ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" липня 2015 р. Справа № 925/868/15

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Потапенко В.В., при секретарі судового засідання Швидкій О.В., за участю старшого прокурора відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_1- за посвідченням та представників сторін:

від позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3 за довіреностями,

від відповідача ОСОБА_4 за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси справу

за позовом Прокурора Корсунь-Шевченківського району в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Черкаській області

до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "АгроРось"

про відшкодування шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «АгроРось» на користь держави шкоду, заподіяну наднормативним викидом забруднюючих речовин в атмосферу в сумі 2513 грн. 27 коп.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за результатами перевірки додержання вимог природоохоронного законодавства України на СТОВ «Агрофірма «АгроРось» 29.01.2013 року проведено перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами, про що складено відповідний акт. У ході проведеної перевірки, встановлено, що підприємство здійснює викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами без дозволу спеціально уповноваженого на те органу, що є порушенням вимог ст. ст. 10,11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря». Відповідач здійснив викид забруднюючих речовин в атмосферне повітря без відповідного дозволу (наднормові викиди). Згідно направлення від 29.01.2013 року №84 Державною екологічною інспекцією, на підставі Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» проведено планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства СТОВ «Агрофірма «АгроРось», за результатами якої складено Акт б/н від 29.01.2013 року. За фактом здійснення викидів забруднюючих речовин у атмосферне повітря стаціонарними джерелами без дозволу, виданого спеціальним органом виконавчої влади, державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Черкаської області складено протокол про адміністративне порушення № 004934 від 29.01.2013 року та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення № 004882 від 31.01.2013 року. Державною екологічною інспекцією в Черкаській області на ім'я директора СТОВ «Агрофірма «АгроРось» надано припис від 31 січня 2013 року № 14 про усунення порушень вимог чинного законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища. На виявлені порушення Державною екологічною інспекцією у Черкаській області, у відповідності до Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря від 10.12.08 № 639, зареєстрованої в Мінюсті України від 21.01.2009 року за № 48/16-64 проведено розрахунок розмірів збитків за наднормативні викиди забруднюючих речовин в атмосферу від СТОВ «Агрофірма «АгроРось». Сума збитків, що підлягають відшкодуванню становить 2513, 27 грн.

Представник позивача позовні вимоги прокурора підтримав повністю та додатково пояснив, що порядок визначення відшкодування збитків, заподіяних державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами субєктів господарювання, встановлено Методикою №639 від 10.12.2008 року. Відповідно до Методики момент виявлення порушення визначається з початку експлуатації обладнання, повязаного з викидами забруднюючих речовин в атмосферне повітря, без відповідного дозволу, зокрема: відлік фактично відпрацьованого часу роботи джерела в режимі наднормативного викиду визначається від дати закінчення терміну дії дозволу; у разі відсутності дозволу відлік часу роботи джерела в режимі наднормативного викиду визначається від дати, з якої субєкт господарювання здійснює викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами без відповідного дозволу. Факт порушення субєктом господарювання фіксується в акті перевірки. Підприємства, винні у здійсненні викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу спеціально уповноважених на те органів виконавчої влади, відповідно до закону несуть за це, поряд з іншими видами відповідальності цивільно-правову відповідальність і зобовязані відшкодувати збитки, заподіяні унаслідок порушення законодавства про охорону атмосферного повітря.

Відповідач у відзиві на позовну заяву від 13.07.2015 року вказує, що позивачем та прокурором не доведено обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, вважає поданий позов необгрунтованим, таким, що задоволенню не підлягає, з наступних підстав:

-прокурор у позовній заяві просить стягнути збитки на користь держави, тобто прокурор в своїх позовних вимогах невірно визначив отримувача грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності та не здійснив їх розподіл. З приписів законодавства вбачається, що збитки (шкода), заподіяна порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, стягується з порушника (суб'єкта господарювання) саме до спеціального фонду відповідних бюджетів, тобто в даному випадку до спеціального фонду місцевого (місцевих) бюджету належить 50% суми шкоди, до спеціального фонду обласного бюджету - 20%, до спеціального фонду Державного бюджету України - 30%;

- для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправної поведінки; 2) шкоди; 3) причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою; 4) вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. В обґрунтування позовних вимог прокурор та позивач посилається на Акт перевірки Державної екологічної інспекції у Черкаській області від 29.01.2013 року. Відповідач вважає, що вказаний Акт не може бути доказом вчинення порушення природоохоронного законодавства, оскільки оформлений неналежним чином і не містить інформації, необхідної для висновку про здійснення відповідачем наднормативних викидів забруднюючих речовин;

- на спірні правовідносини, пов'язані з нарахуванням позивачем збитків, завданих внаслідок наднормативних викидів відповідачем забруднюючих речовин в атмосферне повітря, поширюється дія Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища від 10.12.2008 №639. Відповідно до п. 2.2 Методики факт наднормативного викиду забруднюючих речовин в атмосферне повітря встановлюється державними інспекторами при проведенні перевірки суб'єктів господарювання інструментально-лабораторними методами контролю та розрахунковими методами. З документів, наданих позивачем, вбачається, що при визначенні розміру збитків позивачем використано розрахунковий метод. У Акті перевірки відсутні посилання на джерела інформації, наведені у п. 3.6 Методики, і взагалі інформація про відповідні параметри джерел викидів та/або джерел утворення забруднюючої речовини. Відповідно до абз. 2 п. 4.15 Порядку № 464 в Акті перевірки повинна зазначатися інформація, пов'язана з проведенням інструментально-лабораторного контролю (відбір проб та вимірювання безпосередньо на об'єкті перевірки), та зазначатися посилання на акти відбору проб та протоколи вимірювань. Оскільки інформація щодо здійснення інструментально-лабораторних вимірювань в Акті відсутня, це означає, що такі заходи при проведенні перевірки не вживалися. З Акту випливає, що позивачем під час перевірки не визначено масу викидів забруднюючих речовин та не встановлено, які саме види забруднюючих речовин потрапляють в атмосферне повітря з належних відповідачу джерел. ОСОБА_5 перевірки, який позивач зазначає підставою позову, містить тільки загальну інформацію, що викиди нібито мають місце, проте не деталізує, які це викиди і який їх обсяг. Посилання на документи, що підтверджують наявність викидів, в Акті також відсутні. Відповідач вважає, що при складанні Акту позивач порушив п. 4.14 Порядку № 464, який містить пряму заборону щодо включення до актів перевірки висновків та інформації, не підтверджених документально. Таким чином, позивачем неправомірно застосовано розрахунковий метод за відсутності на момент проведення перевірки інформації щодо параметрів джерела викиду (джерела утворення), зафіксованих у відповідній документації суб'єкта господарювання, що є обов'язковою умовою для застосування цього методу;

- крім того, з наданого позивачем розрахунку вбачається, що заявлена до стягнення шкода нарахована за періоди, які передували даті складення Акту, а саме розрахунком охоплено період з 01.01.2011 року по 29.01.2013 року. Датою виявлення наднормативного викиду у спірному випадку є дата складання Акту перевірки дотримання природоохоронного законодавства від 29.01.2013 року. Датою усунення порушення є дата одержання дозволу на здійснення викидів 16.09.2013 року (копії дозволів на викиди додаються). Отже, період, за який відповідач, відповідно до п. 3.11 Методики, мав право розрахувати шкоду, становить з 29.01.2013 року до 16.09.2013 року за умови наявності у складеному позивачем ОСОБА_5 всіх необхідних даних для розрахунків.

У судовому засіданні прокурор та представник позивача позовні вимоги підтримали повністю, дотримувалися позиції, викладеної в позовній заяві та додаткових пояснень.

Представник відповідача проти позову заперечував з підстав, викладених у письмовому відзиві.

Заслухавши доводи та пояснення прокурора та представників сторін, дослідивши наявні в справі матеріали, суд виходить з наступного:

Згідно направлення від 29.01.2013 року №84 Державної екологічної інспекції у Черкаській області проведено планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства СТОВ «Агрофірма «АгроРось», за результатами якої складено Акт б/н від 29.01.2013 року.

Відповідно до пункту 1.4. Порядку організації та проведення перевірок суб'єктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства, затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 10.09.2008р. № 464, акт перевірки є документом, який фіксує факт проведення перевірок суб'єктів господарювання і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища та його дотримання.

На посадову особу складено протокол №004934 від 29.01.2013 року та винесено постанову №004882 від 31.01.2013 року, якою накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 1020 гривень на директора ТОВ «АгроРось» ОСОБА_6 Протягом встановленого законом строку дана постанова не була оскаржена та штраф сплачений добровільно згідно квитанції №ПН 1380 від 04.02.2013 року.

Перевіркою встановлено, що суб'єктом господарювання здійснено викид в атмосферу шкідливих речовин, що є порушенням вимог ст.ст. 10, 11, 31 Закону України «Про охорону атмосферного повітря»

Також Державною екологічною інспекцією в Черкаській області на ім'я директора СТОВ «Агрофірма «АгроРось» надано припис від 31 січня 2013 року № 14 про усунення порушень вимог чинного законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища.

На виявлені порушення Державною екологічною інспекцією у Черкаській області, у відповідності до Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря 10.12.08 № 639, зареєстроваї в Міністерстві юстиції України від 21.01.2009 року за № 48/16-64 (далі «Методика»), проведено розрахунок розмірів збитків за наднормативні викиди забруднюючих речовин в атмосферу від СТОВ «Агрофірма «АгроРось». Сума збитків визначена у розмірі 2513 грн. 27 коп.

Наднормативними викидами забруднюючих речовин в атмосферне повітря згідно пунктів 2.1., 2.1.2. Методики вважаються, зокрема, викиди забруднюючих речовин, на які відсутній дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, включаючи окремі забруднюючі речовини, викиди яких підлягають регулюванню відповідно до законодавства.

Пунктом 2.2. Методики передбачається, що факт наднормативного викиду забруднюючих речовин в атмосферне повітря встановлюється державними інспекторами при проведенні перевірки суб'єктів господарювання інструментально-лабораторними методами контролю та розрахунковими методами.

Пунктами 2.7. та 2.7.1. Методики передбачається, що розрахунковий метод застосовується у випадку викиду забруднюючих речовин від джерел викидів, які здійснюються без дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами суб'єктів господарювання.

Як було встановлено в ході перевірки, у СТОВ «Агрофірма АгроРось» відсутній дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, у зв»язку з чим, за поясненнями представників позивача, і був застосований розрахунковий метод.

Відповідно до п. 3.6. Методики розрахунок маси наднормативного викиду забруднюючої речовини в атмосферне повітря від джерела викиду, який здійснюється без дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, здійснюється за параметрами джерела викиду (джерела утворення), зафіксованими у відповідній документації суб'єкта господарювання (матеріали інвентаризації стаціонарних джерел викидів, технологічні регламенти виробництва, режимні карти роботи паливовикористовувального обладнання, питомі викиди (показники емісії), дані державних статистичних спостережень з охорони атмосферного повітря за формою N 2-ТП (повітря)), або згідно з методиками для розрахунків маси викидів забруднюючих речовин за час роботи джерела без дозволу на викиди.

Пунктом 3.11. Методики передбачено, що час роботи джерела в режимі наднормативного викиду визначається з моменту виявлення порушення до моменту його усунення, з урахуванням фактично відпрацьованого часу.

При здійсненні розрахунків маси наднормативного викиду забруднюючої речовини розрахунковими методами згідно п.3.6. Методики необхідно враховувати, що час роботи джерела без дозволу на викиди може визначатися не раніше як з 01.02.2009 року, з дня набрання чинності наказу Мінприроди від 10.12.2008 №639.

Розрахунок маси наднормативного викиду забруднюючої речовини в атмосферне повітря, який здійснювався без дозволу на викиди забруднюючих речовин, проведено на підставі довідки СТОВ «Агрофірма АгроРось» від 20.06.2013 року №127.

Таким чином, позивачем на підставі наданої відповідачем довідки за період з 01.01.2012 р. по 29.01.2013 р., відповідно до положень Методики розрахунку відшкодування збитків, заподіяних державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища від 10.12.2008р. № 639, здійснено розрахунок розміру збитків, заподіяних відповідачем державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря за період з 01.01.2012 р. по 29.01.2013 р., який дорівнює 2513,27 грн.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 148 Господарського кодексу України правовий режим використання окремих видів природних ресурсів встановлюється законами.

Частиною 1 статті 149 ГК України передбачає, що суб'єкти господарювання використовують у господарській діяльності природні ресурси в порядку спеціального або загального природокористування відповідно до цього Кодексу та інших законів.

Статтею 51 Закону «Про охорону навколишнього природного середовища» визначено, що підприємства, діяльність яких пов'язана з шкідливим впливом на навколишнє природне середовище, незалежно від часу введення їх у дію, повинні бути обладнані спорудами, устаткуванням і пристроями для очищення скидів або їх знешкодження, зменшення впливу шкідливих факторів, а також приладами контролю за кількістю і складом забруднюючих речовин та за характеристиками шкідливих факторів.

Згідно зі ст.10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» підприємства, установи, організації та громадяни - суб'єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов'язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов'язані, зокрема, здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених стандартами та нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин тощо; здійснювати контроль за обсягом і складом забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря, і рівнями фізичного впливу та вести їх постійний облік.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» для забезпечення екологічної безпеки, створення сприятливого середовища життєдіяльності, запобігання шкідливому впливу атмосферного повітря на здоров'я людей та навколишнє природне середовище здійснюється регулювання найбільш поширених і небезпечних забруднюючих речовин, перелік яких встановлених Кабінетом Міністрів України.

Викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, який видається територіальним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань екології та природних ресурсів за погодженням із територіальним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань охорони здоров'я (ч.5 ст.11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря»).

У відповідності до приписів статей 68, 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

У статті 10 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" встановлені обов'язки підприємств, установ, організацій та громадян - суб'єктів підприємницької діяльності щодо охорони атмосферного повітря.

Статтею 11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" передбачено вимоги щодо регулювання викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарних джерел.

Порядком проведення та оплати робіт, пов'язаних з видачею дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосфері повітря стаціонарними джерелами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2002р. № 302, встановлено, що дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами - це офіційний документ, який дає право підприємствам, установам, організаціям та громадянам - підприємцям експлуатувати об'єкти, з яких надходять в атмосферне повітря забруднюючі речовини або їх суміші, за умови дотримання встановлених відповідних нормативів граничнодопустимих викидів та вимог до технологічних процесів у частині обмеження викидів забруднюючих речовин протягом визначеного дозволі терміну.

Судом під час розгляду справи встановлено, що всупереч вказаних норм законодавства у відповідача за період з 01.01.2012 р. по 29.01.2013 р. були відсутні відповідні дозволи на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, що не спростовано належним чином відповідачем.

Приписами статей 33, 34 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" передбачено, що особи, винні, зокрема у викидах забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу спеціально уповноважених на те органів виконавчої влади відповідно до закону, несуть відповідальність згідно з законом. Шкода, завдана порушенням законодавства про охорону атмосферного повітря, підлягає відшкодуванню у порядку та розмірах, встановлених законом.

Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодування позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.

Загальне положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди визначено у статті 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Підставою деліктної відповідальності є протиправне шкідливе винне діяння особи, яка завдала шкоду. Для відшкодування завданої шкоди необхідно довести такі факти як неправомірність поведінки особи; вина завдавача шкоди; наявність шкоди; причинний зв'язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою.

Наявність всіх вищезазначених умов є обов'язковим для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

При цьому на позивача покладається обов'язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, зважаючи на встановлені судом обставини стосовно того, що внаслідок відсутності відповідного дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря за період з 01.01.2012 р. по 29.01.2013 р. відповідачем здійснено наднормативні викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, в результаті чого державі заподіяно збитки в розмірі 2 513 грн. 27 коп., суд вважає, що позовні вимоги необхідно задоволити у повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України з відповідача підлягає стягненню в доход Державного бюджету України 1 827 грн. судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. 49, ст.ст. 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «АгроРось» (19400, Черкаська область, Корсунь-Шевченківський район, м.Корсунь-Шевченківський, вул.Шевченка, 39, ) на розрахунковий рахунок Квітчанської с/р №0248, , УК у Корсунь-Шевченківському районі, банк отримувача ГУДКСУ у Черкаській області, МФО 854018, ККД 24062100)- 2 513 грн. 27 коп. шкоди, заподіяної наднормативним викидом забруднюючих речовин в атмосферу.

3. Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «АгроРось» (19400, Черкаська область, Корсунь-Шевченківський район, м. Корсунь-Шевченківський, вул.Шевченка, 39, ) 1 827 грн. 00 коп. судового збору в доход Державного бюджету України через Корсунь-Шевченківську обєднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Черкаській області (вул. Ювілейна, 30, м. Корсунь-Шевченківський, Черкаської області) для зарахування на реєстраційний рахунок №3002, отримувач - УДКСУ у м. Черкасах Черкаської області, код - 38031150, банк - ГУДКСУ у Черкаській області, МФО - 854018, код бюджетної класифікації - 22030001 за розгляд справи в господарському суді Черкаської області.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду.

Суддя В.В. Потапенко

Повне судове рішення складено 21 серпня 2015 року.

Суддя В.В. Потапенко