ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

20.08.15р. Справа № 904/6304/15

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕДМІДЬ 2014", м. Дніпропетровськ

до товариства з обмеженою відповідальністю "ТОТАЛ", м. Дніпропетровськ

про стягнення 80 644 грн. 90 коп.

Суддя Кармазіна Л.П.

Представники:

від позивача - ОСОБА_1, представник, довіреність №15 від 02.06.2015 року

від відповідача - представник не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ВЕДМІДЬ 2014" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "ТОТАЛ" про стягнення 80 644 грн. 90 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором №16/05/2014 від 16.05.2014 року, з оплати поставленого позивачем товару.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 17.07.2015р. порушено провадження у справі, а розгляд справи призначено на 04.08.2015р.

04.08.2015 року представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в призначене судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення про вручення поштового відправлення. (а.с.51)

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 04.08.2015р., в зв'язку з неявкою представника відповідача в судове засідання, розгляд справи відкладено на 18.08.2015р.

18.08.2015 року представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив суд позов задовольнити, надав додаткові пояснення по справі.

Представник відповідача в судовому засіданні надав відзив на позовну заву, в кому частково визнав заборгованість перед товариством з обмеженою відповідальністю "Ведмідь 2014" в частині основного боргу в розмірі 61224,06 грн., пені в розмірі 11222,09 грн., 3% річних в розмірі 922,36 грн.

В судовому засіданні, в присутності представників сторін оголошено перерву до 20.08.15р.

20.08.2015 року представник позивача до судового засідання подав через канцелярію господарського суду заяву про збільшення позовних вимог, якою просив суд стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "ТОТАЛ" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕДМІДЬ 2014" суму заборгованості в розмірі 61224 грн. 06 коп., 3% річних у розмірі 2047 грн. 05 коп., пеню в розмірі 28067,78 грн. 84 коп. та суму судового збору у розмірі 2183,33 грн.

Судом встановлено, що зазначено заявою про збільшення позовних вимог позивачем зменшено суму основного боргу з 63 224 грн. 06 коп. до 61 224 грн. 06 коп., в зв'язку з частковою оплатою відповідачем заборгованості до порушення провадження у справі та одночасно збільшено суму пені та 3% річних, в зв'язку із збільшенням періоду нарахування.

На підставі ст. 22 ГПК України зазначена заява про збільшення позовних вимог прийнята судом до розгляду.

Таким чином, судом розглядаються позовні вимоги про стягнення з відповідачам суми заборгованості в розмірі 61224 грн. 06 коп., 3% річних у розмірі 2047 грн. 05 коп., пені в розмірі 28067,78 грн. 84 коп. та суми судового збору у розмірі 2183,33 грн.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог у повному обсязі, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в призначене судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується протоколом судового засідання господарського суду Дніпропетровської області від 18.08.2015 року, контррозрахунок пені, 3% річних до справи не надав, про причини неявки в судове засідання не повідомив.

Суд вважає, що відповідач не скористався своїм правом на участь у судовому засіданні та вважає можливим розглянути справу за відсутності представника відповідача, оскільки останній повідомлений про час та місце судового засідання належним чином, а матеріали справи містять достатньо документів необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення.

20.08.2015р. в порядку ст. 85 ГПК України, у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між товариством з обмеженою відповідальністю "ВЕДМІДЬ 2014" (продавець-позивач) та товариством з обмеженою відповідальністю "ТОТАЛ" (покупець-відповідач) укладено договір №16/05/2014 від 16.05.2014 року, відповідно до умов якого продавець зобов'язується передати у власність, а покупець прийняти та оплатити продукцію з трьохшарового гофрокартону, іменовану надалі товар. (а.с.13)

Найменування, вартість та кількість товару вказується у специфікації, яка є невід'ємною частиною договору. (п.1.2. договору)

Відповідно до п.1.8. договору, фактично поставлений покупцю об'єм товару фіксується у видаткових накладних.

Пунктом 3.2. договору сторони погодили, що датою поставки товару вважається дата, вказана в приймально-здавальних документах (видатковій накладній).

Відповідно до п. 3.1 договору, оплата товару здійснюється покупцем шляхом відстрочки платежу до 14 днів з дати поставки товару.

Розрахунок покупця з продавцем здійснюється у гривні шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця. Моментом виконання зобов'язань покупцем вважається дата надходження грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця. (п.п. 3.5, 3.6. договору)

Пунктом 4.1. договору встановлено, що покупець повинен прийняти та оплатити товар, вказаний у заявці; перевірити відповідність отриманого товару заявленому, приймально-здавальним документам по кількості та якості у присутності уповноваженої особи продавця.

16.05.2014 року між сторонами було укладено специфікацію до договору №16/05/2014 від 16.05.2014 року, якою сторони узгодили найменування та вартість товару. (а.с.14)

На виконання умов укладеного договору, позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 221 736 грн. 47 коп., про що свідчать наявні в матеріалах справи видаткові накладні, які підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками підприємств позивача та відповідача (а.с. 15-19).

Товар за вищевказаними видатковими накладними отримав уповноважений представник відповідача - інж.в.п. ОСОБА_2, на підставі виданих йому довіреностей. (а.с.21-26)

В порушення своїх зобов'язань за договором, відповідач за отриманий товар розрахувався частково на суму 160512,41 грн., про що свідчить наявна в матеріалах справи банківська виписка (а.с. 27-42) та платіжні доручення (а.с.66-70), а також частково повернув товар на загальну суму 15150 грн. 00 коп., про що свідчить наявна в матеріалах справи видаткова накладна на повернення товару, яка підписана уповноваженими представниками сторін та скріплена печатками позивача та відповідача. (а.с. 20)

Звертаючись до господарського суду з позовом позивач зазначає, що відповідач за отриманий товар розрахувався не в повному обсязі та з порушенням строку, встановленого договором, а саме:

- за видатковою накладною № РН-0000001 від 26.05.2014 року на суму 16 290,10 грн. зі строком оплати товару до 09.06.2014 року, відповідач розрахувався 11.06.2014 року - 7500 грн. та 13.06.2014 р. - 8790,10 грн. (заборгованість відсутня);

- за видатковою накладною № РН-0000002 від 30.05.2014 року на суму 2 512,70 грн. зі строком оплати товару до 13.06.2014 року, відповідач розрахувався 13.06.2014 року - 1209,90 грн. та 17.06.2014 р. - 1302,80 грн.(заборгованість відсутня);

- за видатковою накладною № РН-0000003 від 16.06.2014 року на суму 18 800,00 грн. зі строком оплати до 30.06.2014 року, відповідач розрахувався 17.06.2014 року - 1697,20грн., 24.06.2014 р. - 2500 грн., 28.07.2014 року - 4000грн., 14.08.2014 р. - 2800 грн.; 02.09.2014 року - 2000грн., 05.09.2014 р. - 5802,80грн.(заборгованість відсутня);

- за видатковою накладною № РН-0000004 від 20.06.2014 року на суму 28380,00 грн. зі строком оплати товару до 04.07.2014 року, відповідач розрахувався 05.09.2014 року - 1200 грн. та 19.09.2014 р. - 27180,00 грн.(заборгованість відсутня);

- за видатковою накладною № РН-0000005 від 29.09.2014 року на суму 45798,00 грн. зі строком оплати товару до 13.10.2014 року, відповідач розрахувався 31.10.2014 року - 1000 грн., 13.11.2014 р. - 20 000 грн., 26.11.2014 року - 8000 грн., 04.12.2014 р. - 10 000 грн., 05.12.2014 року - 6798,00 грн.(заборгованість відсутня)

- за видатковою накладною № В-0000007 від 04.10.2014 року на суму 11564,74 грн. зі строком оплати товару до 18.10.2014 року, відповідач розрахувався 05.12.2014 року - 8202,00грн. та 23.12.2014 р. - 3362,74 грн.(заборгованість відсутня)

- за видатковою накладною № В-0000001 від 26.11.2014 року на суму 27590,21 грн. зі строком оплати товару до 10.12.2014 року, відповідач розрахувався 23.12.2014 року - 1999,99грн., 05.02.2015 р. - 20 000 грн., 09.04.2015 року - 1000 грн., 17.04.2015 р. - 1 000 грн., 28.04.2015 року - 2000 грн., 30.04.2015р. - 1300 грн., 05.05.2015 року - 290,22 грн. (заборгованість відсутня)

- за видатковою накладною № В-0000085 від 11.12.2014 року на суму 4576,66 грн. зі строком оплати товару до 25.12.2014 року, відповідач розрахувався 05.05.2015 року - 409,78 грн., 06.05.2015 р. - 1 000 грн., 08.05.2015 року - 1000 грн., 12.05.2015 р. - 1 000 грн., 22.05.2015 року - 1000 грн., 26.05.2015 р. - 166,88 грн.(заборгованість відсутня)

- за видатковою накладною № В-00000859 від 14.12.2014 року на суму 66224,06 грн. зі строком оплати товару до 26.12.2014 року, відповідач розрахувався 26.05.2015 року - 1000,00 грн., 05.06.2015 р. - 1 000 грн., 12.06.2015 року - 1000 грн., 18.06.2015 р. - 1 000 грн., 26.06.2015 року - 1000 грн. (заборгованість 61224 грн. 06 коп. )

Таким чином, станом на час розгляду справи заборгованість відповідача перед позивачем складає 61 224 грн. 06 коп., з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог (а.с. 84), що і предметом даного спору.

На підставі п. 4.5. договору, яким передбачено, що у випадку несвоєчасної оплати за фактично отриманий товар покупець виплачує продавцю пеню в розмірі 0,1 % за кожен день прострочення платежу від суми заборгованості, але не більше 5% від суми заборгованості, позивач нарахував відповідачу 28 067 грн. 78 коп., з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог (а.с. 84)

На підставі ст. 625 ЦК України, позивач нарахував відповідачу 3% річних у розмірі 2047 грн. 05 коп., з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог. (а.с. 84)

Дослідивши матеріали справи та подані докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав:

Сторони є субєктами господарювання, тому відповідно до положень ст.ст. 4, 173-175 і 193 ГК України до прав і обовязків сторін, що виникли на підставі зазначеного договору і є господарськими зобовязаннями, мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Факт отримання відповідачем товару підтверджується матеріалами справи, а саме видатковими накладними, які підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками підприємств позивача та відповідача. (а.с. 15-19), а саме:

- видаткова накладна № РН-0000001 від 26.05.2014 року на суму 16 290,10 грн.

- видаткова накладна № РН-0000002 від 30.05.2014 року на суму 2 512,70 грн.

- видаткова накладна № РН-0000003 від 16.06.2014 року на суму 18 800,00 грн.

- видаткова накладна № РН-0000004 від 20.06.2014 року на суму 28380,00 грн.

- видаткова накладна № РН-0000005 від 29.09.2014 року на суму 45798,00 грн.

- видаткова накладна № В-0000007 від 04.10.2014 року на суму 11564,74 грн.

- видаткова накладна № В-0000001 від 26.11.2014 року на суму 27590,21 грн.

- видаткова накладна № В-0000085 від 11.12.2014 року на суму 4576,66 грн.

- видаткова накладна № В-00000859 від 14.12.2014 року на суму 66224,06 грн.

Доказів повної оплати поставленого позивачем товару, матеріали справи не містять.

Зобов'язання відповідача, щодо оплати за отриманий товар передбачено умовами договору та нормами законодавства.

Відповідачем повну оплату поставленого позивачем товару не здійснено, тобто порушено умови договору, який підписаний між сторонами.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з приписами ст.ст. 525, 526 ЦК України та ст. 193 ГК України цивільні та господарські зобовязання мають бути виконані належним чином і у встановлений договором строк, а одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Стаття 712 ЦК України зазначає, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Підписання покупцем видаткової накладної, яка є первинним обліковим документом у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" і яка відповідає вимогам, зокрема, статті 9 названого Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов'язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар. Строк виконання відповідного грошового зобов'язання визначається за правилами, встановленими частиною першою статті 692 ЦК України (постанова Вищого господарського суду України від 21.04.2011 N 9/252-10).

Якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. (ст. 530 ЦК України )

Частиною 1 статті 598 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зокрема, стаття 599 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач проти позовних вимог, щодо стягнення основного боргу у розмірі 61 224 грн. 06 коп. не заперечував та визнав їх у повному обсязі.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що відповідач неналежним чином виконав свої зобовязання за вищевказаним договором, спір між сторонами виник з його вини, тому позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача основного боргу за договором №16/05/2014 від 16.05.2014 року у розмірі 61224 грн. 06 коп., обґрунтовані належними доказами, підтверджується матеріалами справи та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо позовних вимог позивача про стягнення 3% річних у розмірі 2047 грн. 05 коп., з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог (а.с. 84), суд зазначає наступне:

Відповідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошових зобовязань на вимогу кредитора, зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотка річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Тому підставою відповідальності за грошовим зобов'язанням є сам факт порушення зобов'язання, який полягає в неповерненні відповідних грошових коштів у строк, і цей факт є вирішальним для застосування такої відповідальності.

За своїми ознаками три відсотки річних є платою за користування чужими коштами в цей період прострочки виконання відповідачем його договірного зобов'язання, і за своєю правовою природою вони є самостійним способом захисту цивільних прав і забезпечення виконання цивільних зобов'язань.

Враховуючи встановлені умовами договору строки оплати товару (відстрочка платежу 14 календарних днів) - строк оплати товару є таким, що настав.

Судом встановлено, що відповідач здійснив оплату отриманого товару з порушенням встановленого строку, тобто порушив умови договору, який підписаний між сторонами.

Положеннями ст. 229 Господарського кодексу України встановлено, що учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов`язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов`язаний відшкодувати збитки завдані невиконанням зобов`язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами.

Враховуючи той факт, що відповідачем було порушено умови укладеного договору, щодо строків оплати товару, зазначений факт не заперечується і самим відповідачем, суд перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних, доходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача суми 3% річних у розмірі 2047 грн. 05 коп., з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог (а.с.84)- є правомірними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо позовних вимог позивача про стягнення з відповідача пені у розмірі 28067,78 грн., з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог (а.с. 84), судом встановлено наступне:

Відповідно до частини першої статті 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Частиною 1 статті 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно з ч. 1 ст.548 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Під неустойкою (штрафом, пенею), відповідно до статті 549 цього Кодексу, розуміється грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Згідно до положень ч. 2 ст.551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" (надалі-Закон) встановлено, що його норми регулюють договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань.

Відповідно до ст. 1 Закону платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (ст. 3 Закону).

Пунктом 4.5. договору передбачено, що у випадку несвоєчасної оплати за фактично отриманий товар покупець виплачує продавцю пеню в розмірі 0,1 % за кожен день прострочення платежу від суми заборгованості, але не більше 5% від суми заборгованості.

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог (а.с. 84-88), з урахуванням діючого законодавства, доходить до висновку, що розрахунок пені, що підлягає до стягнення було здійснено позивачем без врахування положень п.6 ст.232 Господарського кодексу України, яким встановлено, що розмір нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано, оскільки позивачем було нараховано пеню за видатковою накладною № В-00000859 від 14.12.2014 року на суму 66224,06 грн. за період з 26.12.2014 року по 19.08.2015 року. (237 днів)

Судом перераховано розрахунок пені (за 183 дні) прострочення зобов'язань по кожній видатковій накладній окремо, у зв'язку з чим суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача пені у розмірі 28 067 грн. 78 коп., підлягають частковому задоволенню у розмірі 22 632 грн. 84 коп.

Отже, факт неналежного виконання відповідачем зобовязань за договором, щодо своєчасної та повної оплати за поставлений товар встановлено судом та доведено матеріалами справи.

Оскільки позивачем при звернені з позовною заявою позивачем було сплачено судовий збір у сумі 2183 грн. 33 коп., а сума судового збору за розгляд даної позовної заяви про стягнення 91 338 грн.89 коп. складає 1827 грн.00 коп., у зв'язку з чим відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, тому підлягає поверненню позивачеві з державного бюджету 356 грн. 33 коп. судового збору.

Згідно зі ст.49 ГПК України судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі наведеного та керуючись п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" ст. ст. 4, 32, 33, 36, 43, 49, 75, 82-85, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "ТОТАЛ" (49030, м. Дніпропетровськ, вул. Героїв Сталінграду, 139, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕДМІДЬ 2014" (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Вінокурова, 2, ) суму заборгованості в розмірі 61 224 грн. 06 коп., суму 3% річних у розмірі 2 047 грн. 05 коп., пеню в розмірі 22 632 грн. 84 коп. та суму судового збору у розмірі 1718 грн. 29 коп.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

В решті позову відмовити.

Повернути товариству з обмеженою відповідальністю "ВЕДМІДЬ 2014" (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Вінокурова, 2, ) з державного бюджету України 356 грн. 33 коп. суму надмірно сплаченого судового збору, про що видати ухвалу господарського суду Дніпропетровської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскаржене протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 21.08.2015 р.

Суддя ОСОБА_3