Суд України, про що свідчать постанови від 07.08.2012 у справі № 12/207 та від 25.02.2015 у справі № 910/177/14.

Враховуючи, що страхове відшкодування мало місце 25.10.2012 року, про що свідчить платіжне доручення в іноземній валюті № 685 ( а.с.27), а позовна заява пред"явлена 12.03.2015 року , колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що трьох річний строк позовної давності пропущений не був.

За таких обставин, Рівненський апеляційний господарський суд вважає помилковим покликання відповідача щодо пропущеного строк позовної давності для пред"явлення позову.

В силу ст.ст. 33, 38, 43,47 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, коли кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а суд, оцінивши подані по справі докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, повинен прийняти рішення за результатами обговорення усіх цих обставин.

Апеляційний господарський суд вважає, що судом першої інстанції в порядку статті 43 Господарського процесуального кодексу України всебічно, повно і об'єктивно досліджено матеріали справи та вірно застосовані норми процесуального і матеріального права, у зв'язку з чим відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування чи зміни рішення господарського суду Вінницької області від 21 квітня 2015 року у справі № 902/313/15.

Судовий збір за подачу апеляційної скарги відповідно до ст. 49 ГПК України в зв'язку з відмовою в її задоволенні покладається на апелянта.

Керуючись ст.ст. 49,99,101,103,105 ГПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Вінницької області від 21 квітня 2015 року у справі № 903/313/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна" залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуюча суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Гудак А.В.

Суддя Василишин А.Р.