КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" серпня 2015 р. Справа№ 910/12412/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пашкіної С.А.

суддів: Сітайло Л.Г.

Чорної Л.В.

Від позивача - Власюк Н.В. (довір. від 25.06.15);

Від відповідача - Руссіна О.В. ( довір. від 2.05.15);

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк"

на рішення Господарського суду міста Києва від 21.07.2015р.

у справі № 910/12412/15 (суддя Зеленіна Н.І.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра"

до Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк"

про стягнення 13 382 732, 12 доларів США, що еквівалентно 371 546 397, 77 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.07.2015р. у справі №910/12412/15 позов задоволено повністю. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "ДЕЛЬТА БАНК" на користь Публічного акціонерного товариства "КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "НАДРА" 12 500 000 доларів США заборгованості за кредитом, що еквівалентно 347 039 000 грн. 00 коп., 571 093 долари США 75 центів заборгованості по процентах за користування кредитом, що еквівалентно 15 855 344 грн. 31 коп., 300 000,00 доларів США пені за порушення строку сплати кредиту, що еквівалентно 8 328 936 грн. 00 коп., 11 638 доларів США 37 центів пені за порушення строку сплати процентів по кредиту, що еквівалентно 323 117 грн. 46 коп. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "ДЕЛЬТА БАНК в доход Державного бюджету України 73 080 грн. судового збору.

Рішення місцевого господарського суду ґрунтується на тому, що оскільки обов'язок відповідача щодо сплати позивачу грошових коштів виник до моменту запровадження в установі відповідача тимчасової адміністрації, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить Київський апеляційний господарський суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 21.07.2015р. та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає про те, що судом першої інстанції під час ухвалення рішення були невірно застосовані норми матеріального права що регулюють спірні відносини, а саме п.5 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», що призвело до винесення необґрунтованого рішення.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін судова колегія встановила.

22.11.2006р. між Відкритим акціонерним товариством "Комерційний банк "Надра", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Комерційний Банк "Надра", та Товариством з обмеженою відповідальністю "Комерційний банк "Дельта", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк", укладено генеральну угоду про порядок проведення міжбанківських операцій №1.79, відповідно до п.1.1. якої, її предметом є загальні умови здійснення міжбанківських операцій.

Пунктом 3.1. генеральної угоди визначено, що у її межах передбачено укладення сторонами угод по наданню Міжбанківських кредитив (МБК)/Міжбанківських депозитів (МБД).

Згідно з п.п.5.1., 5.2.1., 5.2.3. генеральної угоди, умови угод, що укладаються відповідно до цієї генеральної угоди, визначаються у кожному конкретному випадку шляхом проведення переговорів між уповноваженими співробітниками сторін за допомогою системи REUTERS DEALING або іншими узгодженими засобами зв'язку. Сторони надають одна одній короткотермінові МБК/МБД у Вільноконвертованій валюті (ВКВ), Неконвертованій валюті (НКВ) і українській гривні. При переговорах сторони домовляються про нижченаведені основні умови угод: сума і валюта операцій; дата надання МБК/МБД; дата повернення МБК/МБД й сплати відсотків; відсоткова ставка; реквізити постачання і повернення коштів; умови забезпечення МБК/МБД; час надання і повернення кредиту/депозиту (якщо необхідно); особливі умови (у разі потреби).

Відповідно до п. п. 5.2.4., 5.2.5. генеральної угоди, після узгодження умов угоди, зазначених у п.5.2.3., за допомогою системи REUTERS DEALING або по телефону сторони протягом того ж дня обмінюються підтвердженнями по системі S.W.I.F.T. відповідно до форматів S.W.I.F.T; таке підтвердження повинно містити посилання на реєстраційний номер угоди; найменування сторін, що домовилися; дату укладання угоди; суму і валюту операції; дати надання та повернення кредиту/депозиту; відсоткову ставку; суму відсотків до сплати; платіжні інструкції, де приведені повні реквізити сторін; особливі умови і примітки (у разі потреби), у тому числі граничний час надходження (повернення) коштів, умови забезпечення.

Зобов'язанням, згідно зі ст.509 Цивільного кодексу України, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно зі ст.1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

За правилами ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку, відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення.

На виконання умов генеральної угоди 08.09.2011 р. між сторонами генеральної угоди укладено угоду про надання ПАТ "КБ "Надра" на користь AT "Дельта Банк" міжбанківського кредиту на суму 12 500 000,00 доларів США зі строком повернення 29.09.2011 року та сплатою 10,75% річних у кінці строку. Умови надання та повернення міжбанківського кредиту були погоджені сторонами за допомогою системи REUTERS DEALING та підтверджені по системі S.W.I.F.T.

13.01.2015 р. між сторонами генеральної угоди укладено угоду про надання ПАТ "КБ "Надра" на користь AT "Дельта Банк" міжбанківського кредиту на умовах ролл-овер (пролонгація попередньо наданої позики) на суму 12 500 000,00 (дванадцять мільйонів п'ятсот тисяч) доларів США зі строком повернення 06.02.2015 року та сплатою 10,75% річних у кінці строку. Умови надання та повернення міжбанківського кредиту були погоджені сторонами за допомогою системи REUTERS DEALING та підтверджені по системі S.W.I.F.T.

Крім того, 13.01.2015 р. між ПАТ "КБ "Надра" та AT "Дельта Банк" було укладено додаткову угоду №7 до генеральної угоди №1.79 про порядок проведення міжбанківських операцій від 22.11.2006 р.

За умовами додаткової угоди №7 до генеральної угоди №1.79 про порядок проведення міжбанківських операцій від 22.11.2006 р. сторони домовились, що проценти по угодам на умовах ролл-овер на суму 12 500 000,00 (дванадцять мільйонів п'ятсот тисяч) доларів США, укладеним 12 вересня 2014 року (п. 2. Додаткової угоди), 10 жовтня 2014 року (п.6. Додаткової угоди), 07 листопада 2014 року (п.10. Додаткової угоди), 05 грудня 2014 року (п.14. Додаткової угоди), 15 грудня 2014 року (п.18. Додаткової угоди) нараховані за відповідні періоди, сплачуються AT "Дельта Банк" 06.02.2015 р.

Відповідно до п. 21. додаткової угоди №7 сторони погодили, що всі інші умови генеральної угоди та підтвердження укладення угод, здійснені у відповідності з умовами генеральної угоди, залишаються без змін та сторони підтверджують за ними свої зобов'язання.

Пунктом 5.2.16.1. генеральної угоди встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути суму кредиту і відсотки за користування ним у термін, зазначений у підтвердженні та сплатити неустойки (штрафні санкції) у випадку невиконання зобов'язань по цій Угоді.

Умовами п.п. 6.1., 6.2. генеральної угоди, за невиконання або неналежне виконання умов угод, укладених на основі цієї угоди, сторони зобов'язуються відповідати в межах розмірів збитків, заподіяних протилежній стороні і відповідно до чинного законодавства України. За невчасне перерахування коштів (цілком або частково) винна сторона сплачує постраждалій неустойку (штрафні санкції) у розмірі: по операціях у ВКВ (перша група класифікатора іноземних валют НБУ) - 0,1% від неперерахованої суми за кожний календарний день прострочення; по операціях в НКВ (друга та третя група класифікатора іноземних валют НБУ) і українській гривні - у розмірі подвійної облікової ставки Національного/Центрального банки країни походження відповідної валюти, яка діяла в період сплати неустойки (штрафної санкції), за кожний календарний день прострочення.

За розрахунком позивача, перевіреним судом та не спростованим у встановленому законом порядку відповідачем, останній має сплатити, крім заборгованості по кредитом у сумі 12 500 000,00 доларів США, 571 093,75 доларів США заборгованості по процентах, має також сплатити 300 000,00 доларів США пені за порушення строків сплати кредиту та 11 638,37 доларів США пені за порушення строків сплати процентів.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 51 від 02.03.2015 р. на підставі постанови Правління Національного банку України від 02.03.2015р. № 150, з 03.03.2015р. запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду на тимчасову адміністрацію відповідача.

Задовольняючи позовні вимоги місцевий господарський суд виходив з того, що станом на час виникнення у відповідача зобов'язань щодо сплати на користь позивача грошових коштів - 06.02.2015 р., в установі відповідача тимчасова адміністрація запроваджена не була, отже, за висновком суду, жодних перешкод для виконання останнім власних договірних зобов'язань не існувало.

Починаючи з 09.03.2011 р. (дата набрання чинності Законом України від 04.11.2010 № 2677-VI) випадки обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, можуть бути передбачені в спеціальному законі.

Пунктом 16 статті 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлено, що тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом, а відповідно до пункту 6 статті 2 Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Тому, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація чи почата процедура його ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" є спеціальними, а даний Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Виходячи зі суті (змісту) та згідно з частиною 2 статті 1 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" метою цього Закону є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.

За правилами ст. 34 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд розпочинає виведення неплатоспроможного банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації в банку на наступний робочий день після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних. Під час тимчасової адміністрації Фонд має повне і виняткове право управляти банком відповідно до цього Закону, нормативно-правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання.

Пунктом 1 частини 5 статті 36 вищезазначеного Закону встановлено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку. Обмеження, встановлене пунктом 1 частини 5 цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників (п. 1 ч. 6 вказаної статті).

Статтею 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" визначено, що кредитор банку - юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань.

Таким чином, статус кредитора Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» у цій справі вказує на те, що на позивача поширюються обмеження щодо задоволення його вимог до Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" під час запровадження у ньому тимчасової адміністрації, встановлені приписами пункту 1 частини п'ятої статті 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Такі висновки містяться і в постанові Верховного суду України від 01.04.2015р. №910/5560/14, прийнятої за результатами розгляду заяви уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Банк Форум" - ЛарченкоІ.М. про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого господарського суду України від 29 жовтня 2014 року у справі № 910/5560/14 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія "Мегаполіс-Україна" до ПАТ "Банк Форум" про зобов'язання вчинити дії та стягнення 230 936,42 грн.

Враховуючи викладене, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення Господарського суду міста Києва від 21.07.2015р. підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" задовольнити.

2.Рішення Господарського суду міста Києва від 21.07.2015р. у справі №910/12412/15 скасувати.

3. В позві відмовити.

4.Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/12412/15.

Повний текст постанови складено та підписано 27.08.2015р.

Головуючий суддя С.А. Пашкіна

Судді Л.Г. Сітайло

Л.В. Чорна