ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" серпня 2015 р. Справа № 911/2863/15

за позовом Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» в особі Філії Газопромислове управління «Шебелинкагазвидобування», м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Карпатнадраінвест», м. Миронівка

про стягнення 523183,63 грн.

Суддя Щоткін О.В.

за участю представників сторін:

позивач ОСОБА_1 предст. дов. №2-74д від 25.12.2014 ;

відповідач не зявився.

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Київської області надійшла позовна Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» в особі Філії Газопромислове управління «Шебелинкагазвидобування» (позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Карпатнадраінвест» (відповідач) про стягнення 523183,63 грн. заборгованості за послуги з видобутку, збору, підготовки та транспортуванню вуглеводневої продукції № СДВ-5/12 від 19.12.2012р.

Ухвалою господарського суду Київської області у справі №911/2863/15 було порушено провадження та призначено до розгляду на 17.08.2015р.

17.08.2015р. позивачем були подані до суду докази часткової оплати відповідачем суми боргу в розмірі 295736,06 грн., які залучені до матеріалів справи.

Відповідач в судове засідання 17.08.2015 року не забезпечив явку свого повноважного представника, хоча про дату, час і місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення № 70 від 15.06.2015р., обґрунтованого клопотання про відкладення до суду не надіслав.

Відповідач не скористався правом, наданим ст. 59 Господарського процесуального кодексу України, та відзив на позовну заяву не надав.

У випадку незявлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Аналогічна правова позиція викладена в п. 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду від 26.12.2011 року №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції».

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, в разі, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ч. 1 статті 85 ГПК України, прийняте рішення оголошується господарським судом у судовому засіданні після закінчення розгляду справи.

Враховуючи достатність в матеріалах справи доказів для повного, всебічного та обєктивного розгляду спору по суті, в судовому засіданні 17.08.2015 року було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд, -

встановив:

19 грудня 2012 року між Дочірньою компанією «Укргазвидобування» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України (виконавець), правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укргазвидобування» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Карпатнадраінвсст» (замовник) укладено договір №СДВ-5/12 про надання послуг з видобутку, збору, підготовки та транспортування вуглеводневої продукції (Договір).

Договір, згідно з п.8.1 цього Договору, в редакції викладеній Додатковою угодою №4 від 31.12.2014р., діє до 31.12.2015р.

Відповідно до умов Договору (в редакції Додаткової угоди №1 від 01.03.2013р.) позивач надає відповідачу на свердловинах №№4, 14 Скворцівського НГКР та №№10, 22?Юліївського НГКР послуги по видобутку, збору, підготовці, обліку та транспортуванню вуглеводневої сировини (природного газу, газового конденсату та нафти) замовника, а також послуги по подачі інгібітору гідратоутворення (метанолу) та/або парафіновідкладення на гирло свердловин та установку низькотемпературної сепарації, де проходить підготовка газу замовника, а замовник зобовязується прийняти вказані послуги і оплатити їх на умовах, передбачених цим Договором.

Як свідчать матеріали справи, позивач на виконання умов договору, в травні 2015 року надав відповідачеві наступні послуги:

- з видобутку, збору, підготовки та транспортування природного газу, наданих виконавцем у травні 2015 року склала 545 885,25 грн.

- з видобутку, збору, підготовки та транспортування газового конденсату, наданих виконавцем у травні 2015 року склала 75 873,50 грн.

- по подачі інгібітору гідратоутворення (метанолу) для підготовки газу, наданих виконавцем у травні 2015 року склала 134238,93 грн.

Виконання вищезазначених послуг підтверджується актами приймання-передачі наданих послуг від 31.05.2015р., підписаними та скріпленими печатками сторін.

При цьому, як зазначає позивач, відповідачем зобовязання за Договором щодо своєчасної оплати вартості отриманих послуг виконуються із порушенням строків встановлених названим Договором.

Відповідно до п.5.2 Договору (з урахуванням змін та доповнень), замовник зобовязується щомісячно, до 15-го числа поточного місяця, провести попередню оплату на підставі рахунку-фактури наданого виконавцем в розмірі 25 відсотків (100% відповідно до первинної редакції Договору) від вартості фактично наданих послуг, за попередній місяць. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться замовником до 15- го числа місяця наступного за звітним на підставі Актів приймання-передачі наданих послуг та рахунку-фактури наданого виконавцем з урахуванням перерахованої попередньої оплати Переплата за звітний місяць враховується при розрахунках за наступний місяць.

За умовами Договору, виконавцем надані замовнику рахунки-фактури для оплати отриманих послуг згідно з актами приймання-передачі наданих послуг, з урахуванням внесених авансових платежів (копії в матеріалах справи).

Відповідно до п.1.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. №14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань», якщо у договорі виконання грошового зобовязання визначається до настання певного терміну, наприклад, до 1 серпня 2014 року (частина друга статті 252 ЦК України), то останнім днем виконання такого зобовязання вважається день, що передує цьому терміну (в даному прикладі - 31 липня 2014 року).

Відтак, з урахуванням умов Договору № СДВ-5/12, постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. №14 та ч.5 ст. 254 ЦК України, останнім днем виконання грошового зобовязання за отримані у травні 2015 року послуги є 15.06.2015р.

Як свідчать матеріали справи, станом на день подачі позову, за відповідачем утворилась заборгованість в розмірі 509 980,04 грн., про стягнення якої і звернувся позивач до суду.

Однак, 17.08.2015 року позивачем через канцелярію суду (вх. номер 18999/15) були подані пояснення, з яких вбачається, що станом на 14.08.2015р. відповідачем здійснено часткову оплату в розмірі 295 736,06 грн., у звязку з чим несплаченою залишилась заборгованість в розмірі 214 243,98 грн. В якості доказів часткової оплати, позивачем надані виписки з розрахункового рахунку позивача про надходження вищезазначених коштів, зокрема, 10.07.2015р. в розмірі 290 736,06 грн. та 30.07.2015р. в розмірі 5 000,00 грн.

Господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Аналогічна позиція викладена в п. 4.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції».

Припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

У звязку з тим, що заборгованість в розмірі 295736,06 грн. за надані послуги відповідачем була погашена після порушення провадження, суд припиняє провадження у справі в частині стягнення з відповідача 295736,06 грн. основного боргу на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем за Договором про надання послуг № СДВ-5/12 на момент винесення рішення становить 214243,98 грн.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зазначена норма кореспондується з приписами статті 193 Господарського кодексу України.

Частиною 1 ст. 903 ЦК України встановлено, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Приписами частини першої статті 530 ЦК України передбачено, що, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

В ході розгляду справи позивачем належними та допустимими доказами доведено, що за відповідачем існує заборгованість у розмірі 214243,98 грн., у свою чергу, відповідачем доказів, які б спростовували факт наявності вказаної заборгованості до суду не подано, у звязку з чим, суд прийшов до висновку, що вимога про стягнення з відповідача 214 243, 98 грн. заборгованості за надані послуги з видобутку, збору, підготовки та транспортування природного газу, газового конденсату, по подачі інгібітору гідратоутворення (метанолу) для підготовки газу, наданих виконавцем у травні 2015 року підлягає задоволенню.

Також, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 12574,85 грн. пені за несвоєчасну оплату отриманої активної електроенергії.

Відповідно до п.7.2 Договору за порушення строків оплати послуг, замовник виплачує виконавцю за кожний день прострочення пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період за який сплачується пеня.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 6 ст. 231 Господарського кодексу України встановлено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язань припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Статтею 3 вказаного закону встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Відповідно до розрахунку наданого позивачем, нарахування пені ним було здійснено наступним чином:

- за природний газ (на суму боргу 410 736,06 грн.) з 16.05.2015р. по 30.06.2015р. нараховано 10 127,74 грн. пені;

- за газовий конденсат (на суму боргу 75873,50 грн.) з 16.05.2015р. по 30.06.2015р. нараховано 1870,85 грн. пені;

- за послуги по подачі інгібітору гідратоутворення (на суму боргу 23370,48 грн.) з 16.05.2015р. по 30.06.2015р. нараховано 576,26 грн. пені. Загалом 12574, 85 грн.

Судом було здійснено перевірку правильності нарахування пені, з урахуванням умов договору та норм чинного законодавства та встановлено, що позивач здійснював розрахунок від кожного акта окремо, застосовуючи подвійну ставку НБУ та враховуючи встановлений п. 5.2 Договору термін оплати, а тому наданий позивачем розрахунок є арифметично вірним, відповідає обставинам справи, а тому заявлена до стягнення пеня в розмірі 12 574,85 грн. підлягає задоволенню в повному обсязі.

Крім того, ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції на весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Користуючись наданим законом правом кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням процентів річних, відповідачу, нараховані 3% річних у сумі 628,74грн. за період з 16.06.2015р. по 30.06.2015р. (від кожного акта окремо).

Зазначений розрахунок також є арифметично вірним, а тому суд задовольняє вимогу про стягнення 628, 74 грн. 3% річних.

Враховуючи викладене, господарський суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково та з відповідача підлягає до стягнення 214 243,98 грн. основного боргу, 12574,85 грн. пені, 628,74 грн. 3% річних. В частині стягнення з відповідача 295 736,06 грн. основного боргу суд припиняє провадження.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, судом покладаються на відповідача.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. В частині стягнення з відповідача 295 736,06 грн. основного боргу провадження у справі припинити.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Карпатнадраінвест» (08800, Київська обл., Миронівський район, м. Миронівка, вул. Леніна, 48; ) на користь Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» в особі Філії Газопромислове управління «Шебелинкагазвидобування» (64250, Харківська обл., Балаклійський р-н, смт Червоний Донець, вул. Жовтнева, 9, ) 214 243 (двісті чотирнадцять тисяч двісті сорок три) грн. 98 коп. основного боргу, 12 574 (дванадцять тисяч пятсот сімдесят чотири) грн. 85 коп. пені, 628 (шістсот двадцять вісім) грн. 74 коп. 3% річних та 10463 (десять тисяч чотириста шістдесят три) грн. 67 коп. судового збору.

4. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Дата підписання повного тексту рішення: 19.08.2015р.

Суддя О.В. Щоткін