УХВАЛА

25.08.2015Справа № 910/19906/15
За позовом Публічного акціонерного товариства «Діві Банк»

до Публічного акціонерного товариства «Інтеграл-Банк»

про стягнення 7 096 242,49 грн., -

Суддя: Морозов С.М.

За участю представників сторін:

від позивача: Желізняк К.О. (представник за довіреністю від 27.07.2015р.);

Діброва А.І. (представник за довіреністю від 27.07.2015р.).

від відповідача: не з'явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «Діві Банк» (надалі також - позивач) звернулось до суду з позовом про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Інтеграл-Банк» (надалі також - відповідач) суми заборгованості в розмірі 7 096 242,49 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідачем не дотримано умов Договору про надання міжбанківського кредиту в іноземній валюті №572-15 від 25.05.2015р. та Договору про надання міжбанківського кредиту в національній валюті №568-15 від 25.05.2015р., а саме не повернув виданий йому кредит та не сплатив нараховані відсотки після спливу строку повернення грошових коштів.

Ухвалою від 04.08.2015р. матеріали справи було прийнято до провадження, справі присвоєно №910/19906/15, судове засідання призначено на 25.08.2014р.

В судове засідання 25.08.2015р. представники від відповідача не з'явились.

В матеріалах справи міститься заява позивача про вжиття заходів до забезпечення позову, в якій він просить суд накласти арешт на грошові кошти в розмірі 7 096 242,49 грн., які належать відповідачу та знаходяться на його кореспондентських рахунках в Головному управління НБУ у м. Києві і Київській області №1.

Заяву про забезпечення позову позивач обґрунтовує тим, що відповідач має можливість повернути борг, однак умисно ухиляється від цього, з огляду на його фінансову звітність, яка оприлюднюється відповідачем у спеціальній інформаційній системі Ukrdealing, відповідно до відомостей якої за період з 25.05.2015р. по 10.07.2015р. щоденні залишки коштів на кореспондентському рахунку відповідача в НБУ становили від 0,630 млн. грн. до 11,3 млн. грн., залишки готівки в касі становили від 1 млн. грн. до 8,9 млн. грн., прибуток відповідача станом на 01.07.2015р. становив 1 млн. грн., а залишки коштів на власних рахунках відповідача в інших банках станом на 01.07.2015р. становили 299,3 млн. грн. Окрім того, як зазначає позивач, з відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що на даний час в провадженні судів України перебуває ціла низка справ зі спорів між відповідачем та його іншими кредиторами, зокрема, справи №910/11912/15, №К/800/20378/15, №К/9991/24299/11, про стягнення з відповідача в загальному розмірі 38 284 723,00 грн. Отже, на думку позивача, зазначені обставини можуть істотно в майбутньому вплинути на його майновий стан і значно ускладнити виконання рішення в даній справі.

Відповідачем через канцелярію суду було подано для долучення до матеріалів справи заперечення на заяву про забезпечення позову, яка обґрунтована тим, що відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України «Про банки і банківську діяльністю» встановлено заборону накладення арешту на кореспондентські рахунки банку. Накладення арешту на грошові кошти, що містяться на кореспондентських рахунках ПАТ «Інтеграл-Банк» стане безпосереднім втручанням в діяльність банківської установи. Також, відповідачем у своїх запереченнях зазначено, що провадження в справі №910/11912/15 припинено 10.06.2015р. за заявою позивача про відмову від позову, прийняте в справі №К/800/203378/15 рішення не може вплинути на майновий стан відповідача оскільки оскаржуване податкове повідомлення-рішення не містить донарахувань чи штрафних санкцій і впливає виключно на коригування суми від'ємного значення об'єкту оподаткування, а провадження в справі №К/9991/24299/11 зупинене.

Представники позивача в судовому засіданні 25.08.2015р. пояснили, що заява про забезпечення позову подана про накладення арешту на кошти відповідача, які знаходяться не лише на кореспондентських рахунках, а будь-яких рахунках виявлених державним виконавцем, під час здійснення виконавчого провадження.

Відповідно до положень статті 66 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно з положеннями частини першої статті 67 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» відповідно до статті 66 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з ініціативи господарського суду як гарантія реального виконання рішення суду. Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Як зазначалось вище, в підтвердження викладених в заяві обставин, позивач посилається на неповернення відповідачем сум кредитів та нарахованих відсотків.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» встановлено, що умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Отже, найдоцільніше вирішувати питання забезпечення позову на стадії попередньої підготовки справи до розгляду (стаття 65 ГПК).

У позовному провадженні піддані арешту кошти слід обмежувати розміром суми позову та можливих судових витрат. Накладення господарським судом арешту на рахунки боржника чинним законодавством не передбачене, але господарський суд вправі накласти арешт на кошти, які обліковуються на рахунках у банківських або в інших кредитно-фінансових установах, у межах розміру сум позовних вимог та можливих судових витрат. Відомості про наявність рахунків, їх номери та назви відповідних установ, в яких вони відкриті, надаються суду заявником (п. 7.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову»).

Керуючись положеннями Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» та ст. 115 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що рішення господарського суду, що набрали законної сили, виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», та з огляду на те, що позовними вимогами є стягнення грошових коштів з відповідача, виконання буде здійснюватись накладенням державним виконавцем арешту на грошові кошти відповідача в межах заявлених до стягнення позовних вимог, таким чином накладення арешту на грошові кошти відповідача пов'язане з позовними вимогами.

Окрім того, відповідно до ч. 3 ст. 59 «Про банки і банківську діяльністю» забороняється накладати арешт на кореспондентські рахунки банку.

Отже, враховуючи те, що накладення арешту можливе на загальну суму коштів, заявлену до стягнення в справі, а також враховуючи те, що позивачем не надано до заяви доказів на підтвердження перебування у відповідача індивідуально визначеного майна, в межах суми заявленої до стягнення, беручи до уваги твердження позивача щодо неналежного виконання відповідачем умов Договорів, що як наслідок порушує права позивача, зважаючи на те, що не накладення арешту на грошові кошти відповідача в межах заявленої до стягнення суми може утруднити чи унеможливити виконання рішення господарського суду, враховуючи положення ч. 3 ст. 59 Закону України «Про банки і банківську діяльністю», суд вважає клопотання позивача про забезпечення позову таким, що підлягає задоволенню частково, а саме в частині накладення арешту на грошові кошти відповідача в межах суми заявленої до стягнення в розмірі 7 096 242,49 грн.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 64, 65, 66, 67 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Публічного акціонерного товариства «Діві Банк» про вжиття заходів до забезпечення позову задовольнити частково.

2. З метою забезпечення позову, до вирішення спору по суті та набрання рішенням у справі №910/19906/15 законної сили, накласти арешт на грошові кошти, які належать Публічному акціонерному товариству «Інтеграл-Банк» (, адреса: 03057, місто Київ, проспект Перемоги, 52/2), в межах суми позовних вимог в розмірі 7 096 242,49 грн. (сім мільйонів дев'яносто шість тисяч двісті сорок дві гривни 49 копійок), та знаходяться на будь-яких рахунках будь-яких банків, виявлених держаним виконавцем під час здійснення виконавчого провадження.

3. В іншій частині в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Діві Банк» про вжиття заходів до забезпечення позову відмовити.

4. Ухвала про забезпечення позову має силу виконавчого документу відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження».

5. Стягувачем у виконавчому провадженні за даною ухвалою про забезпечення позову є Публічного акціонерного товариства «Діві Банк» (, адреса: 04070, місто Київ, вулиця Набережно-Хрещатицька, 13/5 А).

6. Боржник: Публічне акціонерне товариство «Інтеграл-Банк» (, адреса: 03057, місто Київ, проспект Перемоги, 52/2).

7. Ухвала про забезпечення позову набирає законної сили з дати її прийняття 25.08.2015р.

8. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» дана ухвала може бути пред'явлена до виконання протягом року з моменту її прийняття.

9. Ухвалу про забезпечення позову може бути оскаржено в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України.

СуддяС.М. Морозов