ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" серпня 2015 р.Справа № 922/3556/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Светлічного Ю.В.

при секретарі судового засідання Ліпчанській В.В.

розглянувши справу

за позовом Прокурора Дзержинського району м. Харкова
до 1) ОСОБА_1 міської ради, м. Харків; 2) Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Слобожанка", м. Харків
про скасування рішення, визнання недійсним державного акту та зобов'язання вчинити певні дії
за участю представників сторін:

прокурора - Івер Ю.С. службове посвідчення №020188 від 03.09.13 р.;

1-го відповідача - ОСОБА_2 довіреність №08/11/604/2-15 від 09.04.15 р.;

2-го відповідача - ОСОБА_3О голова кооперативу;

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Дзержинського району м. Харкова (позивач) звернувся до господарського суду Харківської області із позовною заявою до відповідачів: 1) ОСОБА_1 міської ради, 2) Обслуговуючого кооперативу Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Слобожанка", в якій прокурор просить: визнати незаконним та скасувати п. 13 додатку 1 до рішення 41 сесії ОСОБА_1 міської ради 5 скликання "Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для розміщення об'єктів містобудування" від 24.02.2010р. №13/10. Також прокурор просить визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №179761 площею 1,5134 га та визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку ЯЛ №179762 площею 0,6189 га, розташованих у місті Харкові вул. Дерев'янка, 19 з кадастровими номерами :16:003:0033 та :16:003:0034. Крім того, прокурор просить: визнати недійсним запис в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №79 та №80 від 17.06.2009р. щодо державної реєстрації державного акта на право власності на земельну ділянку; зобов'язати Обслуговуючий кооператив "Житлово-будівельний кооператив "Слобожанка" передати територіальній громаді міста Харкова в особі ОСОБА_1 міської ради, а ОСОБА_1 міську раду прийняти земельні ділянки 1,5134 га та 0,6189 га розташованих у місті Харкові по вул. Дерев'янка, з кадастровими номерами :16:003:0033 та :16:003:0034 за актом прийому - передачі. Судові витрати прокурор просить покласти на відповідачів.

У судовому засіданні 03 серпня 2015 року оголошувалась перерва до 17 серпня 2015 року о 10:30.

Представник прокуратури надав через канцелярію господарського суду Харківської області 17 серпня 2015 року письмові пояснення за вх.№32972 щодо відзиву на позовну заяву 1-го відповідача, щодо клопотання 1-го відповідача про залишення позову без розгляду та клопотання 2-го відповідача щодо застосування до позовної заяви строку позовної давності, які долучені судом до матеріалів справи.

Представник 1-го відповідача проти позову заперечував та просив у його задоволенні відмовити, про що надав відзив на позов 03.08.15 р. за вх.№30794, оскільки державна реєстрація ОК "ЖБК "Слобожанка" не була скасована на момент прийняття рішення 41 сесії ОСОБА_1 міської ради 5 скликання "Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для розміщення об'єктів містобудування" від 24.02.2010 р. №13/10". В ході створення "ОК "Слобожанка" не потрібно було дотриматись процедури, передбаченої для створення житлово - будівельного кооперативу, відповідно до вимог Житлового кодексу УРСР та Примірного статуту житлово - будівельного кооперативу, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 30.04.1985 р. №186, оскільки на той час діяли спеціальні закони України: "Про кооперацію" та "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців". На момент створення ОК "ЖБК "Слобожанка", його засновники не повинні були стояти на відповідному обліку, як особи які потребують поліпшення житлових умов, а лише повинні бути підпадати під критерії осіб, які потребують поліпшення житлових умов. Посилання прокуратури на висновок Верховного Суду України, до якого вона прийшла під час прийняття постанови від 17.04.2014 №21-195а14, є необґрунтованим, з огляду на те, що Верховний Суд України не наділений повноваженнями щодо встановлення фактичних обставин справи, оцінки доказів у справі та застосування до спірних відносин певних норм діючого законодавства . Також 1-ий відповідач зазначив, що є підстави для застосування позовної давності, в зв'язку з тим, що органи прокуратури дізнались про прийняте оскаржуване рішення ще у 2010 році, про що свідчить протокол пленарного засідання від 24.02.10 р. на якому була присутня представник прокуратури ОСОБА_4 Також, 1-ий відповідач зазначив, що листом від 26.03.2010 р. №08-04/700/2-10 ОСОБА_1 міською радою до прокуратури міста Харкова було направлено рішення 41 сесії ОСОБА_1 міської ради 5 скликання. Крім того, згідно ст.59 Закону України "Про місцеве самоврядування" та ст. 21 Закону України "Про інформацію" рішення ОСОБА_1 міської ради є публічними, тому прокурор був обізнаний про спірне рішення з моменту його прийняття, тому строк позовної давності сплив 24.02.13 р., що є підставою для відмови у задоволенні позову. Також, 1-ий відповідач 03.08.15 р. надав до суду клопотання про залишення позову без розгляду згідно ст. 81 ГПК України, оскільки прокурором не вказано обставин пов'язаних з порушенням інтересів держави та не обґрунтовано необхідності захисту таких інтересів.

Представник 2-го відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував та просив у його задоволенні відмовити, про що надав до суду 29.07.15 р. відзив на позовну заяву за вх.№30409, У відзиві на позов 2-ий відповідач зазначав про безпідставне твердження прокурора у позовній заяві на незаконність рішення 1-го відповідача 41 сесії ОСОБА_1 міської ради 5 скликання "Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для розміщення об'єктів містобудування" від 24.02.2010р. №13/10 та створення ОК "ЖБК" Слобожанка" у зв'язку з не відповідністю вимогам ст. 133, 135, 137 ХК УКРСР від 30.06.1983 р. №5464-Х та Примірному Статуту житлово - будівельному кооперативу затвердженого ОСОБА_5 Міністрів УРСР від 30.04.85 р. №186. ОСОБА_6 РСР можуть бути застосовані лише за наявності наступних умов: правовідносини не врегульовані законодавством України; або акти не суперечать Конституції і законам України. 2-ий відповідач зазначив, що на момент створення 2-го відповідача діяли акти, що регулюють питання створення кооперативів, а саме Закон України "Про кооперацію" та Закон України "Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб - підприємців", які є спеціальними законами. Тобто на момент створення ОК "ЖБК" Слобожанка" діяли спеціальні закони, тому з моменту набрання чинності Закону України "Про кооперацію" кооперативи мають керуватися саме цими положеннями. Таким чином, на думку 2-го відповідача ОСОБА_1 міська рада законно прийняла спірне рішення керуючись ст.41 ЗК України, ст.ст. 118,122,123 ЗК України. Також 2-ий відповідач у судовому засіданні підтримав заяву про застосування строку позовної давності, яка надана ним через канцелярію господарського суду Харківської області 29.07.15 р., в якій 2-ий відповідач зазначив, що прокурором пропущено строк позовної давності до суду, та у зв'язку із тим, що спірне рішення було прийнято 24.02.2010 р., а рішення ОСОБА_1 міської ради згідно ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування", ст. 21 Закону України "Про інформацію" доводяться до відома населення та офіційні опубліковуються, строк позовної давності на думку 2-го відповідача є пропущеним прокурором та закінчився 25.02.2013 р., що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, пояснення їх повноважних представників, всебічно та повно зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Прокуратурою Дзержинського району м. Харкові при проведенні перевірки правомірності передачі у приватну власність земельних ділянок ОСОБА_1 міською радою встановлено, що п. 13 додатку 1 до рішення 41 сесії ОСОБА_1 міської ради 5 скликання «Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для розміщення об'єктів містобудування» від 24.02.2010 №13/10 ОК "ЖБК "Слобожанка" надано у приватну власність земельні ділянки за рахунок земель житлової та громадської забудови, загальною площею ділянка №1 - 1,5134 га та ділянка №2 - 0,6189 га для будівництва та подальшої експлуатації житлової забудови по вул. Дерев'янка, 19 зі строком виконання будівництва до 31.12.2012р.

Рішенням ОСОБА_1 міської ради Управлінням Державного земельного агентства у місті Харкові (на той час - Управління Держкомзему у м. Харкові) видано ОК "ЖБК "Слобожанка" державний акт на право власності на земельну ділянку площею 1,5134 га з кадастровим номером :16:003:0033 серії ЯЛ №179761 який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 79.

На підставі вказаного рішення ОСОБА_1 міської ради Управлінням Державного земельного агентства у місті Харкові (на той час - Управління Держкомзему у м. Харкові) видано ОК "ЖБК "Слобожанка" державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,6189 га з кадастровим номером :16:003:0034 серії ЯЛ №17976 який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 80.

Як вбачається з матеріалів справи, прокурор 17 червня 2015 року звернувся до господарського суду із позовом про визнання незаконним та скасування п. 13 додатку 1 до рішення 41 сесії ОСОБА_1 міської ради 5 скликання "Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для розміщення об'єктів містобудування" від 24.02.2010р. №13/10; визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №179761 площею 1,5134 га та визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку ЯЛ №179762 площею 0,6189 га, розташованих у місті Харкові вул. Дерев'янка, 19 з кадастровими номерами :16:003:0033 та :16:003:0034; визнання недійсним запису в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №79 та №80 від 17.06.2009 щодо державної реєстрації державного акта на право власності на земельну ділянку; зобов'язання 2-го відповідача передати територіальній громаді міста Харкова в особі ОСОБА_1 міської ради, а ОСОБА_1 міську раду прийняти земельні ділянки 1,5134 га та 0,6189 розташованих у місті Харкові по вул. Дерев'янка, з кадастровими номерами :16:003:0033 та :16:003:0034 за актом прийому - передачі. Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що вказане рішення порушує право власності територіальної громади міста Харкова на спірну земельну ділянку, тому, відповідно до ч. 1 п. 4 ст. 268 ЦПК України в редакції, яка діяла на час прийняття оскаржуваного рішення, позовна давність на вказані вимоги не поширювалася.

Про пропущення прокурором строку позовної давності під час розгляду справи заявляли перший та другий відповідачі.

Позовна давність, за визначенням статті 256 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Отже, позовна давність є інститутом цивільного права і може застосовуватися виключно до вимог зі спорів, що виникають у цивільних відносинах, визначених у частині першій статті 1 ЦК України, та у господарських відносинах (стаття 3 Господарського кодексу України, далі - ГК України).

Оскільки закон (пункт 10 частини другої статті 16, стаття 21 ЦК України, абзац третій частини другої статті 20 ГК України) визначає визнання недійсними актів державних та інших органів, що суперечать законодавству і порушують права та законні інтереси осіб, як спосіб захисту цивільних прав, то до позовних заяв юридичних осіб і зазначених громадян про визнання недійсними таких актів застосовується загальна позовна давність.

Відповідно до п. 1.1. ОСОБА_5 Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 10 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" позовна давність, за визначенням етап і 256 ЦК України, - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Отже, позовна давність є інститутом цивільного права і може застосовуватися виключно до вимог зі спорів, що виникають у цивільних відносинах, визначених у частині першій статті 1 ЦК України, та у господарських відносинах (ст. З ГК України).

Згідно Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо вдосконалення порядку здійснення судочинства" від 20.12.2011р. у ЦПК п. 4 ч. 1 ст. 268 виключено.

Таким чином до спірних взаємовідносин встановлюється загальна позовна давність, яка згідно зі ст. 257 ЦК України становить три роки.

Згідно із п. 4.1. зазначеної постанови, початок перебігу позовної давності визначається за правилами статті 261 ЦК України. Якщо у передбачених законом випадках з позовом до господарського суду звернувся прокурор, що не є позивачем, то позовна давність обчислюватиметься від дня, коли про порушення свого права або про особу, яка його порушила, довідався або мав довідатися саме позивач, а не прокурор. У таких випадках питання про визнання поважними причин пропущення позовної давності може порушуватися перед судом як прокурором, так і позивачем у справі.

За приписами ст. 29 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі прийняття господарським судом позовної заяви, поданої прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. Прокурор, який бере участь у справі, несе обов'язки і користується правами сторони, крім права на укладення мирової угоди.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з витягу з протоколу пленарного засідання сесії ОСОБА_1 міської ради від 24.02.2010 р. №13/10 на якому було прийнято рішення 41 сесії ОСОБА_1 міської ради 5 скликання "Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для розміщення об'єктів містобудування" про надання ОК "ЖБК "Слобожанка" (2-ий відповідач) земельних ділянок у власність за рахунок земель житлової та громадської забудови загальною площею 1,5134 га та загальною площею 0,6189 га - розташованих у місті Харкові по вул. Дерев'янка, з кадастровими номерами :16:003:0033 та :16:003:0034 - була присутня заступник прокурора м. Харкова ОСОБА_4

Крім того, листом від 26.03.2010 р. №08-04/700/2-10 ОСОБА_1 міською радою до прокуратури міста Харкова було направлено рішення 41 сесії ОСОБА_1 міської ради 5 скликання.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до господарського суду прокурор зазначає про це в позовній заяві.

Згідно із п. 10 Наказу Генеральної прокуратури України від 18.10.2010, №Згн "Про організацію прокурорського нагляду за додержанням і застосуванням законів", з метою підвищення ефективності наглядової діяльності за додержанням і застосуванням законів, керуючись статтями 1,15, 19-24 Закону України "Про прокуратуру", було наказано, зокрема: періодично, але не рідше одного разу на місяць, перевіряти законність правових актів Кабінету Міністрів України, місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування. Використовувати право участі у засіданнях цих органів.

Відповідним суб'єктом здійснення державою своїх цивільних прав в даному випадку є прокурор, який згідно із ст. 1 Закону України "Про прокуратуру" здійснює Прокурорський нагляд за додержанням і правильним застосуванням законів місцевими ОСОБА_5, їх виконавчими органами, з відповідними наслідками прокурорського нагляду, в тому числі і шляхом звернення до суду з позовом в інтересах держави.

Нездійснення своєчасного прокурорського нагляду за прийнятими рішеннями органів місцевого самоврядування, що є обов'язком органів прокуратури відповідно до ст. 1 ЗУ "Про прокуратуру", призводить до наслідків визначених ч. 2 ст. 12, ч. 4 ст. 267 ЦК України, оскільки держава здійснює свої права через органи державної влади.

Згідно із мотивувальною частиною ОСОБА_5 Судової палати у цивільних та господарських справах Верховного Суду України від 29.10.2014р. № 6-152цс14 визначено наступне: норма частини першої статті 261 ЦК України містить презумпцію обізнаності особи про стан своїх суб'єктивних прав, відтак обов'язок доведення терміну, з якого особі стало (могло стати) відомо про порушення права, покладається на позивача.

Оскільки позивач, як юридична особа, набуває та здійснює свої права і обов'язки через свої органи, то його обізнаність про порушення його прав або можливість такої обізнаності слід розглядати через призму обізнаності його органів та інших осіб, до повноважень яких належав контроль у сфері земельних відносин.

В зв'язку із обізнаністю з 24.02.2010р. заступника прокурора м. Харкова про прийняття оскаржуваного рішення ОСОБА_1 міської ради, згідно із ОСОБА_5 Верховного Суду України від 29.10.2014р. № 6-152цс14 , також є обізнаними всі інші органи прокуратури, оскільки вони становлять єдину централізовану систему відповідно до ст. 6 Закону України "Про прокуратуру".

Таким чином, прокурором не була реалізована об'єктивна можливість знати про підстави прийняття оскаржуваного рішення ОСОБА_1 міської ради у місячний строк з моменту його ухвалення, шляхом здійснення заходів прокурорського нагляду, яка між тим збігається із обов'язками прокурора згідно із п. 7 ст. 15 Закону України "Про прокуратуру".

Отже початок перебігу позовної давності щодо оскарження рішення ОСОБА_1 міської ради від 24.02.2010р., починається саме з цієї дати прийняття рішення, оскільки його прийняття відбувалось безпосередньо за участю заступника прокурора міста Харкова яка перебувала на пленарному засіданні, та у відповідності до ст. 257 ЦК України строк позовної давності за вимогами щодо оскарження цього рішення сплинув 25.02.2013 року.

Ч. 4 ст. 267 ЦК України, визначено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідна позиція зазначена у постанові Верховного Суду України № 3- 23гс14 від 27.05.2014р., відповідно до якої Верховний Суд дійшов висновку, що перебування прокурора під час пленарного засідання, на якому було прийняте оскаржуване рішення є початком перебігу строку позовної давності згідно із ч. 1 ст. 261 ЦК, норми якої також розповсюджуються і на звернення прокурора до суду. Та початок перебігу строку позовної давності починає свій перебіг не з дати здійснення прокурором перевірки оскаржуваного рішення, а з дати коли прокурору було відомо про існування оскаржуваного рішення.

Враховуючи вищенаведене та те, що прокурор звернувся до суду із пропуском строку позовної давності, суд вважає клопотання 1-го та 2-го відповідачів про застосування до позовної заяви прокурора Дзержинського району строку позовної давності є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, відповідно до цього суд вважає за необхідне у задоволенні позову відмовити.

Суд, розглянувши клопотання 1-го відповідача про залишення позову без розгляду вважає його необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Відповідно ч. 2 ч.2 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України, у разі прийняття господарським судом позовної заяви, поданої прокурором в інтересах держави, в якій зазначено про відсутність органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, або про відсутність у такого органу повноважень щодо звернення до господарського суду, прокурор набуває статусу позивача. З метою вирішення питання щодо наявності підстав для ініціювання перегляду судових рішень у справі, розглянутій без участі прокурора, вступу в розгляд справи за позовом іншої особи прокурор має право знайомитися з матеріалами справи в суді, робити виписки з неї, отримувати копії документів, що знаходяться у справі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України. Відповідно ст. 49 ГПК України судові витрати у даній справі покладаються на прокурора. Втім враховуючи звільнення прокурора від сплати судового збору пунктом 11 ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір" судовий збір в даному разі не стягується.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтею 15, 16, 203, 256, 257, 261, 267 Цивільного кодексу України, статтями 1, 4, 12, 22, 33, 35, 43, 44, 46, 47-1, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Повне рішення складено 19.08.2015 р.

Суддя ОСОБА_7