ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2015 рокуСправа № 912/2900/15
Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Т. В. Макаренко, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи № 912/2900/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Баядера Логістик"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мондікор"

про стягнення 88788,06 грн

Представники учасників судового процесу:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність б/н від 06.03.2015р.

від відповідача: участі не брали

слухач ОСОБА_2, паспорт серії НС 593942 від 12.03.1999 року

Товариство з обмеженою відповідальністю "Баядера Логістик" звернулося до господарського суду Кіровоградської області з позовною заявою від 20.07.2015 року, у якій просить стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Мондікор" заборгованість згідно договору поставки № 1968 від 17.01.2013 року в сумі 88 788,06 грн., з яких:

- 46 033,78 грн. - борг за поставлений товар;

- 5 589,55 грн. - пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ;

- 9 471,92 грн. - плата за користування чужими грошовими коштами;

- 1 142,34 грн. - штраф за порушення строків оплати товару;

- 26 550,47 грн. - сума, на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів.

Судовий збір просить покласти на відповідача.

У судовому засіданні представником позивача подано заяву про зменшення позовних вимог, у якій позивач зазначає, що відповідачем після порушення провадження у справі сплачено 10 000,00 грн., а тому просить зменшити розмір позовних вимог в частиня стягнення варторсті товару на цю суму.

Відповідно до норм. ст. 22 ГПК України вказана заява прийнята господарським судодом, а вимоги позивача розглядаються судом з врахуванням вказаної заяви.

Відповідач відзиву на позовну заяву та витребувані ухвалою суду документи не подав, позовні вимоги не заперечив.

Ухвала господарського суду від 23.07.2014 про порушення провадження у справі направлялась на адресу відповідача: 25015, м.Кіровоград, вул.Велика Перспективна, буд.7, яка зазначена у позовній заяві та підтверджена Спеціальним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, станом на 23.07.2015р., але повернута підприємством зв'язку із написом: "за закінченням терміну зберігання".

За змістом статті 64 ГПК України, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У даному випадку, оскільки поштове відправлення з ухвалою господарського суду, що надсилалась на належну адресу відповідача, повернуто підприємством зв'язку, то вважається, що відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

На підставі норм ст. 75 ГПК України справа розглянута за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, обговоривши усі обставини справи, оцінивши подані докази, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В :

17 січня 2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Баядера Логістик"(надалі-позивач, постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Мондікор"(надалі-відповідач, покупець) було укладено договір поставки № 1968 (далі - Договір), відповідно до п. 1.1. якого постачальник зобов'язався передати у власність покупція алкогольні напої, а покупець зобов'язався прийняти і оплатити товар в порядку, визначеному умовами цього Договору.

Відповідно до п.3.1., 3.2 Договору постачання товару здійснюється силами та за рахунок постачальника, на умовах DDP відповідно до вимог Міжнародних правил тлумачення термінів "Інкотермс" (в редакції 2000р.). Сторони можуть визначити інші умови постачання товару, при узгодженні замовлення на товар. Постачальник зобов'язаний поставити товар за адресою, яка зазначена в його замовленні, а також в засвідчених покупцем копіях ліцензій як місце здійснення діяльності, або за адресою, яка зазначена в засвідчених покупцем копіях довідок про внесення місць зберігання алкоголю до Єдиного державного реєстру.

Відповідно до п.3.3 Договору підпис уповноваженого представника Покупця в накладній на товар засвідчє, що товар прийнятий покупцем від постачальника за кількістю та за якістю. Претензії покупця щодо якості товару після підписання ним накладної на товар розглядаються та задовольняються постачальником в окремому порядку, який визначається постачальником в кожному випадку окремо.

Відповідно до п.3.6. Договору покупець зобов'язався до моменту першої поставки надати постачальникові Повідомлення зі зразками підписів осіб уповноважених приймати Товар і підписувати товаросупроводжувальні документи та зразками печаток (штампів). Підпис особи уповноваженої приймати товар на товаросупроводжувальних документах, зразок якого є у Повідомленні наданому покупцем, вважається достатнім доказом того, що товар прийнятий уповноваженою особою покупця, без необхідності завірення такого підпису печаткою (штампом). Наявність на товаросупроводжувальних документах печатки (штампу), зразки яких було поппередньо надано покупцем, є належним доказом того, що товар прийнятий уповноваженою особою покупця, навіть якщо зразок підпису особи зазначений у повідомлені не збігається з тим, який наявний на товаросупроводжувальних документах. У випадку, якщо зразок підпису та(або) зарозок печатки (штампу) на накладній не збігається зі зразками підписів та (або) зразками печаток (штампів) наданих покупцем постачальнику у Повідомленні, проте такий підпич (печатка, штамп) наявний на накладних, що були оплачені Покупцем раніше, то вважається, що товар прийнятий уповноваженою особою Покупця.

Сторони узгодили у п.4.1 Договору, що найменування, кількість, асортимент товару визначається покупцем у замовленні та зазначається постачальником у видатковій накладній на товар.

Відповідно до п..5.1., 5.2., 5.3 Договору ціна на товар визначена у Прайс-листі постачальника, який діє на момент здійснення покупцем замовлення. Ціна на товар зазначається постачальником у видатковій накладній на товар. Загальна сума Договору дорівнює загальній вартості товару, який постачальник поставив покупцю впродовж всього строку дії даного договору згідно видакових накладних на товар.

У розділі 6 сторони узгодили порядок розрахунків.

Відповідно до п.6.1. Договору Розрахунки за товар здійснюються покупцем протягом 30 календарних днів з дня отримання товару, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок постачальника або в іншому узгодженому сторонами порядку та формі, що не суперечить чинному законодавству України, або за домовленністю сторін - шляхом попередньої оплати.

Відповідно до п. 6.2 ОСОБА_1 оплати покупцем вартості отриманого від постачальника товару є дата зарахування грошових коштів на рахунок постачальника.

Відповідальність сторін передбачена у розділі 6 Договору.

Договір підписано представниками сторін та скріплено печатками .

За змістом статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором поставки, відтак до правовідносин, що виникли між сторонами на підставі даного договору слід застосовувати положення законодавства, що регулюють правовідносини поставки.

У відповідності до частини 1 статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених вказаним Кодексом.

За правилами статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Правовідносини купівлі-продажу регулюються главою 54 Цивільного кодексу України.

Так, у відповідності до статті 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Статтею 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Матеріали справи свідчать, що позивач свої зобов'язання за договором виконав повністю.

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу алкогольні напої згідно з накладними, які відповідачем на момент подачі позову були оплачені частково, так

за накладною № 16404 від 05.05.2014 року на суму 41 826,72 грн. борг складає 11 184,92 грн.

за накладною № 22360 від 13.06.2014 року на суму боргу 2 221,20 грн. борг складає

2 221,20 грн.

за накладною № 22361 від 13.06.2014року на суму боргу 5 156,64 грн. борг складає 5 156,64 грн

за накладною № 22362 від 13.06.2014р. на суму боргу 4 212,72 грн. борг складає 4 212,72 грн

за накладною № 22363 від 13.06.2014р. на суму боргу 6 939,14 грн. борг складає 6 939,14 грн.

за накладною № 24550 від 27.06.2014 року на суму боргу 16 319,16 грн. борг складає 16 319,16 грн

Всього заборгованість за вказаними накладними станом на 20.07.2015 року за твердженням позивача складала 46 033,78 грн.

У судовому засіданні представником позивача подано заяву про зменшення позовних вимог, у якій позивач зазначає, що відповідачем після порушення провадження у справі сплачено 10 000,00 грн., а тому просить зменшити розмір позовних вимог в частиня стягнення варторсті товару на цю суму. Доказів сплати відповідачем заборгованості в сумі 10 000,00 грн. позивач господарському суду не подав.

Разом з тим, відповідно до норм ст. 22 ГПК України вказана заява прийнята господарським судодом, а вимоги позивача розглядаються судом з врахуванням вказаної заяви.

Відповідно до норм ст. 35 ГПК України обставини, які визнаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, можуть не доказуватися перед судом, якщо в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Відповідачем не подано до матеріалів справи доказів сплати решти заборгованості в сумі 36 033,78 грн.

З урахуванням вказаних обставин, а також тої обставини, що відповідачем у справі позовні вимоги не заперечено, факти, викладені в позовній заяві, не спростовано, господарський суд вважає позовні вимоги про стягнення суми основного боргу в розмірі 36 033,78 грн. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Позивач також просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 5 589,55 грн за період з 05.06.2014р. по 20.07.2015р., інфляційні втрати в розмірі 26 550,47 грн. за період 05.06.2014р. по 20.07.2015р , плату за користування чужими грошовими коштами у розмірі 20% річних в сумі 9 471,92 грн. за період 05.06.2014р. по 20.07.2015 та штраф за порушення строків оплати товару в сумі 1 142,34 грн. .

У відповідності до приписів ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п.п. 7.1. Договору у випадку порушення покупцем строків оплати вартості одержавного від постачальника товару, покупець зобов'язаний сплатити постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожен день порушення строків оплати; у випадку порушення покупцем строків оплати вартості одержавного від постачальника товару більше ніж 30 календарних днів, покупець сплачує постачальнику штраф в розмірі 7% від суми боргу.

Позивачем у наданому до суду розрахунку враховано норми ст. 232 Господарського кодексу України, відповідно до яких нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано та п. 6.1 Договору, відповідно до якого розрахунки за товар здійснюються покупцем протягом 30 календарних днів з дня отримання Товару. За таких обставин господарський суд задовольняє вимоги позивача в частині стягнення пені в сумі сумі 5 589,55 грн.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотка річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом.

Відносно нарахування інфляційних втрат то позивачем допущено помилку в розрахунку періоду нарахування (позивач зазначає дні за які нараховано інфляційні, тоді як індекс інфляції розраховується в середньому за місяць на суму боргу). З огляду на вказане, господарський суд самостійно здійснив розрахунок інфляційних втрат за допомогою системи "Законодавство " відповідно до якого:

за накладною № 16404 від 05.05.2014 року на суму боргу 11 184,92 грн. за період з липня 2014 року по червень 2014 року включно втрати від інфляції складають 6 427,81 грн.

за накладною № 22360 від 13.06.2014 року на суму боргу 2 221,20 грн. за період з липня 2014р. по червень 2015р включно втрати від інфляції складають 1241,86 грн.

за накладною № 22361 від 13.06.2014року на суму боргу 5 156,64 грн. за період з липня 2014 року по червень 2015р. включно втрати від інфляції складають 2 883,05 грн.

за накладною № 22362 від 13.06.2014р. на суму боргу 4 212,72 грн. за період з липня 2014р. по червень 2015р. включно втрати від інфляції складають 2 355,31 грн.

за накладною № 22363 від 13.06.2014р. на суму боргу 6 939,14 грн. за період з липня 2014р. по червень 2015 року включно втрати від інфляції складають 3879,63 грн.

за накладною №24550 від 27.06.2014 року на суму боргу 16 319,16 грн. за період з липня 2014 р. по липень 2015 року включно втрати від інфляції складають 9022,59 грн.,

Всього за період, зазнавчений в розрахунку позивача, інфляційні втрати склали 25 810,25 грн., тоді як позивач просить суд стягнути з відповідача за вказаний період 26 550,47 грн.

Враховуючи вищенаведене господарський суд задовольняє вимоги позивача в частині стягнення втрат від інфляції в сумі 25 810,25 грн.. В задоволенні решти позовних вимог господарський суд відмовляє, як безпідставно заявлені впозивачем.

Відповідно до п. 9.2. Договору, ч.3 ст. 692 Цивільного кодексу України позивач правомірно та обгрунтовано нарахував 20% річних від суми боргу, які складють за розрахунком позивача 9 471,92 грн., який не заперечено відповідачем, а тому вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню.

Позивачем також нараховано відповідно до п. 7.1 Договору штраф у розмірі 7% від суми боргу за накладаною № 24550 від 27.06.2014 року, оскільки відповідачем порушено строк оплати вартості одержаного від постачальника товару за цією накладною більше ніж на 30 календарних днів.

Господарський суд дійшов висновку, що вимоги позивача в цій частині також є обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України на відповідача покладаються судові витрати на судовий збір, оскільки спір виник внаслідок його неправильних дій.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 33, 34, 44, 49, 82-85, 116, 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мондікор"(25015, м.Кіровоград, вул.Велика Перспективна,буд.7, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Баядера Логістик" (18029, м.Черкаси, вул.Академіка Корольова,7, ) 36 033,78 грн. борг за поставлений товар; 5 589,55 грн. - пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ; 9 471,92 грн. - плата за користування чужими грошовими коштами; 1 142,34 грн. - штраф за порушення строків оплати товару; 25 810,25 грн. - сума, на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів, а також судовий збір в сумі 1 827 грн.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили та направити стягувачу.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Згідно ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його підписання до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Кіровоградської області.

Повне рішення складено 26.08.2015

Суддя Т. В. Макаренко