ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13.08.2015р. Справа №908/2912/15

за позовом: Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго», м.Краматорськ,

до відповідача: Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу», м.Маріуполь,

про стягнення 1503973,61 грн

Суддя: Паляниця Ю.О.

Секретар судового засідання: Бикова Я.М.

У засіданні брали участь:

від позивача: ОСОБА_1 за дов.

від відповідача: не зявився

СУТЬ СПРАВИ:

Позивач, Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Донецькобленерго», м.Краматорськ звернувся до господарського суду Запорізької області з позовом до відповідача, Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу», м.Маріуполь про стягнення:

- боргу за активну електроенергію, спожиту у липні-листопаді 2014 року 1123328,52 грн;

- боргу за реактивну електроенергію, спожиту у листопаді-грудні 2014 року 13819,87 грн;

- 3% річних, нарахованих з 09.05.2014р. до 28.02.2015р., за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по оплаті активної електроенергії, спожитої у квітні-грудні 2014 року, та реактивної електроенергії, спожитої у травні, липні-листопаді 2014 року 16450,83 грн;

- суми інфляційних, нарахованих з 01.05.2014р. до 28.02.2015р., за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по оплаті активної електроенергії, спожитої у квітні-листопаді 2014 року, та реактивної електроенергії, спожитої у травні, липні-листопаді 2014 року 203734,29 грн;

- пені, нарахованої з 09.05.2014р. до 28.02.2015р., за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по оплаті активної електроенергії, спожитої у квітні-листопаді 2014 року, та реактивної електроенергії, спожитої в травні, липні-листопаді 2014 року 146640,10 грн.

Ухвалою від 30.04.2015р. господарського суду Запорізької області вказану позовну заяву з додатками направлено за підсудністю до господарського суду Донецької області.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 15.05.2015р. (суддя Соболєва С.М.) за вказаною позовною заявою порушено провадження по справі №908/2912/15.

23.06.2015р. у звязку з відсутністю судді Соболєвої С.М., здійснено повторний автоматичний розподіл справи, внаслідок чого її передано на розгляд судді Паляниці Ю.О.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору №46 від 07.10.2003р. про постачання електричної енергії, внаслідок чого у Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» утворилась заборгованість за активну електроенергію в сумі 1123328,52 грн та реактивну електроенергію у розмірі 13819,87 грн, що стало підставою для нарахування 3% річних, інфляційних втрат та пені.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав, витребуваних судом документів не представив, про розгляд справи №908/2912/15 був обізнаний, про що свідчать наявне у матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення №969, телефонограма №199 від 30.07.2015р.

Згідно із ст.75 Господарського процесуального кодексу України судом встановлено, що наявні у матеріалах справи документи є достатніми для прийняття повного та обґрунтованого рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, господарський суд встановив:

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За приписами ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України зобовязання виникають, зокрема, з договору.

Згідно із ст.275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Як свідчать матеріали справи, 07.10.2003р. між позивачем (постачальник) та відповідачем (споживач) було підписано договір №46 про постачання електричної енергії.

Відповідно до п.1.1 вказаного договору постачальник електричної енергії постачає електричну енергію споживачу, а споживач оплачує постачальнику електричної енергії її вартість та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору та додатками до договору, що є його невідємними частинами.

За приписами п.9.4 договору №46 від 07.10.2003р. (з урахуванням додаткової угоди від 25.04.2014р.) останній набирає чинності з дня його підписання і укладається на термін до 31.12.2014р.

В період з липня 2014 року по грудень 2014 року постачальник поставив споживачу активну електроенергію на загальну суму 1123328,52 грн, що підтверджується наявними у матеріалах справи актами прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії), а саме:

- за липень 2014 року на суму 226100,08 грн (158854 кВт/год),

- за серпень 2014 року на суму 254441,23 грн (178766 кВт/год),

- за вересень 2014 року на суму 242954,10 грн (164136 кВт/год),

- за жовтень 2014 року на суму 193916,57 грн (131007 кВт/год),

- за листопад 2014 року на суму 205916,54 грн (139114 кВт/год).

Крім того, за змістом актів прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії) в період листопад-грудень 2014 року постачальник поставив споживачу реактивну електроенергію на загальну суму 13819,87 грн, а сааме:

- за листопад 2014 року на суму 6424,74 грн (94976 кВАр/год),

- за грудень 2014 року на суму 7395,13 грн (96474 кВАр/год).

Як вказує позивач, відповідач встановлений договором обовязок по оплаті поставленої електричної енергії у повному обсязі та у передбачений договором строк не виконав, внаслідок чого Публічним акціонерним товариством «ДТЕК Донецькобленерго» заявлено вимоги, зокрема, про стягнення боргу за активну електроенергію в сумі 1123328,52 грн та реактивну електроенергію у розмірі 13819,87 грн.

Згідно із вимогами ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписами ст.526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За правилами п.2.2.3 договору №46 від 07.10.2003р. споживач зобовязався оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатків №6 «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії» та №5 «Порядок розрахунків» до цього договору.

Згідно із п.9 додатку №5 до договору №46 від 07.10.2003р. розрахунки за активну електричну енергію, в тому числі за обсяги недоврахованої електричної енергії, визначеної на підставі акта порушень споживачем ПКЕЕ, за перевищення договірних (граничних) величин споживання електричної енергії та потужності і перетікання реактивної електричної енергії здійснюються споживачм грошовими коштами на рахунки постачальника електричної енергії, у терміни, що не перевищують 10 операційних днів від дня отримання рахунку.

Як свідчать матеріали справи, рахунки на оплату поставленої активної електроенергії на суму 1123328,52 грн, реактивної електроенергії на суму 13819,87 грн вручені представникам відповідача у відповідності до умов договору №46 від 07.10.2003р. Факт отримання відповідних рахунків відповідачем в порядку норм ст.ст.4-3, 33 Господарського процесуального кодексу України не заперечується.

Відтак, з урахуванням змісту п.9 додатку 5 до договору №46 від 07.10.2003р., господарським судом встановлено, що строк виконання відповідачем зобовязання з оплати електричної енергії на вказані суми настав.

Проте, як стверджує позивач, відповідні рахунки не були оплачені відповідачем у повному обсязі.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що позивач зобовязання за договором №46 від 07.10.2003р. виконав належним чином, зауважень щодо кількості спожитої електричної енергії від відповідача не надходило, враховуючи, що відповідачем порушені взяті на себе за спірним договором обовязки в частині строку їх виконання та у повному обсязі, суд дійшов висновку, що вимоги про стягнення з Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» на користь позивача суми боргу за активну електроенергію 1123328,52 грн, реактивну електроенергію 13819,87 грн, підлягають задоволенню.

За змістом ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За приписами ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

В силу ч.1 ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ч.2 ст. 551 Цивільного кодексу України).

Пунктом 4.2.1 договору №46 від 07.10.2003р. визначено, що за внесення платежів, передбачених пунктами 2.2.3 2.2.4 цього договору, з порушенням термінів, визначених додатком №5 «Порядок розрахунків за електроенергію», споживач сплачує постачальнику електричної енергії пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати.

Відтак, позивач нарахував та заявив до стягнення пеню за період з 09.05.2014р. до 28.02.2015р. в сумі 146640,10 грн.

Здійснивши перевірку розрахунку пені з урахуванням приписів Закону України «Про встановлення додаткових гарантій щодо захисту прав громадян, які проживають на територіях проведення антитерористичної операції, та обмеження відповідальності підприємств - виконавців/виробників житлово-комунальних послуг у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси» (який набрав чинності з 07.02.2015р.), п.1.9 постанови №14 від 17.12.2013р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань» щодо не нарахування пені у день фактичної оплати, суд дійшов висновку, що сума пені, яка підлягає стягненню з відповідача становить 124747,51 грн.

За приписами ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Керуючись приписами вказаної норми, позивач нарахував та заявив до стягнення 3% річних у розмірі 16450,83 грн (період з 09.05.2014р. по 28.02.2015р.), інфляційні збитки в сумі 203734,29 грн (період з 01.05.2014р. по 28.02.2015р).

Перевіривши розрахунок 3% річних господарський суд встановив, що їх сума становлять 16450,81 грн.

Одночасно, за приписами п.3.2 постанови №14 від 17.12.2013р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань» індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

За висновками суду, позивачем при здійсненні розрахунку інфляційних збитків, вказаних правил враховано не було, що призвело до безпідставного збільшення інфляційної складової боргу.

За розрахунком суду, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають збитки від інфляції у розмірі 164796,53 грн.

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, зясувавши обставини, повязані з правильністю здійснення позивачем розрахунків пені, 3% річних та інфляційних збитків, здійснивши оцінку доказів, на яких ці розрахунки ґрунтуються, суд дійшов висновку, що позовні вимоги стосовно стягнення пені, 3% річних, інфляційних втрат підлягають частковому задоволенню, а саме на суми 124747,51 грн, 16450,81 грн, 164796,53 грн.

Клопотання позивача №51юр-1341/15 від 10.07.2015р., №1342/15 від 10.07.2015р., №51юр-1913/15 від 20.07.2015р. про відкладення розгляду справи, продовження строку розгляду справи на 15 днів залишаються судом без задоволення з урахуванням того, що наявні у матеріалах справи документи є достатніми для прийняття повного та обґрунтованого рішення, а підстави для продовження строку розгляду справи та відкладення судового засідання на іншу дату відсутні.

Згідно із ст.49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір в сумі 30079,47 грн, підлягає розподілу між сторонами пропорційно задоволеним вимогам, а судовий збір в сумі 0,53 грн належить повернути Публічному акціонерному товариству «ДТЕК Донецькобленерго» на підставі п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», у звязку із внесенням збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Задовольнити частково позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго», м.Краматорськ до Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу», м.Маріуполь про стягнення:

- боргу за активну електроенергію, спожиту у липні-листопаді 2014 року 1123328,52 грн;

- боргу за реактивну електроенергію, спожиту у листопаді-грудні 2014 року 13819,87 грн;

- 3% річних, нарахованих з 09.05.2014р. до 28.02.2015р., за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по оплаті активної електроенергії, спожитої у квітні-грудні 2014 року, та реактивної електроенергії, спожитої у травні, липні-листопаді 2014 року 16450,83 грн;

- суми інфляційних, нарахованих з 01.05.2014р. до 28.02.2015р., за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по оплаті активної електроенергії, спожитої у квітні-листопаді 2014 року, та реактивної електроенергії, спожитої у травні, липні-листопаді 2014 року 203734,29 грн;

- пені, нарахованої з 09.05.2014р. до 28.02.2015р., за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по оплаті активної електроенергії, спожитої у квітні-листопаді 2014 року, та реактивної електроенергії, спожитої в травні, липні-листопаді 2014 року 146640,10 грн.

Стягнути з Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» (87547, Донецька область, м.Маріуполь, вулиця К.Лібкнехта, буд.177А, ) на користь Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» (84302, Донецька область, м.Краматорськ, вулиця Островського, буд.8, ) борг за активну електроенергію 1123328,52 грн; борг за реактивну електроенергію 13819,87 грн; пеню 124747,51 грн; 3% річних 16450,81 грн; суму інфляційних 164796,53 грн, а також судовий збір в сумі 28862,86 грн.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

В іншій частині позов залишити без задоволення.

Повернути Публічному акціонерному товариству «ДТЕК Донецькобленерго» (84302, Донецька область, м.Краматорськ, вулиця Островського, буд.8, ) з Державного бюджету України судовий збір в сумі 0,53 грн, сплачений на підставі платіжного доручення № від 14.04.2015р.

У судовому засіданні 13.08.2015р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повне рішення складено 18.08.2015р.

Суддя Ю.О.Паляниця