ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2015 року Справа № 922/1308/15

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого : Кравчука Г.А.,

суддів: Дроботової Т.Б., Мачульського Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Агротрейд Продукт"
на постановуХарківського апеляційного господарського суду від 09.06.2015
у справі Господарського суду№ 922/1308/15 Харківської області
за позовомтовариства з обмеженою відповідальністю "Бахмач Нафтосервіс"
дотовариства з обмеженою відповідальністю "Агротрейд Продукт"
простягнення коштів в розмірі 132 566,23 грн.

в судовому засіданні взяли участь представники:

позивача:не з'явились;
відповідача:Половинко Б.М., дов. від 06.07.2015;

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю "Бахмач Нафтосервіс" (далі - Товариство "Бахмач Нафтосервіс") звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою, у якій просило стягнути на його користь з товариства з обмеженою відповідальністю "Агротрейд Продукт" (далі - Товариство "Агротрейд Продукт") грошові кошти у розмірі 132 566,23 грн., які складаються з пені у розмірі 56 432,61 грн. та інфляційних втрат у розмірі 76 133,62 грн. Судові витрати, у тому числі, витрати на оплату послуг адвоката у розмірі 5 000,00 грн. Товариство "Бахмач Нафтосервіс" просило покласти на відповідача.

Позовні вимоги Товариство "Бахмач Нафтосервіс", посилаючись на норми Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та Господарського кодексу України (далі - ГК України) обґрунтовувало тим, що воно поставило нафтопродукти, обумовлені в укладеному з Товариством "Агротрейд Продукт" договорі поставки товарів № 60/03-14 від 13.03.2014, проте останнє свої грошові зобов'язання перед ним за вказаним договором виконало несвоєчасно, у зв'язку із чим має сплатити пеню, інфляційні втрати та понесені Товариством "Бахмач Нафтосервіс" витрати на оплату послуг адвоката.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 22.04.2015 (суддя Денисюк Т.С.) позовні вимоги Товариства "Бахмач Нафтосервіс" задоволено частково. Стягнуто з Товариства "Агротрейд Продукт" на користь Товариства "Бахмач Нафтосервіс" пеню у розмірі 56 432,61 грн., інфляційні втрати у розмірі 45 004,82 грн., витрати на оплату послуг адвоката у розмірі 5 000,00 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 028,75 грн. У задоволені решти позовних вимог відмовлено.

В частині задоволення позовних вимог вказане рішення прийнято з мотивів, викладених Товариством "Бахмач Нафтосервіс" у позовній заяві. Часткову відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення інфляційних втрат мотивовано неправильністю їх розрахунку.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 09.06.2015 (колегія суддів: Істоміна О.А., Барбашова С.В., Білецька А.М.) рішення Господарського суду Харківської області від 22.04.2015 скасовано в частині стягнення з Товариства "Агротрейд Продукт" на користь Товариства "Бахмач Нафтосервіс" 104,85 грн. інфляційних втрат та прийнято в цій частині нове рішення про відмову в позові. В іншій частині рішення Господарського суду Харківської області від 22.04.2015 залишено без змін.

Часткове скасування рішення місцевого господарського суду обумовлене неправильністю проведеного ним перерахунку інфляційних втрат, тоді як, в іншій частині колегія суддів апеляційної інстанції погодилась з висновками суду першої інстанції.

Товариство "Агротрейд Продукт" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Харківського апеляційного господарського суду від 09.06.2015 та прийняти нове рішення яким зменшити розмір стягуваної з нього на користь Товариства "Бахмач Нафтосервіс" пені до 1 000,00 грн. та здійснити новий розподіл судових витрат пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В іншій частині постанову Харківського апеляційного господарського суду від 09.06.2015 просить залишити без змін. Викладені у касаційній скарзі вимоги Товариство "Агротрейд Продукт" обґрунтовує посиланням на обставини справи, приписи ст. 551, ЦК України, ст. 233 ГК України, ст. ст. 33, 49 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) та окремі роз'яснення пленумів Верховного та Вищого господарського судів України, зазначаючи про невідповідність висновків господарських судів попередніх інстанцій в частині стягнення пені обставинам справи.

Товариство "Бахмач Нафтосервіс" не скористалось правом, наданим ст. 1112 ГПК України, та відзив на касаційну скаргу Товариства "Агротрейд Продукт" до Вищого господарського суду України не надіслало, що не перешкоджає касаційному перегляду судового акту, який оскаржується.

За розпорядженням секретаря другої судової палати від 18.08.2015 розгляд справи у касаційному порядку здійснюється Вищим господарським судом України у складі колегії суддів: Кравчука Г.А. (головуючого, доповідача), Дроботової Т.Б. та Мачульського Г.М.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставини справи, застосування господарськими судами першої та другої інстанцій норм матеріального та процесуального права при прийнятті рішення та постанови в оскаржуваній частині, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга Товариства "Агротрейд Продукт" підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне.

Місцевим та апеляційним господарськими судами на підставі матеріалів справи встановлено, що:

- між Товариством "Бахмач Нафтосервіс" (постачальник) та Товариством "Агротрейд Продукт" (покупець) 13.03.2014 було укладено договір поставки товарів № 60/03-14, за яким постачальник зобов'язався передати у власність покупця паливно-мастильні матеріали (товар), а покупець зобов'язався прийняти товар від постачальника та оплатити його загальну вартість на умовах даного Договору (далі - Договір). Найменування, асортимент та кількість товару, що поставляється за Договором, визначається в Специфікаціях, які є невід'ємною частиною цього Договору;

- відповідно до п. 5.2 Договору розрахунки за товар здійснюються в безготівковому порядку, наступним чином: попередня оплата становить 519 340,56 грн. (з ПДВ), остаточний розрахунок у розмірі 812 327,98 гривень (з ПДВ) здійснюється на протязі дії всього Договору з відстрочкою платежу по факту отримання товару на підставі видаткової накладної, виданої продавцем на протязі 5 (п'яти) банківських днів з моменту отримання товару;

- згідно з п. 8.4 Договору зміни і доповнення до Договору, його пролонгація або дострокове розірвання будуть дійсні при умові, якщо вони здійснені в письмовій формі і підписані уповноваженими на це представниками обох сторін. Всі вищеперераховані документи до даного Договору становлять його невід'ємну частину;

- в подальшому між сторонами було підписано п'ять додатків до Договору, за якими постачальник зобов'язався передати у власність покупця дизельне паливо у обсязі та за ціною, визначеними у них, з відстрочкою платежу на 10 календарних днів з моменту отримання товару, а покупець, у випадку порушення ним термінів здійснення взаєморозрахунків за поставлений товар, зобов'язався сплатити постачальнику штраф в розмірі 10 % річних від суми заборгованості за весь період прострочення по день проведення розрахунків. Зокрема, між сторонами було підписано Додаток № 01 від 17.09.2014 на поставку 29 880 літрів дизельного палива по ціні 15,40 грн. за один літр на загальну суму 460 151,99 грн., Додаток № 02 від 17.09.2014 на поставку 16 164 літрів дизельного палива по ціні 15,40 грн. за один літр на загальну суму 248 925,59 грн., Додаток № 03 від 18.09.2014 на поставку 38 970 літрів дизельного палива по ціні 15,60 грн. за один літр на загальну суму 607 932,00 грн., Додаток № 04 від 18.09.2014 на поставку 21 094 літрів дизельного палива по ціні 15,60 грн. за один літр на загальну суму 329 066,40 грн. та Додаток № 05 від 19.09.2014 на поставку 4 700 літрів дизельного палива по ціні 15,60 грн. за один літр на загальну суму 73 320,00 грн. Всього згідно вказаних Додатків постачальник поставив покупцю товар на загальну суму 1 719 395,98 грн., що підтверджується відповідними видатковими накладними, наявними у матеріалах справи;

- однак, в порушення умов Договору та підписаних до нього Додатків, Товариство "Агротрейд Продукт" оплатило поставлений товар лише 14.11.2014 в сумі 1 646 075,98 грн. та 29.12.2014 в сумі 73 319,94 грн., у зв'язку з чим Товариство "Бахмач Нафтосервіс" просить стягнути з нього пеню в розмірі 56 432,61 грн. та інфляційні втрати в розмірі 76 133,62 грн.

За приписами ст. ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною першою ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша ст. 612 ЦК України).

В силу п. 3 частини першої ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Як було з'ясовано судами попередніх інстанцій у п. 7.1 Договору сторони додатково погодили, що у випадку порушення покупцем термінів здійснення взаєморозрахунків, передбачених Договором, покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу. Пеня нараховується на весь період прострочення по день проведення розрахунків у відповідності з умовами Договору без обмеження шестимісячним або іншим строком нарахування та стягнення пені, визначеного законодавством України.

На підставі Договору Товариством "Бахмач Нафтосервіс" за період з 29.09.2014 по 14.11.2014 на суму простроченого зобов'язання у розмірі 1 719 395,98 грн. було нараховано пеню у розмірі 54 172,75 грн., а за період з 15.11.2014 по 29.12.2014 на суму простроченого зобов'язання у розмірі 73 320,00 грн. нараховано пеню у розмірі 2 259,86 грн., всього 56 432,61 грн.

Розрахунок заявленої до стягнення пені судами попередніх інстанцій було перевірено та встановлено, що він не суперечить умовам договору та вимогам чинного законодавства. Крім того, судом апеляційної інстанції за результатами проведеного перерахунку розміру заявленої до стягнення пені встановлено, що за період з 29.09.2014 по 29.12.2014 з Товариства "Агротрейд Продукт" на користь Товариства "Бахмач Нафтосервіс" підлягала стягненню пеня у розмірі 58 164,11 грн., що є більшим від заявленого позивачем. За результатами перевірки розрахунку пені колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується з висновком господарського суду апеляційної інстанцій.

Разом з тим, під час розгляду справи місцевим господарським судом, перегляду справи в апеляційному та касаційному порядку Товариством "Агротрейд Продукт", із посиланням на положення ст. 551 ЦК України та ст. 233 ГК України, заявлялись клопотання про зменшення розміру пені до 1 000,00 грн.

За приписами ст. 551 ЦК України розмір неустойки встановлюється договором або актом цивільного законодавства і може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

У відповідності до ст. 233 ГК України у разі якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Пунктом 3 частини першої ст. 83 ГПК України встановлено право суду у виняткових випадках зменшувати розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Правовий аналіз наведених вище положень законодавства свідчить про те, що зменшення підтвердженого матеріалами справи розміру неустойки є правом, а не обов'язком суду, яким останнє користується у виняткових випадках за наявності обставин, які мають істотне значення.

Пунктом 3.17.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" роз'яснено, що вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті ГПК України), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Розглядаючи клопотання Товариства "Агротрейд Продукт" про зменшення розміру штрафних санкцій, суди першої та апеляційної інстанції, з урахуванням наведених вимог об'єктивно та повно оцінили всі надані в обґрунтування заявленого клопотання докази у їх сукупності та дійшли висновку про недоведеність обставин, які б свідчили про винятковість даного випадку прострочення.

Натомість Товариство "Агротрейд Продукт не погоджуючись з такими висновками судів просить суд касаційної інстанції надати іншу правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, що виходить за межі повноважень суду, встановлених ст. 1117 ГПК України, а саме: касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Враховуючи те, що зменшення розміру штрафних санкцій є правом, а не обов'язком суду, яким останній користується виходячи з установлених обставин справи, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що оскільки суди двох інстанцій вищевказані обставини з'ясували та відмовили Товариству "Агротрейд Продукт" у зменшенні розміру пені, то підстави для скасування оскаржуваних судових актів та задоволення касаційної скарги в цій частині відсутні.

З огляду на наведене, приймаючи до уваги встановлення факту неналежного виконання Товариством "Агротрейд Продукт" умов Договору колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що господарськими судами попередніх інстанцій правомірно задоволено позовні вимоги Товариства "Бахмач Нафтосервіс" в частині стягнення на його користь з Товариства "Агротрейд Продукт" пені у розмірі 56 432,61 грн. При цьому, виходячи з положень пункту 2 частини 1 статті 83 ГПК України, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає правомірним стягнення пені саме у заявленому Товариством "Бахмач Нафтосервіс" розмірі.

Доводи касаційної скарги Товариства "Агротрейд Продукт" наведених висновків не спростовують та не впливають на них.

Рішення Господарського суду Харківської області від 22.04.2015 та постанова Харківського апеляційного господарського суду від 09.06.2015 в частині стягнення з Товариства "Агротрейд Продукт" на користь Товариства "Бахмач Нафтосервіс" інфляційних втрат скаржником у касаційній скарзі не оскаржуються, у зв'язку із чим підлягають залишенню в цій частині без змін.

У касаційній скарзі Товариство "Агротрейд Продукт" не погоджується із здійсненим судами попередніх інстанцій розподілом судових витрат та просить здійснити новий розподіл судових витрат пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до статті 44 ГПК України судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

У позовній заяві Товариство "Бахмач Нафтосервіс" просило стягнути з Товариства "Агротрейд Продукт" понесені ним витрати на оплату послуг адвоката у розмірі 5 000,00 грн.

Господарськими судами попередніх інстанцій встановлено, що заявлена до стягнення сума витрат на адвокатські послуги підтверджується договором про надання юридичних послуг від 20.02.2015, актом прийняття-передачі наданих послуг від 27.02.2015, платіжним дорученням № 185 від 25.02.2015 про сплату 5 000,35 грн. та свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю № 171 від 14.12.1997, наявними у матеріалах справи.

За таких обставин господарські суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку щодо доведеності понесення Товариством "Бахмач Нафтосервіс" витрат пов'язаних з наданням адвокатських послуг у розмірі 5 000,00 грн.

Разом із тим, судами попередніх інстанцій не було враховано, за приписами частин першої та п'ятої ст. 49 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача, при відмові в позові - на позивача, при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог Товариства "Бахмач Нафтосервіс" у даній справі, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає неправомірним покладення у повному обсязі на Товариство "Агротрейд Продукт" судових витрат, пов'язаних з оплатою послуг адвоката, оскільки виходячи з положень частини п'ятої ст. 49 ГПК України такі витрати підлягають покладенню на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Окрім того, скасовуючи рішення місцевого господарського суду в частині стягнення з Товариства "Агротрейд Продукт" на користь Товариства "Бахмач Нафтосервіс" 104,85 грн. інфляційних втрат та приймаючи у цій частині нове рішення про відмову в позові господарський суд апеляційної інстанції залишив без змін здійснений місцевим господарським судом розподіл судових витрат, який не враховує вказаних змін, а відтак не відповідає вимогам частини першої статті ст. 49 ГПК України.

З урахуванням наведеного колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що постанова Харківського апеляційного господарського суду від 09.06.2015 та рішення Господарського суду Харківської області від 22.04.2015 в частині розподілу судових витрат не відповідають вимогам ст. 49 ГПК України, у зв'язку із чим підлягають скасуванню з прийняттям в цій частині нового рішення, яким з Товариства "Агротрейд Продукт" на користь Товариства "Бахмач Нафтосервіс" підлягає стягненню 3 821,96 грн. витрат по оплаті послуг адвоката та 2 008,08 грн. витрат по оплаті судового збору за розгляд справи пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В іншій оскаржуваній частині постанова Харківського апеляційного господарського суду від 09.06.2015 ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги Товариства "Агротрейд Продукт" зводяться до переоцінки доказів та не спростовують висновків господарських судів попередніх інстанцій, у зв'язку з чим підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 49, 1115, 1117, 1119, 11110 та 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Агротрейд Продукт" задовольнити частково.

Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 09.06.2015 та рішення Господарського суду Харківської області від 22.04.2015 у справі № 922/1308/15 в частині розподілу судових витрат скасувати та прийняти в цій частині нове рішення, яким здійснити новий розподіл судових витрат пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Агротрейд Продукт" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Бахмач Нафтосервіс" 3 821 (три тисячі вісімсот двадцять одну) грн. 96 коп. витрат по оплаті послуг адвоката.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Агротрейд Продукт" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Бахмач Нафтосервіс" 2 008 (дві тисячі вісім) грн. 08 коп. витрат по оплаті судового збору за розгляд справи.

В іншій частині постанову Харківського апеляційного господарського суду від 09.06.2015 залишити без змін.

Доручити Господарському суду Харківської області видати наказ.

Головуючий суддя Г.А. Кравчук

Суддя Т.Б. Дроботова

Суддя Г.М. Мачульський