ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

19.08.2015 Справа № 908/4629/15

Cуддя Зінченко Н.Г., розглянувши позовні матеріали
за позовом Орендного виробничого управління житлово-комунального господарства м. Вільнянськ (70002, Запорізька область, м. Вільнянськ, вул.Ціолковського, 12)

до відповідача ОСОБА_1 підприємця ОСОБА_2 (70002, Запорізька область, м. Вільнянськ, вул. Бочарова, 20/98)

про внесення змін до договору та зобовязання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

18.08.2015р. до господарського суду Запорізької області звернулося Орендне виробниче управління житлово-комунального господарства м. Вільнянськ, Запорізька область, м. Вільнянськ з позовною заявою вих. № 245 від 13.08.2015 р. (вх. № 5110/09-05/15 від 18.08.2015 р.) до ОСОБА_1 підприємця ОСОБА_2, Запорізька область, м. Вільнянськ про внесення змін до договору та зобовязання вчинити певні дії.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справ між суддями від 18.08.2015р. справу № 908/14629/15 призначено до розгляду судді Зінченко Н.Г.

У відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Розглянувши матеріали позовної заяви та зясувавши підстави для повернення позовної заяви, передбачені нормами Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку, що слід повернути позовну заяву без розгляду на підставі п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України, виходячи з наступного.

Згідно зі ст., ст. 54, 57 ГПК України встановлено, що зміст, форма та додатки до позовної заяви повинні відповідати вказаним нормам закону.

Приписами статті 56 ГПК України передбачено, що позивач зобов'язаний при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення. (Стаття 56 ГПК України в редакції Закону України Про внесення зміни до статті 56 Господарського процесуального кодексу України щодо порядку надсилання копії позовної заяви № 9126837-11 від 19.05.2011 р.).

У відповідності до ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Належним доказом направлення копії позовної заяви з додатком відповідачу відповідно до Правил надання послуг поштового звязку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 р. № 270, є оригінал розрахункового документу (оригінал поштової квитанції чи фінансового чека), виданий відправникові поштового відправлення.

Зазначене підтверджується пунктом 2.1 Інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-08/208 від 13.04.2008 р. (з наступними змінами і доповненнями), в якому зазначено, що розрахунковий документ встановленої форми, що підтверджує надання послуг поштового звязку (касовий чек, поштова квитанція тощо), може вважатися належним доказом надсилання іншій стороні (сторонам) у справі копії позовної заяви.

З аналізу вище наведених норм чинного процесуального законодавства слідує, що належними доказами направлення відповідачеві копії позовної заяви та доданих до неї документів, в розумінні ст. 56 ГПК України, є оригінали розрахункового документу (оригінал поштової квитанції або фінансового чеку) та опису вкладення.

Згідно з п. 61 Правил надання послуг поштового звязку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009 р. (з наступними змінами і доповненнями), у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового звязку повинен перевірити відповідність опису, розписатися на обох його примірниках і поставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового звязку повинен зазначити номер поштового відправлення.

Проте, до позовної заяви вих. вих. № 245 від 13.08.2015 р. (вх. № 5110/09-05/15 від 18.08.2015 р.) на підтвердження направлення відповідачеві копії позовної заяви з додатками до неї позивачем додано фіскальний чек та опис вкладення, який скріплений відбитком календарного штемпелю відділення підприємства поштового звязку за 13.08.2015 р., в якому вказано про направлення відповідачеві копії позовної заяви за №236 від 03.08.2015р., тому, з огляду на вище викладені приписи чинного процесуального законодавства, такий опис вкладення не може вважатися належним доказом направлення відповідачеві копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Отже, з наданих позивачем документів суду неможливо зробити висновок про направлення на адресу відповідача копії позовної заяви та доданих до неї документів саме в редакції, яку надано до господарського суду Запорізької області.

Інших доказів відправлення відповідачеві копії позовної заяви та доданих до неї документів позивачем не додано.

Також суд звертає увагу позивача, що згідно до ст. 16 ЦК України та ст. 20 ГК України кожна особа може звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у спосіб, передбачений діючим законодавством або договором.

Діюче законодавство не передбачає дієвих правових механізмів примушення боржника до складення та підписання юридичних актів.

Предметом позову може бути матеріально-правова чи немайнова вимога позивача до відповідача, відносно якої суд повинен прийняти рішення. Предметом позову не можуть бути обставини, які виступають доказами у справі, зокрема, підписання актів прийняття-передачі наданих послуг, оскільки такі акти підтверджують наявність або відсутність юридичних фактів, які входять до підстав позову. Захист майнового або немайнового права чи законного інтересу відбувається шляхом прийняття судом рішення про примусове виконання відповідачем певних дій або зобов'язання утриматись від їх вчинення. Заявлена позивачем вимога про зобов'язання відповідача підписати акти прийняття-передачі наданих послуг за договором не призводить до поновлення порушеного права позивача та, у разі її задоволення, не може бути виконана у примусовому порядку, оскільки відсутній механізм виконання такого рішення. (зазначена правова позиція викладена у постанові ВГСУ від 09.07.2009 р. по справі № 26/334/06-7/159/08-6/130/09).

Зазначені обставини перешкоджають суду вчинити передбачені нормами Господарського процесуального кодексу України дії по підготовці справи до судового розгляду та є підставами для повернення позовної заяви позивачу.

У відповідності до п. 3.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК України щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК України.

Суд вважає за необхідне роз'яснити заявнику, що у відповідності до ст. 63 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з ним у господарський суд у загальному порядку після усунення допущених порушень.

Керуючись п. 6 ч. 1 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Орендного виробничого управління житлово-комунального господарства м. Вільнянськ, Запорізька область, м. Вільнянськ до ОСОБА_1 підприємця ОСОБА_2, Запорізька область, м. Вільнянськ про внесення змін до договору та зобовязання вчинити певні дії, та додані до неї документи повернути позивачу без розгляду.

Копію даної ухвали направити сторонам у справі.

Додаток: на 75-х аркушах, у тому числі оригінал платіжного доручення № 355 від 28.07.2015 р. (про сплату 1218,00 грн. судового збору), оригінал платіжного доручення № 384 від 12.08.2015 р. (про сплату 3654,00 грн. судового збору), оригінал фіскального чеку від 13.08.2015р. та опису вкладення, який скріплений відбитком календарного штемпелю відділення підприємства поштового звязку за 13.08.2015 р.

Суддя Н.Г.Зінченко