РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.08.2015Справа №910/18095/15

За позовомПрокурора Дарницького району міста Києва в інтересах держави в особі Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації та Управління освіти Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації
доПублічного акціонерного товариства «Укртелеком»
прозобов'язання звільнити приміщення
Суддя Босий В.П.

Представники сторін:

від позивача 1:Напханюк І.Ю.
від позивача 2:Власова М.С.
від відповідача:не з'явився
прокурор:Любенюк М.Д.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Прокурор Дарницького району міста Києва в інтересах держави в особі Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації та Управління освіти Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації звернулася до господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» надалі - «Товариство») про зобов'язання звільнити приміщення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у зв'язку з закінченням терміну дії договору про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду №3 від 28.01.2013 р., підстави для перебування Товариства у приміщенні за адресою: м. Київ, пр. Бажана, 32-А відсутні, у зв'язку з чим прокурор просить зобов'язати відповідача звільнити таке приміщення.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 17.07.2015 р. порушено провадження у справі та призначено її до розгляду на 19.08.2015 р.

13.08.2015 р. представником відповідача до канцелярії суду подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував з огляду на те, що оскільки листа про припинення дії вказаного договору він не отримував, то такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, а відтак підстави для повернення спірного приміщення відсутні.

Прокурор та представники позивачів в судове засідання з'явилися, на виконання вимог ухвали суду надали додаткові документи та пояснення стосовно суті спору, позовні вимоги підтримали та просили задовольнити їх у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, 13.08.2015 р. до канцелярії суду подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з перебуванням його представника у відпустці.

Судом в задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи відмовлено з огляду на те, що відповідач не позбавлений можливості на підставі ст. 28 Господарського процесуального кодексу України та ст. 244 Цивільного кодексу України уповноважити будь-яку особу для представництва власних інтересів.

Згідно з п. 3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином, а матеріали справи містять достатні докази для її розгляду по суті.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судовому засіданні складався протокол згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

28.01.2013 р. між Дарницькою районною в місті Києві державною адміністрацією (орендодавець), Товариством (орендар) та Управлінням освіти Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації (балансоутримувач) було укладено договір про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду №3 (надалі - «Договір»).

Відповідно до п. 1. Договору орендодавець за погодженням постійної комісії Київради з питань власності (протокол від 18.12.2012 р. №138 п. 1.2.2) та розпорядженням Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації від 25.01.2013 р. №35 передає, а орендар приймає в постійну оренду нерухоме майно (нежитлові приміщення), що належать до комунальної власності територіальної громади міста Києва (об'єкт оренди), який знаходиться за адресою: просп. Бажана, 32-А для розміщення операторів телекомунікацій, які надають послуги з доступу до Інтернету та інше використання нерухомого майна.

За змістом п. 2.1 Договору об'єктом оренди є нежитлове приміщення загальною площею 111,35 кв.м, в т.ч. на 1 поверсі - 111,35 кв.м, згідно з викопіюванням з поверхового плану, що складає невід'ємну частину цього договору (договору №5).

Згідно з п. 2.4 Договору об'єкт оренди належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва і знаходиться на балансі Управління освіти Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації.

Пунктом 4.1 Договору визначено, що орендодавець зобов'язаний протягом 10 календарних днів з моменту підписання цього договору з додатки передати, а орендар прийняти по акту приймання-передачі об'єкт оренди. Акт приймання-передачі об'єкта оренди підписується повноважними представниками орендодавця, орендаря та балансоутримувача.

Відповідно до п. 9.1 Договору він є укладеним з моменту підписання його сторонами і діє з 28.01.2013 р. по 31.03.2015 р.

За змістом п. 9.7 Договору у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення цього договору або зміну його умов після закінчення строку його чинності протягом одного місяця договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором.

28.01.2013 р. на виконання умов Договору орендодавець передав, а орендар прийняв в оренду приміщення, що підтверджується актом приймання-передачі нерухомого майна від 28.01.2013 р. (додаток №3 до Договору).

Листом №1000 від 01.04.2015 р. Управління освіти Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації повідомило відповідача про відсутність намірів продовжувати дію Договору, у зв'язку з чим просив відповідача звільнити орендоване майно та передати його по акту приймання-передачі.

Актом обстеження від 07.05.2015 р., складеним комісією у складі працівників Управління освіти Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, встановлено, що станом на 07.05.2015 р. Товариство фактично знаходиться в орендованому приміщенні.

Спір у справі виник у зв'язку з наявністю, на думку прокурора, підстав для звільнення відповідачем займаних приміщень.

Зокрема, підставою для зобов'язання відповідача звільнити приміщення по просп. Бажана, 32-А в Києві прокурор вказує на припинення дії Договору.

Договір є договором оренди комунального майна, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 58 Цивільного кодексу України, Глави 30 Господарського кодексу України та Законом України «Про оренду державного та комунального».

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно із ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Пунктом 4.1 Договору визначено, що орендодавець зобов'язаний протягом 10 календарних днів з моменту підписання цього договору з додатки передати, а орендар прийняти по акту приймання-передачі об'єкт оренди. Акт приймання-передачі об'єкта оренди підписується повноважними представниками орендодавця, орендаря та балансоутримувача.

28.01.2013 р. на виконання умов Договору орендодавець передав, а орендар прийняв в оренду приміщення, що підтверджується актом приймання-передачі нерухомого майна від 28.01.2013 р.

За змістом ч. 1 ст. 763 Цивільного кодексу України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Згідно з частинами 1, 2, 3 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна України» термін договору оренди визначається за погодженням сторін. Термін договору оренди не може бути меншим, ніж п'ять років, якщо орендар не пропонує менший термін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Після закінчення терміну договору оренди орендар, який належним чином виконував свої обов'язки за договором, має переважне право, за інших рівних умов, на укладення договору оренди на новий термін, крім випадків, якщо орендоване майно необхідне для потреб його власника. У разі якщо власник має намір використовувати зазначене майно для власних потреб, він повинен письмово попередити про це орендаря не пізніше ніж за три місяці до закінчення терміну договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про оренду державного так комунального майна» договір оренди припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; приватизації об'єкта оренди орендарем (за участю орендаря); банкрутства орендаря; загибелі об'єкта оренди; ліквідації юридичної особи, яка була орендарем або орендодавцем.

Пунктом 9.1 Договору визначено, що він є укладеним з моменту підписання його сторонами і діє з 28.01.2013 р. по 31.03.2015 р.

Статтею 764 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

За змістом п. 9.7 Договору у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення цього договору або зміну його умов після закінчення строку його чинності протягом одного місяця договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором.

В матеріалах справи наявний лист Управління освіти Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації №1000 від 01.04.2015 р., в яких позивач 2 повідомив відповідача про відсутність намірів продовжувати дію Договору, у зв'язку з чим просив відповідача звільнити орендоване майно та передати його по акту приймання-передачі.

Твердження відповідача про те, що вказаний лист ним отримано не було судом не приймається до уваги з огляду на наявність в матеріалах справи доказів направлення такого листа на адресу відповідача у справі (копія фіскального чеку №3402 від 02.04.2015 р.).

При цьому, положеннями Договору не було визначено конкретну форму направлення заяви про припинення його дії (опис вкладення у цінний лист тощо), а відтак суд приймає копію фіскального чеку №3402 від 02.04.2015 р. як належний доказ направлення балансоутримувачем орендарю заяви про відмову від продовження дії Договору.

Крім того, твердження відповідача про те, що відмова від продовження дії Договору мала бути зроблена саме орендодавцем (позивачем 1) є безпідставними, оскільки право направити лист-відмову від продовження дії Договору пунктом 9.7 надано всім сторонами такого договору (в тому числі, і позивачу 2 як балансоутримувачу).

З огляду на викладене суду приходить до висновку, що внаслідок направлення позивачем 2 заяви відмову від продовження дії Договору після закінчення строку його чинності протягом 1 місяця, Договір оренди припинився у зв'язку з закінчення строку, на який його було укладено, тобто 31.03.2015 р.

Згідно ч. 1 ст. 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Таким чином, за приписами ч. 1 ст. 785 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» у разі припинення дії договору оренди, відповідач втрачає статус орендаря і, у нього виникає зобов'язання повернути орендоване приміщення.

За змістом п. 7.6 Договору у разі закінчення строку дії договору або при його розірванні орендар зобов'язаний за актом приймання-передачі повернути об'єкт оренди підприємству у стані, в якому перебував об'єкт оренди на момент передачі його в оренду, з урахуванням всіх здійснених орендарем поліпшень, які неможливо відокремити від об'єкта оренди без заподіяння йому шкоди, з урахуванням зносу за період строку дії договору оренди. В акті приймання-передачі зазначається технічний стан об'єкта оренди на дату повернення.

Отже, наведеними нормами та п. 7.6 Договору передбачений обов'язок відповідача після припинення дії договору оренди повернути позивачу об'єкт оренди.

Листом №1000 від 01.04.2015 р. Управління освіти Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації просило відповідача звільнити орендоване майно та передати його по акту приймання-передачі.

Відповідно до статей 2, 3 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» правовою підставою користування комунальним майном є договір оренди.

Оскільки Договір припинив свою дію 31.03.2015 р. доказів укладення між сторонами додаткової угоди до Договору, або іншого договору оренди спірного приміщення, то відсутні правові підстави для перебування відповідача у займаному ним приміщенні площею 111,35 кв.м., що знаодиться на просп. М.Бажана, 32-А.

Як вбачається із матеріалів справи та пояснень представників сторін, як станом на момент звернення до суду із даним позовом, так і станом на момент винесення рішення у даній справі, спірне приміщення використовується відповідачем.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Суд відзначає, що доказів правомірності користування відповідачем спірним нерухомим майном матеріали справи не містять, а відповідачем суду не надано.

За таких обставин, позовні вимоги зобов'язання прокурора зобов'язати Товариство звільнити та повернути позивачу 2 орендоване нежитлове приміщення СШ №316 на просп. М.Бажана, 32-А, загальною площею 111,35 кв.м, є правомірними та обґрунтованими, а тому задовольняються судом.

Стосовно правомірності звернення прокурором з даним позовом до суду необхідно відзначити таке.

Відповідно до ст. 121 Конституції України на прокуратуру України покладається представництво інтересів держави в суді у випадках, визначених законом.

Згідно з п. 6 частини другої ст. 20 Закону України «Про прокуратуру» при виявленні порушень закону прокурор або його заступник у межах своєї компетенції мають право звертатись до суду з заявами про захист прав і законних інтересів громадян, держави, а також підприємств та інших юридичних осіб.

Ст. 361 Закону України «Про прокуратуру» передбачає, що представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом. Підставою представництва у суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою. Формами представництва є, зокрема, звернення до суду з позовами, коли порушуються інтереси держави та участь у розгляді судами справ. Прокурор самостійно визначає підстави для представництва у судах, форму його здійснення і може здійснювати представництво в будь-якій стадії судочинства в порядку, передбаченому процесуальним законом.

Абзац третій частини першої та частина третя ст. 2 Господарського процесуального кодексу України визначають, що господарський суд порушує справи за позовними заявами прокурорів та їх заступників, які звертаються до господарського суду в інтересах держави; прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

У рішенні Конституційного Суду України від 08.04.1999 р. у справі № 1-1/99 зазначено, що інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств. Із врахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Відповідно до абз. 2 п. 2.10 постанови пленуму Вищого господарського суду України №11 від 29.05.2013 р. «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» прокурор, звертаючись до господарського суду із заявою про визнання правочину недійсним, виступає позивачем або зазначає у ній позивачем державний чи інший орган або установу, організацію, уповноважені здійснювати відповідні функції держави у спірних правовідносинах, наприклад, управляти майном, що є предметом цього правочину, і визначає відповідачами, як правило, сторони за правочином (договором). Виняток можуть становити випадки, коли однією з сторін є названий орган (установа, організація); у такому разі відповідачем визначається друга сторона.

Згідно з ч. 5 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування» органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правоможності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

На підставі рішення Київської міської ради №284/5096 від 02.12.2010 р. майно СШ №316 зараховано у власність територіальної громади міста Києва.

Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) №1112 від 10.12.2010 р. СШ №316 передано до сфери управління Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, яка в свою чергу розпорядженням №373 від 11.08.2011 р. закріпила таке майно за Управлінням освіти Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації.

Враховуючи викладене, прокурор Дарницького району міста Києва правомірно згідно діючого законодавства звернувся до суду з даною позовною заявою для захисту інтересів держави в особі Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації та Управління освіти Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації

Стосовно розподілу судових витрат суд відзначає наступне.

Частиною 3 статті 49 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід державного бюджету України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов прокурора Дарницького району міста Києва в інтересах держави в особі Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації та Управління освіти Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації задовольнити повністю.

2. Зобов'язати Публічне акціонерне товариство «Укртелеком» (01601, м. Київ, бул. Т.Шевченка, 18; ідентифікаційний код 21560766) звільнити та повернути Управлінню освіти Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації (02091, м. Київ, Харківське шосе, 168-К; ідентифікаційний код 37448113) орендоване нежитлове приміщення СШ №316 на просп. М.Бажана, 32-А, загальною площею 111,35 кв.м. Видати наказ.

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» (01601, м. Київ, бул. Т.Шевченка, 18; ідентифікаційний код 21560766) в дохід державного бюджету України судовий збір у розмірі 1 218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 21.08.2015 р.

Суддя В.П. Босий