ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2015 року Справа № 915/1157/15

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складi головуючого суддi ОСОБА_1,

за участю:

секретаря судового засідання Долгової А.О.,

представника позивача: ОСОБА_2 - дов. №8677/юр від 25.12.2014,

представника відповідача: не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Обласного комунального підприємства «Миколаївоблтеплоенерго»

(54034, м.Миколаїв, вул.Миколаївська, 5-а),

до відповідача: Фізичної особи підприємця ОСОБА_3

(54036, м.Миколаїв, вул.Поштова, 78)

про: стягнення 7909,87 грн., -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 заборгованість за договором про постачання теплової енергії №5431.01 від 15.12.2008 у сумі 5251,02 грн., 65,62 грн. - 3% річних та 328,08 грн. пені.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що в порушення приписів чинного законодавства та умов договору №5431.01 від 01.01.2013, відповідач не розрахувався за надані послуги з постачання теплової енергії за період з 24.10.2014 по 12.04.2015. Станом на день подання позову заборгованість відповідачем не погашена та становить 5785,18 грн.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, відзив на позовну заяву не надав, причин неявки не повідомив. Про час та місце розгляду справи відповідач був належним чином повідомлений ухвалою суду від 03.07.2015, яка повернута поштовою установою до суду з відміткою «за закінченням строку зберігання».

Як вбачається з поданого суду Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, станом на 24.06.2015 місцезнаходженням відповідача є м.Миколаїв, вул.Поштова, 78. Тобто, ухвала суду направлялись на правильну адресу відповідача.

Відповідно до п.3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» №18 від 26.12.2011, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи належне повідомлення відповідача про судовий розгляд справи, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача.

У судовому засіданні 17.08.2015 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

При прийнятті рішення судом взято до уваги наступне.

01.01.2013 між сторонами укладений договір №5431.01 про постачання теплової енергії, згідно якого постачальник (позивач у справі) зобовязується відпускати споживачеві (відповідач у справі) за плату теплову енергію для обєктів, перерахованих в Додатку 1 до договору. Строк договору сторони визначили з 01.01.2013 по 01.01.2018.

Позивачем умови договору виконувались належним чином.

Підключення споживача до опалення з 15.10.2014 підтверджено нарядом №2210 від 20.10.2014, а відключення з 04.03.2015 підтверджено нарядом №5385 від 12.04.2015 (а.с.8,9).

Відповідно до п.2.6 Договору, витрати тепла визначаються по показникам приладу обліку. Споживач має відзвітовувати за спожиту теплову енергію по показниках приладів обліку відомістю встановленого зразка з 25 по 30 число поточного місяця.

Пунктами 1.4.1, 1.6 Договору сторони передбачили, що при наявності приладів обліку розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються згідно тарифу за 1 Гкал, з оплатою протягом опалювального сезону. Розрахунки за послуги теплопостачання здійснюються за тарифами, затвердженими у встановленому законом порядку. При зміні тарифів на послуги теплопостачання, нові тарифи обовязкові для сторін з моменту їх введення.

Згідно п.п.1.7, 1.8 Договору усі розрахунки до даному договору здійснюються щомісячно протягом опалювального періоду, або року шляхом перерахування авансових платежів на поточний місяць, на підставі наданих рахунків на передплату до 05. числа поточного місяця. Остаточний розрахунок здійснюється відповідно до рахунку-фактури до 20 числа місяця наступного за звітним.

Згідно розрахунку позивача та відомостей споживання теплової енергії, що надавались споживачем (а.с.12-18) за період з жовтня 2014 року по квітень 2015 року позивач відпустив відповідачу теплової енергії на загальну суму 5785,18 грн.

Відповідні рахунки-фактури за постачання теплової енергії направлені відповідачу рекомендованою кореспонденцією, що підтверджується відповідними реєстрами поштових відправлень (а.с.32-45).

Згідно ст.526 Цивільного кодексу України та ст.193 Господарського кодексу України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного та Господарського кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно приписів ст.ст.901, 903 Цивільного кодексу України, за договором послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобовязаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач в порушення умов договору та приписів чинного законодавства, у визначені договором терміни, за спожиту теплову енергію не розрахувався, наявність заборгованості у сумі 5785,18 грн. не спростував та не надав суду доказів погашення боргу перед позивачем.

За таких обставин, позовні вимоги в частині стягнення 5785,18 грн. основного боргу підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

На підставі ч.2 ст.625 ЦК України позивач просить стягнути з відповідача 3% річних за період з 20.11.2014 по 07.06.2015 у сумі 50,37 грн. та збитки від інфляції за період з 01.12.2014 по 30.04.2015 у сумі 1173,98 грн.

Пунктом 5.1 договору №5431.01 від 01.01.2013 сторони передбачили обовязок відповідача сплатити позивачу в разі несвоєчасної оплати послуг суму заборгованості з урахуванням за весь час прострочення виконання грошових зобовязань, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу.

На підставі п.5.1 договору №5431.01 від 01.01.2013 та у відповідності до вимог Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» №543/96-ВР від 22.11.1996 (із змінами та доповненнями), позивачем нарахована пеня за період з 20.11.2014 по 07.06.2015 у сумі 900,34 грн.

Перевіривши розрахунки, надані позивачем, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 3% річних, збитків від інфляції та пені обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до приписів ст.49 ГПК України, сплачений позивачем судовий збір підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 78, 82, 821, 84, 85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, 54056, м.Миколаїв, вул.Поштова, 78 (відомості про банківські реквізити відсутні, ідент.номер НОМЕР_1) на користь Обласного комунального підприємства «Миколаївоблтеплоенерго», 54034, м.Миколаїв, вул.Миколаївська, 5а (п/р 10 в ВАТ «Державний ощадний банк України», МФО 326461, ) 5785,18 грн. основного боргу, 50,37 грн. - 3% річних, 900,32 грн. пені, 1173,98 грн. збитків від інфляції та 1827,0 грн. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду, у відповідності зі ст.85 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом

Згідно ст.ст.91, 93 Господарського процесуального кодексу України, сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили.

Апеляційна скарга подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Суддя М.В.Мавродієва

Рішення оформлено у відповідності до ст.84 ГПК України

та підписано суддею 19 серпня 2015 року.