ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

"25" серпня 2015 р. Справа № 911/3918/14

Господарський суд Київської області, у складі судді Саванчук С.О., розглянувши заяву Українського державного проектного лісовпорядного виробничого об'єднання від 31.07.2015 № 515 про відстрочку виконання судового рішення у справі № 911/3918/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіаційний розрахунковий центр",

04053, м. Київ, вул. Воровського, буд. 8-а, офіс 14

до Українського державного проектного лісовпорядного виробничого об'єднання,

08200, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Пролетарська, буд. 22-24

за участю Прокуратури Київської області,

01601, м. Київ, б-р Лесі Українки, 27/2

про стягнення 559 889,10 грн.

за участю представників:

позивача - Боженко І.Ф. (довіреність від 11.09.2014 № 2014/3);

відповідача (заявника) - не з'явився;

прокурора - не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням господарського суду Київської області від 04.11.2014 у справі № 911/3918/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіаційний розрахунковий центр" до Українського державного проектного лісовпорядного виробничого об'єднання про стягнення 559 889,10 грн. позов задоволено повністю.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 04.03.2015, постановою Вищого господарського суду України від 29.04.2015 рішення господарського суду Київської області від 04.11.2014 у справі № 911/3918/14 залишено без змін.

28.11.2014 на виконання вказаного судового рішення видано наказ.

Через канцелярію Київського апеляційного господарського суду (вх. № 09-12/1044 від 26.12.2014) надійшло повідомлення Прокуратури Київської області про вступ прокурора у справу № 911/3918/14 з метою представництва інтересів держави в особі Українського державного проектного лісовпорядного виробничого об'єднання.

Ухвалою господарського суду Київської області від 03.08.2015 заяву Українського державного проектного лісовпорядного виробничого об'єднання від 31.07.2015 № 515 про відстрочку виконання судового рішення у справі № 911/3918/14 повернено без розгляду.

Через канцелярію господарського суду Київської області (вх. № 18678/15 від 12.08.2015) надійшла заява Українського державного проектного лісовпорядного виробничого об'єднання від 31.07.2015 № 515 про відстрочку виконання судового рішення у справі № 911/3918/14, що обгрунтовано тим, що виконавчою службою відкрито виконавче провадження на підставі виданого господарським судом наказу, проте, на 2015 рік у державному бюджеті не передбачено грошових коштів на виконання судового рішення, також, відповідно до Закону України «Про введення мараторію на примусову реалізацію майна», виконавча служба не зможе провести реалізацію державного майна, яке перебуває у віданні заявника, а арешт рахунків, що відкриті у банківських установах, не задовольнить вимоги стягувача, оскільких на вказаних рахунках відсутня достатня кількість грошових коштів і це лише заблокує діяльність боржника. Можливість задовольнити вимоги стягувача може з'явитись після прийняття Верховною Радою України Закону України «Про державний бюджет на 2016 рік».

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.08.2015, для розгляду заяви визначено суддю Саванчук С.О.

Відповідно до частини 1 статті 121 Господарського процесуального кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Ухвалою господарського суду Київської області від 14.08.2015 заяву про відстрочку виконання судового рішення призначено до розгляду на 25.08.2015.

У судовому засіданні 25.08.2015 представник відповідача не з'явився, представник позивача з'явився та заперечив проти задоволення даної заяви. За результатами розгляду заяви про відстрочку виконання судового рішення у справі № 911/3918/14, суд дійшов висновку про відмову у її задоволенні, з огляду на таке.

При розгляді заяви відповідача про відстрочку виконання рішення суду, судом враховано правові позиції, що викладені у постанові пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» від 17.10.2012 № 9, зокрема, у пункті 7.2., де визначено, що підставою для відстрочки рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк, при цьому, слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 Господарського процесуального кодексу України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки виконання рішення, проте, вирішуючи питання про відстрочку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів в економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відповідно до частин 1, 2 статті 32 Господарського процесуального кодексу України господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору на підставі доказів у справі, зокрема, на підставі письмових доказів та пояснень представників сторін.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процессу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Зважаючи на викладене, судом враховано, що підставою для відстрочки виконання рішення є виняткові випадки та конкретні обставини, що ускладнюють його виконання або роблять це неможливим у визначений строк.

Водночас, заявником не додано жодних доказів неможливості виконання рішення суду, відсутності грошових коштів на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах тощо, за рахунок яких може бути здійснено виконання рішення суду.

Судом враховано пояснення відповідача щодо відсутності у державному бюджеті грошових коштів на виконання рішення, у зв'язку з чим, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 1 статті 96 Цивільного кодексу України, юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями, а статтями 525, 526 Цивільного кодексу України і статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Судом взято до уваги правову позицію Верховного Суду України про те, що відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України на відповідний період, не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення грошового зобов'язання, вказану правову позицію викладено, зокрема, у постанові Судової палати у господарських справах Верховного Суду України від 15.05.2012 у справі № 11/446.

Згідно з частиною 1 статті 111-28 Господарського процесуального кодексу України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 111-16 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Доводи, що наведені заявником не достатні для висновку про наявність виняткових обставин, що ускладнюють чи роблять неможливим виконання рішення суду, до того ж , заявником не надано суду жодного доказу на підтвердження наявності таких обставин.

Відповідно до статті 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви відповідача про відстрочку виконання рішення господарського суду Київської області від 04.11.2014 у справі № 911/3918/14 у зв'язку з її необґрунтованістю.

Керуючись статями 86, 115, 121 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ухвалив:

Відмовити Українському державному проектному лісовпорядному виробничому об'єднанню у задоволенні заяви від 31.07.2015 № 515 про відстрочення виконання рішення господарського суду Київської області від 04.11.2014 у справі № 911/3918/14.

Суддя С.О. Саванчук