УХВАЛА

21.08.2015Справа № 910/19276/14

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Интер Сталь ЛТД"

про зміну способу і порядку виконання рішення господарського суду м. Києва від 22.04.15 р. у справі №910/19276/14

За позовом Заступника війського прокурора Центрального регіону України в інтересах держави в особі державного концерну "Укроборонпром", Державного підприємства "Київський бронетанковий завод"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Интер Сталь Лтд"

про визнання недійсним договору та стягнення 12 295 700,69 грн.

Судді: Селівон А.М. (головуючий)

Демидов В.О.

Полякова К.В.

Представники сторін:

Від позивача 1: Костецький М.Ю.- представник, дов. № Д-1607/2015 від 21.07.15 р.

Від позивача 2: Костяний О.Ю. - представник дов. № 057/2068 від 05.08.15 р.

Від відповідача (заявника): Волохач В.І. - представник, дов. № 27/11-1 від 27.11.14 р.

Від прокуратури: Пантюхов В.І. - службове посвідчення № 032439 від 11.03.15 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Заступник військового прокурора Центрального регіону України в інтересах держави в особі Державного концерну "Укроборонпром" та Державного підприємства "Київський бронетанковий завод" звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Интер Сталь Лтд", в якому просить суд визнати недійсним договір поставки № 057/106 від 13.06.2014р. укладений між Державним підприємством "Київський бронетанковий завод" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Интер Сталь Лтд"; зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Интер Сталь Лтд" повернути Державного підприємства "Київський бронетанковий завод" 8 778 680,69 грн. в порядку реституції та зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Интер Сталь Лтд" повернути Державному підприємству "Київський бронетанковий завод" 3 517 020,00 грн., як безпідставно набуте майно (кошти).

Рішенням господарського суду м. Києва від 22.04.2015 позов Заступника військового прокурора Центрального регіону України в інтересах держави в особі Державного концерну "Укроборонпром" та Державного підприємства "Київський бронетанковий завод" задоволено, зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Интер Сталь Лтд" повернути Державному підприємству "Київський бронетанковий завод" грошові кошти у розмірі 5 031 254,31 (п'ять мільйонів тридцять одна тисяча двісті п'ятдесят чотири грн. 31 коп.) грн..

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 18.05.2015 апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Интер Сталь Лтд" на рішення господарського суду міста Києва від 22.04.2015 року по справі № 910/19276/14 та додані до неї документи не прийнятті до розгляду та повернуті скаржнику.

04.06.2015 на виконання рішення господарського суду міста Києва від 22.04.2015 у справі № 910/19276/14 видано відповідний наказ.

12.08.2015 через відділ діловодства господарського суду м. Києва від боржника надійшла заява № 07/08 від 07.08.2015 про зміну способу і порядку виконання рішення господарського суду м. Києва від 22.04.2015 по справі №910/19276/14, в якій боржник просить суд змінити спосіб та порядок виконання рішення суду з «повернення грошові кошти у розмірі 5031254,21 грн.» на «передачу ТОВ «Инстер Сталь ЛТД» майна у власність ДП «КБТЗ» в межах суми 3 820 420,71 грн. та здійснити дану передачу згідно з переліком і в порядку, визначеному в заяві, а також зарахуванням заборгованостей між ДП «КБТЗ» і ТОВ «Интер Сталь ЛТД» в сумі 102 799,20 грн., які виникли згідно рішення господарського суду міста Києва від 22.04.15 р. у справі № 91/19276/14 та договору № 057/318 від 18.12.15 р.» тощо.

За резолюцією заступника Голови господарського суду м. Києва від 12.08.2015 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Интер Сталь ЛТД" про зміну способу і порядку виконання рішення господарського суду м. Києва від 22.04.15 р. по справі № 910/19276/14 передано для розгляду колегії суддів у складі: судді Селівон А.М. (головуючий), Гулевець О.В., Демидов В.О..

Відповідно до Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.08.2015 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Интер Сталь ЛТД" про зміну способу і порядку виконання рішення господарського суду м. Києва по справі №910/19276/14 передано для розгляду колегії суддів у складі: судді Селівон А.М. (головуючий), Демидов В.О., Полякова К.В. у зв'язку із припиненням повноважень судді Гулевець О.В. щодо здійснення нею правосуддя.

Ухвалою господарського суду міст Києва від 18.08.15 р. у справі № 910/19276/14 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Интер Сталь ЛТД" про зміну способу і порядку виконання рішення господарського суду м. Києва по справі №910/19276/14 прийнято до провадження визначеною колегією суддів та призначено до розгляду на 21.08.15 р..

В судове засідання 21.08.15 р. з'явились прокурор та уповноважені представники сторін.

Представник боржника (заявника) в судовому засіданні 21.08.15 р. підтримав заяву про зміну способу і порядку виконання рішення та просив суд її задовольнити.

Від прокурора та позивачів 1 та 2 заяв та клопотань процесуального характеру на час проведення судового засідання 21.08.15 р. до суду не надходило.

Розглянувши в судовому засіданні подану заяву про зміну способу та порядку виконання судового рішення суд зазначає, що гідно зі ст. 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Згідно пункту 7.1.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" від 17.10. 2012 р. № 9 (далі - Постанова № 9) під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими; наприклад, зміна способу виконання рішення можлива шляхом відозмінення зазначеної у рішенні форми (грошової чи майнової) виконання, тобто за відсутності у боржника присудженого позивачеві майна в натурі або грошових коштів, достатніх для покриття заборгованості .

Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення суд не може змінювати останнє по суті. Статтею 121 ГПК не передбачено подання і розгляд заяв про встановлення способу та/або порядку виконання рішення. Такі спосіб і порядок визначаються державним виконавцем на підставі Закону України "Про виконавче провадження" та виходячи зі змісту резолютивної частини рішення господарського суду.

Відповідно до п. 7.2 Постанови № 9 підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Таким чином, необхідною умовою для зміни способу та порядку виконання рішення суду є наявність обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Як встановлено судом за матеріалами справи, у наданій суду заяві № 07/08 від 07.08.15р. заявник просить змінити спосіб та порядок виконання рішення Господарського суду міста Києва у справі № 910/19276/14, передавши у власність ДП «КБТЗ» майно в межах суми 3 820 420,71 грн. та здійснити дану передачу згідно з переліком і в порядку, визначеному в заяві, а також шляхом зарахування заборгованостей між ДП «КБТЗ» і ТОВ «Интер Сталь ЛТД» в сумі 102 799,20 грн. за договором № 057/318 від 18.12.15 р..

При цьому заявник зазначає в заяві про часткове виконання ним рішення господарського суду міста Києва від 22.04.15 р. у справі № 910/19276/14 шляхом передачі ДП «КБТЗ» майна на загальну суму 1 108 034,40 грн., що підтверджується копією видаткової накладної № 10 від 22.04.15 р. на вказану суму, згідно якої 28.04.15 р. відповідно до договору від 13.06.14 р. № 057/106, який був підставою позову у даній справі, здійснено передачу майна на загальну суму 1 108 034,40 грн. представнику ДП «КБТЗ», який діяв на підставі довіреності № 392 від 28.04.15 р..

Неможливість подальшого виконання рішення суду боржник пояснює відсутністю коштів на рахунках ТОВ «Інтер Сталь ЛТД», на підтвердження чого останнім надано довідку ПАТ КБ «Приватбанк» № 08.7.0.0/010 від 05.08.15 р., згідно якої станом на 05.08.15 р. залишок грошових коштів на рахунку ТОВ «Интер Сталь ЛТД» № 1821 становить 0,00 грн.

Також боржник зазначає про укладення між ДП «КБТЗ» та ТОВ «Интер Сталь ЛТД» договору поставки № 057/318 від 18.12.14 р., на виконання умов якого боржником з накладною № 3 від 10.04.15 р. було поставлено ДП «КБТЗ» товар на загальну суму 102 799,20 грн., і який покупцем оплачений не був, у зв'язку з чим утворилась заборгованість за вказаним договором у визначній сумі 102 799,20 грн., зарахуванням якої між сторонами боржник також просить змінити порядок та спосіб виконання рішення у справі № 910/19276/14.

Відповідно до п. 7.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Наприклад, зміна способу виконання рішення можлива шляхом видозмінення зазначеної у рішенні форми (грошової чи майнової) виконання, тобто за відсутності у боржника присудженого позивачеві майна в натурі або грошових коштів, достатніх для покриття заборгованості.

Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Суд зазначає, що боржник не навів достатніх обставин, які б ускладнювали виконання рішення або робили б його неможливим у спосіб, встановлений у ньому, не навів виняткових підстав для зміни способу та порядку виконання рішення суду. Крім того, заявник не зазначає існування виняткового випадку, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення. Зокрема, боржником не надано суду доказів відсутності майна або відсутності грошових коштів на інших банківських рахунках окрім зазначеного в заяві рахунку в ПАТ КБ «Приватбанк», на які можливо здійснити звернення стягнення, за умови наявності у ТОВ «Интер Сталь ЛТД» можливості мати такі рахунки, а також не надано жодних доказів на підтвердження фінансового стану товариства станом на час розгляду даної заяви про зміну способу і порядку виконання рішення у справі № 910/19276/14.

Одночасно, в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують наявність у боржника права власності на майно, яке пропонується до передачі стягувачу, на момент звернення до суду із розглядуваною заявою (зокрема, докази того, що на теперішній час майно не відчужене, не арештоване тощо).

За таких обставин, при розгляді заяви, поданої позивачем до суду в межах ст.121 Господарського процесуального кодексу України, суд позбавлений можливості встановити наявність або відсутність заборон відносно цього майна, що може призвести до порушення охоронюваних законом прав інших невстановлених осіб на це майно.

Стосовно зарахування зустрічних вимог заявою від 07.08.15., на яку посилається заявник, суд зазначає, що зарахування є окремим способом припинення правовідношення (ст. ст. 603, 604, 605 ЦК України).

Відповідно до ст. 601 ЦК України зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Згідно з ч. ч. 3, 4 ст. 203 ГК України господарське зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони. Господарське зобов'язання може бути припинено зарахуванням страхового зобов'язання, якщо інше не випливає з закону або змісту основного чи страхового зобов'язання.

Таким чином, за змістом статей 203 ГК України, 601 ЦК України зарахування являє собою спосіб припинення зобов'язання і можливе за наявності умов зустрічності та однорідності вимог, настання строків виконання зобов'язання, а також відсутності спору відносно характеру зобов'язання, його змісту, умов виконання тощо.

Умовою, за наявності якої можливе припинення зобов'язання зарахуванням, є прозорість вимог, тобто коли між сторонами немає спору відносно характеру зобов'язання, його змісту, умов виконання тощо.

При цьому питання виконання зобов'язань сторонами за договором № 057/318 від 18.12.14 р. не входило до предмету доказування в межах даної справи № 910/19276/14 та потребує окремого дослідження з метою встановлення відсутності протиставлення та заперечення вимозі про зарахування відносно характеру, терміну, розміру виконання тощо.

З огляду на вищезазначене, враховуючи, що заявник не обґрунтував належними та допустимими доказами в силу ст.ст. 33, 34, 121 Господарського процесуального кодексу України існування обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, а також необхідності вжиття господарським судом нових заходів для реалізації рішення та неможливості його виконання у порядку і спосіб, раніше встановлені, суд дійшов висновку про необґрунтованість та недоведеність відповідної заяви боржника та про неможливість задоволення заяви № 07/08 від 07.08.15 р. про зміну способу та порядку виконання рішення суду за викладених в ній підстав.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 86, 121 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Интер Сталь ЛТД» про зміну способу та порядку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 22.04.15 р. у справі № 910/19276/14 відмовити.

Судді: Селівон А.М. (головуючий)

Демидов В.О.

Полякова К.В.