ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2015 року Справа № 916/1717/15

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складi головуючого суддi ОСОБА_1,

за участю:

секретаря судового засідання Долгової А.О.,

представника позивача: ОСОБА_2 дов.№21/17-106 від 25.03.2015,

представника відповідача: не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Публічного акціонерного товариства «Одесагаз»

(65003, м. Одеса, вул. Одарія, 1),

до відповідача: Приватного підприємства «Сінтез-ЮГ»

(54025, м.Миколаїв, пр.Героїв Сталінграду, 91/1),

про: стягнення 28246,78 грн. -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 28246,78 грн. заборгованості за Генеральним договором №ДГ-01-2014 СГ постачання нафтопродуктів від 03.01.2014.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що в порушення приписів чинного законодавства та умов Генерального договору №ДГ-01-2014 СГ від 03.01.2014, відповідач не розрахувався за поставлені нафтопродукти, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість у сумі 25828,80 грн. У звязку з неналежним виконанням умов договору, позивачем також нараховані відповідачу 3% річних та збитки від інфляції.

Відповідач відзив на позов не надав, представник у судове засідання не зявився, направлені на його адресу ухвали суду від 22.06.2015 та 14.07.2015 повернулись поштовим відділенням у звязку із закінченням терміну зберігання.

Як вбачається з наявного у матеріалах справи Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, станом на 27.04.2015 місцем реєстрації відповідача є м.Миколаїв, пр.Героїв Сталінграду, 91/1. Тобто, ухвали суду направлялись на правильну юридичну адресу відповідача (а.с.9).

Відповідно до п.3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» №18 від 26.12.2011, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством звязку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У судовому засіданні 18.08.2015 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

При прийнятті рішення судом взято до уваги наступне.

03.01.2014 між позивачем та відповідачем було укладено Генеральний договір №ДГ-01-2014 СГ про постачання нафтопродуктів (надалі Договір №ДГ-01-2014 СГ) (а.с.16-21), відповідно до якого відповідач зобовязався поставляти та передавати у власність позивачу, а позивач прийняти у свою власність та оплатити гази вуглеводневі зріджені (ЗВГ) паливні марок СПБТ, БТ, ПБА на умовах вказаних в даному договорі.

Відповідно до п.3.1 Договору №ДГ-01-2014 СГ, сторони встановили, що ціна на товар, який поставляється згідно Договору, обумовлюється як попередня на кожну партію товару окремо та фіксується в Додатках до Генерального договору.

Згідно п.3.3 Договору №ДГ-01-2014 СГ остаточний розрахунок проводиться сторонами на підставі остаточної ціни, яка вказується в Акті прийому-передачі та фактичної кількості поставленого товару.

Так, на виконання умов Договору №ДГ-01-2014 СГ, позивач перерахував на розрахунковий рахунок відповідача грошові кошти для придбання у відповідача газу вуглеводневого зрідженого (ЗВГ) в сумі 1527730,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №9493 від 13.01.2014, №9576 від 16.01.2014, №10106 від 05.02.2014, №10105 від 05.02.2014 (а.с.32-35).

Відповідно до п.3.6 Договору №ДГ-01-2014 СГ у випадку, якщо фактична кількість поставляємої партії товару, згідно акту прийому по кількості складеного, відповідно до умов спірного Договору, буде відрізнятися від кількості, яка вказана у відповідній з. д. накладній, сторони зобовязуються провести остаточні розрахунки у наступному порядку:

- при поставці товару у більшій кількості, ніж вказано у відповідному додатку, покупець провадить доплату на підставі Акту прийому-передачі, чи на підставі рахунку-фактури, виставленого продавцем (п. 3.6.1 Договору №ДГ-01-2014 СГ);

- зазначено, що при поставці товару у меншій кількості, ніж вказано у відповідному розрахунку-фактурі, товаротранспортній чи залізничній накладній, продавець у період 3-х банківських днів від дати отримання оригіналу Акта прийому-передачі товару, здійснює повернення грошових коштів на першу вимогу покупця про повернення грошових коштів чи зараховує їх у рахунок платежів, належних з покупця по іншим поставкам (п. 3.6.2 Договору №ДГ-01-2014 СГ).

10.09.2014 позивач направив відповідачу лист №02/17-605, в якому зазначив, що з серпня 2014 року не має наміру придбавати газ вуглеводневий зріджений у відповідача та просив повернути переплату у сумі 25828,80 грн., яка утворилася станом на 01.08.2014, на що відповіді не отримав.

Згідно ст.526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідач до 31.12.2014 (закінчення строку дії Договору) не виконав свої обовязки передбачені пп.3.6, 3.6.2 Договору та не повернув кошти, які позивач перерахував для придбання вуглеводневого зрідженого газу.

Таким чином, заборгованість відповідача станом на день звернення до суду із позовом склала 25828,80 грн.

На день розгляду справи, відповідач не надав суду доказів повернення грошових коштів позивачу у сумі 25828,80 грн.

Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги цій частині є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі ст.625 Цивільного кодексу України, позивач просить стягнути з відповідача за період з січня по березень 2015 року збитки від інфляції у сумі 2212,06 грн. (а.с.36) та 3% річних за період з 01.01.2015 по 07.04.2015 у сумі 205,92 грн. (а.с.37).

Враховуючи, що п.3.6 Договору №ДГ-01-2014 СГ сторони передбачили повернення грошових коштів на першу вимогу покупця, у період 3-х банківських днів від дати отримання оригіналу Акта прийому-передачі товару, у разі поставки товару у меншій кількості, ніж вказано у відповідному розрахунку-фактурі, товаротранспортній чи залізничній накладній, суд вважає, що повернення грошових коштів відповідачем має вчинятись на виконання взятих ним на себе по договору грошових зобовязань, тому нарахування позивачем збитків від інфляції та 3% річних є правомірним.

За підрахунком суду здійсненого за допомогою програми «Законодавство» розмір збитків від інфляції за період з січня 2015 року по березень 2015 року становить 5240,47 грн., але враховуючи принцип диспозитивності стягненню підлягає 2212,06 грн., які просить позивач.

Перевіривши нарахування 3% річних, суд вважає позовні вимоги в цій частині обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

У відповідності до ст.49 ГПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82, 821, 84, 85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Приватного підприємства «Сінтез-ЮГ», 54025, м.Миколаїв, пр.Героїв Сталінграду, 91/1 (відомості про банківські реквізити відсутні, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Одесагаз», 65003, м. Одеса, вул. Одарія, 1 (р/р 1 в ПАТ «ОСОБА_1 банк», МФО 328168, ) 25828,80 грн. основного боргу, 2212,06 грн. збитків від інфляції, 205,92 грн. 3% річних та 1827,0 грн. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду, у відповідності зі ст.85 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом

Згідно ст.ст.91, 93 Господарського процесуального кодексу України, сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили.

Апеляційна скарга подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Рішення оформлено у відповідності до ст.84 ГПК України

та підписано суддею 25 серпня 2015 року.

Суддя М.В.Мавродієва