РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.08.2015Справа №910/13994/15

За позовом: приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ІНГОССТРАХ";

до: моторного (транспортного) страхового бюро України;

про: стягнення 6.634,93 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники:

позивача: Діденко І.В. - за довіреністю від 08.11.2013, № Э.37.7.0.0/Д-841;

відповідача: не з'явилися.

С У Т Ь С П О Р У:

Приватне акціонерне товариство "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ІНГОССТРАХ" звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення з останнього страхового відшкодування в сумі 6.634,93 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було заподіяно пошкодження транспортному засобу, який є предметом договору добровільного страхування, укладеного між позивачем і страхувальником. Позивачем на підставі вказаного договору було виплачено страхувальникові страхове відшкодування в сумі 6.634,93 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 05.06.2015 позовну заяву приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ІНГОССТРАХ" прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 910/13994/15.

Відповідач, скориставшись своїм правом, наданим ст. 59 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відзив, яким позов відхилив повністю, з огляду на те, що позивачем недотриманий позасудовий порядок відшкодування шкоди, неподання ним заяви та документів, необхідних для прийняття рішення щодо виплати страхового відшкодування. Крім того, позивач не сприяв МТСБУ в розслідування причин та обставин ДТП та не отримав погодження потерпілого на здійснення йому регламентної виплати у відповідності до положень ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Відповідач своїх повноважних представників у судові засідання не направив, обґрунтованих пояснень з цього приводу до суду від відповідача не надходило.

В судовому засіданні 13.05.2015 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні докази у матеріалах даної справи, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між приватним акціонерним товариством "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ІНГОССТРАХ", як страховиком, (далі - позивач) та публічним акціонерним товариством комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (далі - страхувальник/вигодонабувач) укладено договір добровільного страхування наземного транспорту від 25.12.2012 № KIO0CPS-12BP7GQ, лонгований з 26.12.2013 по 25.12.2014 (далі - Договір добровільного страхування).

Відповідно до предмету Договору добровільного страхування, позивач застрахував майнові інтереси страхувальника, які пов'язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме "ЗАЗ SENS", із державним знаком АА7504НН (далі - застрахований ТЗ).

19.04.2014 о 21:30 на вул. Заболотного напроти буд. 35 у м. Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю застрахованого ТЗ та транспортного засобу "IVECO", із державним знаком CEGH712, яким керував гр. Озболт Деніс.

Факт ДТП підтверджується довідкою про ДТП № 9376929 (засвідчена копія наявна в матеріалах справи).

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 21.07.2014 у справі № 752/10612/14-п (провадження № 3/752/3717/14) встановлено, що ДТП трапилося внаслідок порушень Правил подорожнього руху України водієм гр. Озболтом Денісом (далі - винна особа) у зв'язку з чим, вказану фізичну особу притягнуто до адміністративної відповідальності, на підставі ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Внаслідок зазначеного вище ДТП застрахований ТЗ отримав механічні пошкодження.

У відповідності до звіту від 21.05.2014 № 85/05/14, здійсненого замовленням позивача фізичною особою-підприємцем Семенченко П.О., який діє на підставі Сертифікату від 09.12.2011 № 12731/11 суб'єкта оціночної діяльності, вартість відновлюваного ремонту застрахованого транспортного засобу з вахуванням фізичного зносу, становить 6.634,93 грн.

Виходячи з приписів ст. 20 Закону України "Про страхування" страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк, а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 Цивільного кодексу України).

Позивач на підставі Договору добровільного страхування та з урахуванням страхового акту від 24.06.2014 № Э.ENSTRAX/3-10334752 та звіту від 21.05.2014 № 85/05/14, здійснив виплату страхового відшкодування в сумі 6.634,93 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 01.07.2014 № 2871, яке наявне в матеріалах справи.

За правилами, встановленими ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України, позивач є саме тією особою, до якої перейшло право вимоги від відповідача страхового відшкодування, виплаченого страхувальникові на підставі Договору добровільного страхування.

Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну особи відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1188 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки відшкодовується винною особою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно зі ст. 5 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Положеннями ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП майну третьої особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до положень п. 10.4. ст. 10 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" під час в'їзду на територію України власник транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, зобов'язаний мати на весь термін перебування такого транспортного засобу на території України сертифікат міжнародного автомобільного страхування "Зелена картка" або внутрішній договір страхування цивільно-правової відповідальності.

Положенням п. 40.1. ст. 40 вказаного Закону передбачено, що МТСБУ є гарантом відшкодування шкоди: на території країн - членів міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена картка", заподіяної власниками та/або користувачами транспортних засобів, якщо такі власники та/або користувачі надали іноземним компетентним органам страховий сертифікат "Зелена картка", виданий від імені страховиків - членів МТСБУ; на території України, заподіяної водіями - нерезидентами, на умовах та в обсягах, встановлених законодавством про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності та принципами взаємного врегулювання шкоди на території країн - членів міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена картка", за інших обставин, визначених чинним законодавством про цивільно-правову відповідальність.

Оскільки водій Озболт Деніс, з вини якого сталася ДТП при керуванні автомобілем марки "IVECO", із державним знаком CEGH712 мав страховий сертифікат міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена картка" № SLO-03/5635844, у відповідача виникло зобов'язання перед позивачем відповідно до положень ст. 40 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Обов'язок доказування відповідно до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Позивач не скористався правом на досудового врегулювання спору та не надсилав на адресу відповідача претензію та відповідну заяву. Разом з тим, суд приймає до уваги ті обставини, що страховик отримує право вимоги потерпілої особи лише після виплати останній страхового відшкодування за договором майнового страхування, втім не зобов'язаний звертатися безпосередньо до особи, відповідальної за заподіяний збиток, або до особи, у якої застраховано її цивільно-правову відповідальність, з вимогою виплати матеріального відшкодування у строк, встановлений підпунктом 37.1.4 пункту 37.1. статті 37 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Таке право страховика, враховуючи висновок, наведений у рішенні Конституційного Суду України від 09.07.2002 № 15-рп/2002, може бути реалізоване безпосередньо шляхом подання відповідного позову до суду.

Пунктом 36.4. ст. 36 Закону передбачено, що виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

Відтак, до позивача як страховика, який виплатив страхове відшкодування за Договором страхування перейшло право вимоги на отримання відшкодування в межах фактичних затрат, а погодження потерпілої особи (згідно Закону "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів") в даному випадку не вимагається, оскільки право на отримання відшкодування в межах фактичних затрат без такої згоди надається позивачу статтею 27 Закону України "Про страхування".

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

З урахуванням всіх фактичних обставин справи та в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов про стягнення з відповідача страхового відшкодування в сумі 6.634,93 грн підлягає задоволенню повністю.

З огляду на те, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 33, 34, 43, 44, 49, статтями 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України (02154, м. Київ, Русанівський бульвар, буд. 8; ідентифікаційний код: 21647131) на користь приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ІНГОССТРАХ" (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 32; ідентифікаційний код 33248430) страхове відшкодування в сумі 6.634 (шість тисяч шістсот тридцять чотири) грн. 93 коп; витрати по сплаті судового збору в сумі 1.827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 26 серпня 2015 року

Cуддя С.В. Балац