КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" серпня 2015 р. Справа№ 927/149/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Яковлєва М.Л.

суддів: Ільєнок Т.В.

Тарасенко К.В.

секретар судового засідання - Пугачова А.С.,

за участю представників сторін: згідно протоколу судового засідання від 18.08.2015 року по справі № 927/149/15 (в матеріалах справи)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Насіння Чернігівщини" на рішення господарського суду Чернігівської області від 25.03.2015 року (оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України 30.03.2015 року) по справі № 927/149/15 (суддя - Оленич Т.Г.)

За позовом приватного акціонерного товариства "Насіння Чернігівщини"

до фермерського господарства "Старт-8"

про стягнення 191 233,97 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивачем подано позов про стягнення з відповідача 191 233,97 грн., з яких 60 800,00 грн. боргу, 4 888,37 грн. пені, нарахованої за період з 01.09.2014 року по 20.01.2015 року, 545,60 грн. трьох процентів річних, нарахованих за період з 01.09.2014 року по 20.01.2015 року, та 12 500,00 грн. штрафу.

Рішенням господарського суду Чернігівської області від 25.03.2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з фермерського господарства "Старт-8" на користь приватного акціонерного товариства "Насіння Чернігівщини" 10 800,00 грн. боргу, 1 104,26 грн. пені, 125,16 грн. трьох процентів річних, та 240,61 грн. судового збору. В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням обласного суду, позивач, приватне акціонерне товариство "Насіння Чернігівщини", звернувся з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить рішення в частині відмови скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити повністю.

Апеляційну скаргу скаржник мотивує тим, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи та має місце невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого суду обставинам справи.

Ухвалами Київського апеляційного господарського суду від 08.06.2015 року по справі № 927/149/15 відновлено приватному акціонерному товариству "Насіння Чернігівщини" строк на подання апеляційної скарги та прийнято її до провадження і призначено перегляд рішення на 04.08.2015 року.

03.08.2015 року від приватного акціонерного товариства "Насіння Чернігівщини" надішли додаткові документи.

У зв'язку з перебуванням судді Авдеєва П.В. у відпустці розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 04.08.2015 року здійснено заміну судової колегії та для розгляду апеляційної скарги по справі № 927/149/15 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Яковлєв М.Л., судді Куксов В.В. та Ільєнок Т.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 04.08.2015 року прийнято до свого провадження апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Насіння Чернігівщини" на рішення господарського суду Чернігівської області від 25.03.2015 року (оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України 30.03.2015 року) по справі № 927/149/15 зазначеною колегією.

Фермерським господарством "Старт-8" на підставі ст. 96 ГПК України надано до суду заперечення на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить у задоволенні апеляційної скарги позивача на рішення господарського суду Чернігівської області від 25.03.2015 року у справі № 927/149/15 відмовити повністю, а рішення залишити без змін.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 04.08.2015 року розгляд справи відкладено на 18.08.2015 року.

У зв'язку з перебуванням судді Суліма В.В. у відпустці розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 18.08.2015 року здійснено заміну судової колегії та для розгляду апеляційної скарги по справі № 927/149/15 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Яковлєв М.Л., судді Тарасенко К.В. та Ільєнок Т.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 18.08.2015 року прийнято до свого провадження апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Насіння Чернігівщини" на рішення господарського суду Чернігівської області від 25.03.2015 року (оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України 30.03.2015 року) по справі № 927/149/15 зазначеною колегією.

Представник позивача був присутнім в судових засіданнях та надав свої пояснення, якими підтримав доводи, що викладені в апеляційній скарзі та просив апеляційну скаргу задовольнити, а рішення господарського суду Чернігівської області від 25.03.2015 року скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні, призначеному на 18.08.2015 року, надав свої пояснення та просив рішення господарського суду Чернігівської області від 25.03.2015 року залишити без змін, а апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Насіння Чернігівщини" - без задоволення.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, виступ представників сторін, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення господарського суду Чернігівської області від 25.03.2015 року по справі № 927/149/15 - слід скасувати частково, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 99 ГПК України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Слід зазначити, що відповідно ст. 101 ГПК України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Як вбачається з матеріалів справи, 16.04.2014 року між селянським (фермерським) господарством "Старт" (виробник, відповідач, найменування господарства було змінено з селянського (фермерського) господарства "Старт" на фермерське господарство "Старт-8") та приватним акціонерним товариством "Насіння Чернігівщини" (позивач, контрактант) укладено договір контрактації сільськогосподарської продукції №16/04/14/2 (договір, а.с. 17-19).

Згідно зі ст. 272 ГК України за договором контрактації виробник сільськогосподарської продукції (виробник) зобов'язується передати заготівельному (закупівельному) або переробному підприємству чи організації (контрактанту) вироблену ним продукцію у строки, кількості, асортименті, що передбачені договором, а контрактант зобов'язується сприяти виробникові у виробництві зазначеної продукції, прийняти і оплатити її.

Подібне визначення містить ст. 713 ЦК України. Вона прямо підкреслює, що за відповідним договором виробник повинен насамперед виробити продукцію та передати її заготівельнику (контрактанту). У цьому разі договір контрактації буде поєднувати в собі ознаки договорів підряду, купівлі-продажу та поставки. Якщо продукція вже вироблена, договір контрактації укладається за правилами щодо договорів купівлі-продажу та поставки.

Отже, до договору контрактації застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено договором або законом.

У п. 2.2. договору зазначено, що СФГ "Старт" зобов'язалось виробити насіння гірчиці білої і передати її у власність позивачу, а позивач, в свою чергу, зобов'язується прийняти цю продукцію та оплатити її за встановленими цінами відповідно до умов договору.

Відповідно до п.п. 2.1., 2.4. договору контрактації контрактант надає виробнику наступні матеріальні ресурси, які виробник зобов'язується використати при виробництві товару: насіння гірчиці білої в кількості 0,6 тони за ціною 18000грн. за 1 тону загальною вартістю 10800,00грн. без ПДВ. Контрактант надає виробнику практичну допомогу по технології вирощування гірчиці.

Згідно із п.4.4. договору контрактації виробник сплачує 10800,00грн. без ПДВ до 01 вересня 2014 року за надану гірчицю білу контрактантом.

В п. 3.5. договору контрактації сторони встановили, що товар повинен бути поставлений контрактанту у наступні строки: з 31 липня 2014 року - до 30 вересня 2014 року.

В розділі 5 договору контрактації сторони узгодили умови поставки товару та встановили, що поставка здійснюється на умовах самовивозу зі складу виробника за адресою: 15461, Черн.обл., Семенівський р-н, с. Жадове, вул. Центральна, 33 (п.5.1. договору контрактації). Транспортування товару здійснюється за рахунок контрактанта (п.5.2. договору контрактації). Перехід права власності на товар відбувається в момент відвантаження товару контрактанту та підписання відповідної документації (п.5.3. договору контрактації). Прийом передача товару здійснюється шляхом підписання акту приймання-передачі (п.5.5. договору контрактації).

В розділі 4 договору контрактації сторони узгодили умови щодо ціни товару та порядку розрахунків та встановили, що ціна товару становить 5000грн. за 1 тону без ПДВ (п.4.1. договору). Контрактант проводить оплату товару в національній валюті України в безготівковій формі платіжним дорученням шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок виробника (п.4.2. договору контрактації). Оплата за договором проводиться частково у вигляді попередньої оплати та по факту отримання контрактантом від виробника відповідних партій товару протягом 3-х банківських днів з моменту оформлення акту приймання-передачі товару на умовах вказаних в розділі 3 та за ціною у відповідності до пункту 4.1: - 20 % від суми договору після обстеження посівів; - 30 % від суми договору після визначення біологічного врожаю (п.4.3. договору контрактації).

До зазначено договору сторонами було підписано ряд додаткових угод, а саме: додаткову угоду №1 від 28.04.2014 року (а.с. 20), відповідно до якої сторонами встановлено, що за насіння гірчиці білої у кількості 2,92т, 5,84 % обстеження, ціною за 1 тону в грн. (без ПДВ) - 5000 грн., підлягає сплаті 14 600 грн.; додаткову угоду № 2 від 08.05.2014 року (а.с. 21), відповідно до якої сторонами визначено, що за насіння гірчиці білої у кількості 4,0т, 8,0 % обстеження, ціною за 1 тону в грн. (без ПДВ) - 5000 грн., підлягає сплаті 20 000 грн.; додаткову угоду № 3 від 29.05.2014 року (а.с. 22), відповідно до якої сторонами встановлено, що за насіння гірчиці білої у кількості 3,1т, 6,2 % обстеження, ціною за 1 тону в грн. без ПДВ - 5000 грн., підлягає сплаті 15 400 грн.

Відповідно до п. 6.1. договору контрактації цей договір набирає чинності з 16.04.2014 року і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань.

Позивачем п. 2.1. договору контрактації виконано та передано відповідачу насіння гірчиці білої в кількості 600 кг загальною вартістю 10 800 грн. (а.с. 25).

Крім того, на виконання п. 4.3. договору позивач сплатив відповідачу 50 000 грн. попередньої оплати за насіння гірчиці (а.с. 23-24), що підтверджується копіями платіжних доручень № 93 від 28.04.2014 року на суму 14 600 грн., № 103 від 08.05.2014 року на суму 20 000 грн., № 129 від 29.05.2014 року на суму 15 400 грн.

Відповідно до п. 3.5. договору контрактації відповідач зобов'язувався поставити позивачу товар - насіння гірчиці білої - в термін з 31.07.2014 року до 30.09.2014 року.

Однак, відповідачем в порушення умов договору контрактації у встановлені строки товар не переданий, у зв'язку з чим, приватним акціонерним товариством "Насіння Чернігівщини" подано позов про стягнення з відповідача 191 233,97 грн., з яких 60 800,00 грн. боргу, 4 888,37 грн. пені, нарахованої за період з 01.09.2014 року по 20.01.2015 року, 545,60 грн. трьох процентів річних, нарахованих за період з 01.09.2014 року по 20.01.2015 року, та 12 500,00 грн. штрафу.

Задовольняючи позов частково суд першої інстанції виходив з наступного.

По-перше, позивач зобов'язувався сплатити відповідачу попередню оплату в два етапи: 20% від суми договору після обстеження посівів; 30% від суми договору - після визначення біологічного врожаю.

Однак, позивачем сплачено попередню оплату в сумі 50 000 грн., що складає лише 20 %, а доказів сплати попередньої оплати в розмірі 30 % від суми договору після визначення біологічного врожаю позивач суду не надав.

Отже, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивач не виконав належним чином свої зобов'язання в частині здійснення попередньої оплати та фактично відмовився в односторонньому порядку від договору, не довівши про свою відмову відповідачу.

По-друге, згідно з умовами договору відповідач, як виробник за договором контрактації, зобов'язувався поставити позивачу товар в строк з 31.07.2014 року до 30.09.2014 року.

Згідно пунктам 5.1., 5.2., 5.3. договору контрактації, поставка здійснюється на умовах самовивозу зі складу виробника за адресою: 15461, Чернігівська область, Семенівський район, с. Жадове, вул. Центральна, 33. Транспортування товару здійснюється за рахунок контрактанта. Перехід права власності на товар відбувається в момент відвантаження товару контрактанту та підписання відповідної документації.

Отже, позивач, як контрактант, повинен був надати до складу виробника за вказаною у договорі адресою автотранспорт під завантаження товару.

Однак, доказів зазначеного до суду не надано.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до висновку, що у позивача не виникло право вимагати повернення попередньої оплати на підставі ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України, в зв'язку з чим позовні вимоги про стягнення з відповідача 50 000 грн. є необґрунтованими та безпідставними і позов в цій частині задоволенню не підлягає.

Однак, з зазначеним колегія суддів погодитись не може, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Пункт 1 частини 2 статті11 ЦК України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 7 ст. 179 ГК України передбачено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Проте, на думку колегії суддів, суд першої інстанції прийшов до хибного висновку, про те що контрактант (позивач) в односторонньому порядку відмовився від виконання умов договору, що не відповідає дійсності. Оскільки станом на 10.07.2014 року площі гірчиці, які знаходились в с. Жадове Семенівського району були перепахані, що підтверджується актом від 10.07.2014 року (а.с. 119).

Тобто виробник в односторонньому порядку знищив посіви гірчиці, фактично використавши його як біодобриво, що підтверджується актами обстеження полів від 15.05.2014 року та від 12.06.2014 року (а.с. 117-118).

Однак, суд першої інстанції залишив даний факт поза увагою.

Крім того, у додатках № 1, 2, 3 до договору, було зазначено передоплату в об'ємах 10.02 тони і на даних документах стоїть підпис керівника та печатка ФГ «Старт-8», тобто дана господарська операція підтверджена залежним чином оформленими первинними документами (а.с. 20-22).

Наявність зобов'язання у відповідача щодо проведення платежів за отриманий товар випливає зі змісту частини 1 статті 692 Цивільного кодексу України, якою регламентовано, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актом цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до ст. 526 ЦК України та п. 1 ст. 193 ГК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону та договору. Згідно зі ст. 525 ЦК України та п. 7 ст. 193 ГК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

Як було зазначено вище, позивач зобов'язувався сплатити відповідачу попередню оплату в два етапи: 20% від суми договору після обстеження посівів; 30% від суми договору - після визначення біологічного врожаю.

Позивачем сплачено попередню оплату в сумі 50 000 грн., що складає лише 20 %.

Згідно з умовами договору відповідач, як виробник за договором контрактації, зобов'язувався поставити позивачу товар в строк з 31.07.2014 року до 30.09.2014 року.

Частиною другою статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор мас право вимагати його виконання в будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. ФГ «Старт-8» вимога відносно оплати насіння гірчиці була пред'явлена листом № 119 від 29.08.2014 року (а.с. 26-27).

Поставка товару в обумовлені договором строки, а також і за вимогою позивача відповідачем не здійснено.

Відповідно до ч.2 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Та як вбачається з пунктів 5.1., 5.2., 5.3. договору контрактації, поставка здійснюється на умовах самовивозу зі складу виробника за адресою: 15461, Чернігівська область, Семенівський район, с. Жадове, вул. Центральна, 33, що транспортування товару здійснюється за рахунок контрактанта. Перехід права власності на товар відбувається в момент відвантаження товару контрактанту та підписання відповідної документації.

Однак, відповідач не повідомив позивача стосовно дати та часу для здійснення самовивозу зі складу виробника товару. До того ж, представник відповідача заявив, що гірчиця за договором зовсім не була висієна.

При таких даних, у позивача виникло право вимагати повернення попередньої оплати на підставі ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України, в зв'язку з чим позовні вимоги про стягнення з відповідача 50 000 грн. є обґрунтованими та позов в цій частині підлягає задоволенню.

Що стосується стягнення 10 800 грн. за насіння гірчиці білої в кількості 600 кг., то в даній частині позов також підлягає задоволенню, оскільки відповідно до п. 4.4. договору контрактації відповідач зобов'язувався сплатити в строк до 01.09.2014 року вартість отриманого від позивача насіння гірчиці білої в сумі 10 800 грн.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 4 888,37 грн. пені за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання та 545,60 грн. трьох процентів річних.

В п. 7.2. договору контрактації сторонами узгоджено, що у разі невиконання будь-якою стороною зобов'язань за цим договором, сторона, що не виконала умови договору, сплачує іншій стороні пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від загальної суми заборгованості за кожен день прострочки не поставленої в строк продукції або не здійсненої оплати.

За змістом ст. 611 Цивільного кодексу України порушення боржником взятих на себе зобов'язань призводить до настання певних правових наслідків, зокрема: сплата неустойки.

Згідно із ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ч. 3 вказаної статті пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на наявність прострочення виконання відповідачем грошового зобов'язання, апеляційний суд здійснивши перевірку розрахунку пені та 3 % річних, приходить до висновку щодо стягнення 4 888,37 грн. пені за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання та 545,60 грн. трьох процентів річних.

Також позивач просить стягнути з відповідача 125 000 грн. штрафу.

В п. 7.1 договору передбачено, що за порушення умов договору, відмови поставки або прийняття товару винна сторона сплачує штраф у розмірі 50 % вартості контракту.

В силу ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Згідно зі ст.611 Цивільного кодексу України сплата неустойки, в тому числі штрафу, є правовим наслідком порушенням зобов'язання.

Оскільки, матеріалами справи підтверджується факт неналежного виконання відповідачем зобов'язання за договором контрактації в частині поставки товару, то колегія судів приходить до висновку про наявність правових підстав для застосування до відповідача правових наслідків у вигляді сплати штрафу у сумі 125 000,00 грн. за не поставку товару.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного суду України від 27.04.2012 року № 06/5026/1052/2011, 30.05.20011 року № 42/252, від 09.04.2012 року № 20/246-08 та постанові Вищого господарського суду України від 12.06.2012 року № 06/5026/1052/2011.

За правилами ст. 4-7 ГПК України, судове рішення приймається колегіально за результатами обговорення усіх обставин справи.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень та подати до суду відповідні докази.

Як встановлено ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 року "Про судове рішення" рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 103 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати рішення повністю або частково і прийняти нове рішення.

У відповідності до пунктів 1, 2, 3 частини 1 статті 104 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи.

З огляду на вищенаведене, апеляційний господарський суд вважає, що зазначеним вище обставинам господарський суд не надав належної оцінки, що призвело до прийняття частково невірного рішення. Зокрема, рішення господарського суду Чернігівської області від 25.03.2015 року прийнято у зв'язку з неправильним застосуванням норм матеріального права, і є таким що не відповідає нормам закону.

Таким чином, апеляційна скарга приватного акціонерного товариства "Насіння Чернігівщини" підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення суду слід скасувати в частині відмови у задоволенні позову та прийняти в цій частині нове, яким позов задовольнити повністю.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, зважаючи на скасування апеляційним господарським судом рішення господарського суду та задоволення апеляційної скарги позивача, колегія суддів вважає за необхідне провести перерозподіл судових витрат.

З огляду на вищезазначене, керуючись ст. ст. 4-7, 33, 43, 49, 99, 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Насіння Чернігівщини" на рішення господарського суду Чернігівської області від 25.03.2015 року (оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України 30.03.2015 року) по справі № 927/149/15 задовольнити.

2. Рішення господарського суду Чернігівської області від 25.03.2015 року у справі № 927/149/15 скасувати в частині відмови у задоволенні позову та прийняти в цій частині нове, яким позов задовольнити повністю.

3. Стягнути з фермерського господарства "Старт-8", Чернігівська область, Семенівський район, с. Жадове (ідентифікаційний код 31429582, відомості про банківські рахунки відсутні) на користь приватного акціонерного товариства "Насіння Чернігівщини", м. Чернігів, вул. Любченко, 3 (ідентифікаційний код 00721509, п/р 5 в ПАТ "Полікомбанк", МФО 353100) 50 000 (п'ятдесят тисяч) грн. 00 коп. попередньої оплати, 10 800 (десять тисяч вісімсот) грн. 00 коп. боргу за товар, 4 888 (чотири тисячі вісімсот вісімдесят вісім) грн. 37 коп. пені, 545 (п'ятко сорок п'ять) грн. 60 коп. трьох процентів річних, 125 000 (сто двадцять п'ять тисяч) грн. 00 коп. штрафу та 3 824 (три тисячі вісімсот двадцять чотири) грн. 68 коп. судового збору.

4. Стягнути з фермерського господарства "Старт-8", Чернігівська область, Семенівський район, с. Жадове (ідентифікаційний код 31429582, відомості про банківські рахунки відсутні) на користь приватного акціонерного товариства "Насіння Чернігівщини", м. Чернігів, вул. Любченко, 3 (ідентифікаційний код 00721509, п/р 5 в ПАТ "Полікомбанк", МФО 353100) 1792 (одна тисяча сімсот дев'яносто дві) грн. 04 коп. судового збору за перегляд рішення в апеляційному порядку.

5. Видачу наказів на виконання постанови доручити господарському суду Чернігівської області.

6. Матеріали справи № 927/149/15 повернути до господарського суду Чернігівської області.

Постанову Київського апеляційного господарського суду може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у порядку, передбаченому ст. 107 ГПК України.

Постанова Київського апеляційного господарського суду за наслідками перегляду відповідно до ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий суддя М.Л. Яковлєв

Судді Т.В. Ільєнок

К.В. Тарасенко