ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.08.15 Справа№ 914/2405/15

за позовом: ОСОБА_1, с.Гумнисько Буського району Львівської області

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Галаз Авто», м.Львів

про визнання повністю недійсним та скасування рішення зборів учасників товариства, оформленого протоколом №2 зборів засновників (учасників) від 26.03.2012р., визнання недійсним статуту ТзОВ «Галаз Авто» в редакції, затвердженій протоколом №2 зборів засновників (учасників) від 26.03.2012р.; визнання недійсною державної реєстрації змін до установчих документів товариства, проведеної на підставі рішення зборів засновників, оформленого протоколом №2 від 26.03.2012р.

Суддя Щигельська О.І.

при секретарі Зарицькій О.Р.

Представники сторін:

Від позивача: ОСОБА_1

Від відповідача: ОСОБА_2 представник за довіреністю

Суть спору: позов заявлено ОСОБА_1, с.Гумнисько Буського району Львівської області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Галаз Авто», м.Львів про визнання повністю недійсним та скасування рішення зборів учасників товариства, оформленого протоколом №2 зборів засновників (учасників) від 26.03.2012р., визнання недійсним статуту ТзОВ «Галаз Авто» в редакції, затвердженій протоколом №2 зборів засновників (учасників) від 26.03.2012р.; визнання недійсною державної реєстрації змін до установчих документів товариства, проведеної на підставі рішення зборів засновників, оформленого протоколом №2 від 26.03.2012р.

Ухвалою суду від 20.07.2015р. порушено провадження у справі та призначено до розгляду в судовому засіданні на 03.08.2015р. Ухвалою суду від 03.08.2015р. розгляд справи відкладено на 12.08.2015р. у звязку з неявкою відповідача. Ухвалою суду від 12.08.2015р. розгляд справи відкладено на 26.08.2015р. із тих же підстав.

На виконання вимог ухвали суду від 20.07.2015р. та 03.08.2015р. відділом державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції долучено до матеріалів справи частину документів реєстраційної справи ТзОВ «Галаз Авто» на 107 аркушах.

Представникам сторін розяснено права, передбачені ст.ст. 20,22 ГПК України.

Позивач в судове засідання 26.08.2015р. зявилась, позовні вимоги підтримала повністю з підстав, вказаних у позовній заяві. Ствердила, зокрема, що 26.03.2012р. відповідачем ТзОВ «Галаз Авто» проведено загальні збори його учасників та відповідно до прийнятих на них рішень неправомірно прийнято вихід позивача зі складу його засновників (учасників), здійснено розподіл частко учасників товариства, внесено відповідні зміни до статуту товариства та проведено їх державну реєстрацію, чим порушено корпоративні права ОСОБА_1, що зумовило звернення до суду із позовною заявою. Просила позов задоволити.

Представник відповідача в судове засідання 26.08.2015р. зявився, проти позову заперечив та подав заяву (вх.№35442/15 від 25.08.2015р.) про застосування строків позовної давності, зважаючи на те, що рішення загальних зборів прийняті 26.03.2012р., а отже встановлений законом трирічний строк позовної давності минув. На цій підставі у задоволенні позову просив відмовити.

Суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, в яких достатньо доказів для прийняття рішення по суті спору, у відповідності до ч.3 ст.4-3 ГПК України, судом створювались сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, у звязку із чим передбачені у ст.77 ГПК України підстави для відкладення розгляду справи не вбачаються.

Заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 (позивач по справі) була одним із засновників та учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Галаз Авто» (відповідач по справі), якій належало 33% статутного капіталу товариства.

26.03.2012р. проведено загальні збори засновників (учасників) Товариства з обмеженою відповідальністю «Галаз Авто», на вирішення яких згідно із порядком денним винесено наступні питання:

1) Про обрання голови та секретаря зборів учасників ТзОВ «Галаз Авто»;

2) Про вихід з числа учасників ОСОБА_3 та ОСОБА_1 та про вхід в число учасників ТзОВ «Галаз Авто» ПП «Лукр» та передачу йому 50% та ОСОБА_4 16% частки ОСОБА_3 та ОСОБА_1;

3) Про затвердження нової редакції Статуту.

Зокрема, з другого питання порядку денного виступив ОСОБА_4, який зазначив, що у звязку із надходженням на адресу загальних збоів учасників заяв від ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про вихід зі складу учасників та тяжким фінансовим становищем товариства, а також з метою залучення додаткових інвестицій, доцільно здійснити заміну складу учасників товариства шляхом виходу ОСОБА_3 та ОСОБА_1 та входу в число учасників товариства ТзОВ «Галаз Авто» ПП «Лукр» та передачу йому 50% та ОСОБА_5 16% частки ОСОБА_3 та ОСОБА_6 відповідно частки ПП «Лукр» та ОСОБА_5Г, розділяються порівну по 50%. За результатами одноголосного голосування вирішено прийняти в число учасників ТзОВ «Галаз» ПП «Лукр» та збільшити частку ОСОБА_5 на 16%, у звязку з чим, частки у статуному фонді підприємства розподілити наступним чином: ОСОБА_7 пайовий внесок 500,00грн., частка в статутному фонді 50%; ПП «Лукр» пайовий внесок 500,00грн., частка в статутному фонді 50%; всього пайовий внесок 1000,00грн., частка в статутному фонді 100%.

З третього питання порядку денного, за результатами голосування, одноголосно вирішили затвердити Статут ПП «Лукр» у новій редакції доручили директору ПП «Лукр» ОСОБА_8

Зазначені рішення оформлено протоколом №2 зборів засновників (учасників) ТзОВ «Галаз Авто» від 26.03.2012р.

Вважаючи зазначені загальні збори учасників товариства незаконними, а відтак і прийняті на них рішення неправомірними та недійсними, п.Сагайдак Н.В. звернулась до суду із позовною заявою про визнання повністю недійсним та скасування рішення зборів учасників товариства, оформленого протоколом №2 зборів засновників (учасників) від 26.03.2012р., визнання недійсним статуту ТзОВ «Галаз Авто» в редакції, затвердженій протоколом №2 зборів засновників (учасників) від 26.03.2012р.; визнання недійсною державної реєстрації змін до установчих документів товариства, проведеної на підставі рішення зборів засновників, оформленого протоколом №2 від 26.03.2012р.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що її, як учасника товариства, не повідомлено про проведення вказаних зборів, участі у них вона не приймала, при підписанні протоколу підроблено підписи учасників товариства на протоколі зборів цього товариства та власне підпис ОСОБА_1 на договорі купівлі-продажу, за яким відчужено частку позивача у статутному капіталі товариства на користь ОСОБА_5 та Приватного підприємства «Лукр», та як наслідок, внесено зміни до установчих документів ТзОВ «Галаз Авто» та затверджено нову редакцію Статуту товариства.

При вирішенні спору суд виходив з наступного.

відповідно до ч. 1 ст. 67 ГК України, корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ГК України та п. «а» ч. 1 ст. 10 Закону України «Про господарські товариства» учасники господарського товариства мають право брати участь в управлінні справами товариства в порядку, визначеному в установчих документах, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами.

Згідно ч. 1 ст. 58 Закону України «Про господарські товариства», вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників. Вони складаються з учасників товариства або призначених ними представників.

Виходячи з положень ч. 1 ст. 67 ГК України, право учасника господарського товариства на управління справами товариства, встановлене ч. 1 ст. 88 ГК України та п. а) ч. 1 ст. 10 Закону України «Про господарські товариства», поряд з іншими правомочностями учасника, становить зміст його корпоративних прав. Таке право реалізується учасником шляхом його участі в роботі вищого органу товариства - загальних зборах.

Порядок проведення загальних зборів та прийняття на них рішень регламентовані законом, зокрема, ст.ст. 41, 52, 58, 59, 60, 61 Закону України «Про господарські товариства».

Як визначено ч. 5 ст. 61 Закону України «Про господарські товариства», про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом із зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів. Будь-хто з учасників товариства вправі вимагати розгляду питання на загальних зборах учасників за умови, що воно було ним поставлено не пізніш як за 25 днів до початку зборів. Не пізніш як за 7 днів до скликання загальних зборів учасникам товариства повинна бути надана можливість ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного зборів. З питань, не включених до порядку денного, рішення можуть прийматися тільки за згодою всіх учасників, присутніх на зборах.

Як вбачається з протоколу реєстрації осіб для участі у загальних зборах засновників від 26.03.2012р., позивач ОСОБА_1 була присутньою на вказаних зборах.

Проте, як вказується позивачем і не спростовано відповідачем, про проведення загальних зборів товариства 26.03.2012 року її не було повідомлено належним, визначеним ч. 5 ст. 61 Закону України «Про господарські товариства» чином.

В матеріалах справи також відсутні належні та допустимі докази на підтвердження повідомлення учасників ТзОВ «Галаз Авто», зокрема п.Сагайдак Н.В., про проведення зазначених загальних зборів. Відсутні такі документи й у матеріалах реєстраційної справи №27 ТзОВ «Галаз Авто», наданій відділом державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції на вимогу суду. Не надано таких доказів і відповідачем.

Не зважаючи на те, що протокол №2 загальних зборів засновників (учасників) ТзОВ «Галаз Авто» підписано п.Сагайдак Н.В., позивач стверджує, що участі в роботі вказаних загальних зборів не брала, а про прийняті загальними зборами рішення їй стало відомо після того, як у відповідь на її звернення від 25.11.2013р. до Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції про отримання копії установчих документів товариства, отримано лист від 06.12.2013р., яким відмовлено в їх наданні зважаючи на те, що заявник не є засновником (учасником) зазначеної у заяві юридичної особи, а саме ТзОВ «Галаз Авто». Вказане зумовило звернення позивача у правоохоронні органи із заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.358 КК України.

Так, до матеріалів справи долучено копію витягу №1 Галицького РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області з кримінального провадження №0000763, з якого вбачається, що до Галицького РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області 06.03.2015р. із завою звернулась ОСОБА_1, в якій повідомила про те, що співзасновником ТзОВ «Галаз Авто» ОСОБА_5 було внесено завідомо неправдиві відомості до протоколу загальних зборів товариства, в результаті чого ОСОБА_1 було неправомірно виключено із числа його співзасновників.

Водночас, як вбачається із протоколу №2 від 26.03.2012р., загальними зборами засновників (учасників) ТзОВ «Галаз Авто», серед іншого, розглядалось питання про вихід п.Сагайдак Н.В. зі складу учасників товариства на підставі поданої нею заяви.

Так, порядок виходу учасника зі складу товариства з обмеженою відповідальністю встановлено ст.148 ЦК України та ст.54 Закону України «Про господарські товариства».

Зокрема, відповідно до ч.1 ст.148 ЦК України, учасник товариства з обмеженою відповідальністю має право вийти з товариства, повідомивши товариство про свій вихід не пізніше ніж за три місяці до виходу, якщо інший строк не встановлений статутом.

Однак, в матеріалах справи та в матеріалах реєстраційної прави ТзОВ «Галаз Авто» відсутні докази на підтвердження подання п.Сагайдак Н.В. заяви про вихід зі складу засновників (учасників) товариства. Зазначене відповідачем не спростовано.

В той же час, до матеріалів справи долучено копію висновку експерта від 02.07.2015р. №6/294, за результатами проведення почеркознавчої експертизи, призначеної у межах зазначеного кримінального провадження, з якого вбачається, що підпис від імені ОСОБА_1 в заяві від імені ОСОБА_1, - виконаний не ОСОБА_1, а іншою особою; підпис від імені ОСОБА_1В, в протоколі реєстрації учасників у загальних зборах ТзОВ «Галаз Авто» від 26.03.2012р., виконаний не ОСОБА_1, а іншою особою; підпис від імені ОСОБА_1 в протоколі №2зборів засновників (учасників) ТзОВ «Галаз Авто» від 26.03.2012р., - виконаний не ОСОБА_1, а іншою особою; підписи від імені ОСОБА_1 в договорі купівлі-продажу частки в статутному капіталі (фонді) ТзОВ «Галаз Авто» від 26.03.2012р., - виконані не ОСОБА_1, а іншою особою; підписи від імені ОСОБА_1 в договорі купівлі-продажу частки в статутному капіталі (фонді) ТзОВ «Галаз Авто» від 26.03.2012р., - виконані не ОСОБА_1, а іншою особою.

Суд також звертає увагу на розяснення, надані у Пленумом Верховного суду України у Постанові №13 від 24.10.2008р.

Зокрема у п.17 вказаної Постанови зазначено, що судам необхідно враховувати, що рішення загальних зборів учасників (акціонерів) та інших органів господарського товариства є актами, оскільки ці рішення зумовлюють настання правових наслідків, спрямованих на регулювання господарських відносин, і мають обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин. У зв'язку з цим підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів (учасників) господарського товариства можуть бути: порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства; позбавлення акціонера (учасника) товариства можливості взяти участь у загальних зборах; порушення прав чи законних інтересів акціонера (учасника) товариства рішенням загальних зборів.

Водночас, у п.18 цієї ж Постанови звертається увага на те, що не всі порушення законодавства, допущені під час скликання та проведення загальних зборів господарського товариства, є підставою для визнання недійсними прийнятих на них рішень. Отже, при вирішенні питання про недійсність рішень загальних зборів у зв'язку з іншими порушеннями, допущеними під час скликання та проведення загальних зборів, які не віднесено законом до безумовних підстав визнання рішення таких зборів недійсними, господарський суд повинен оцінити, наскільки ці порушення могли вплинути на прийняття загальними зборами відповідного рішення. Також у п.21 вказаної Постанови зазначено, що рішення загальних зборів господарського товариства можуть бути визнані недійсними в судовому порядку у випадку недотримання процедури їх скликання, встановленої статтями 43, 61 Закону про господарські товариства. Права учасника (акціонера) товариства можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання вимог закону про скликання і проведення загальних зборів, якщо він не зміг взяти участь у загальних зборах, належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо. При вирішенні спорів про визнання недійсними рішень загальних зборів господарського товариства з підстав недопущення до участі в них акціонерів (учасників) товариства судам необхідно з'ясувати, чи могла їх відсутність (або наявність) істотно вплинути на прийняття рішення, яке оскаржується.

Враховуючи вищенаведене, суд, зважаючи на те, що рішенням загальних зборів засновників (учасників) ТзОВ «Галаз Авто» внесено зміни до складу учасників товариства, зокрема вирішено питання щодо виходу учасників, в тому числі й позивача, зі складу товариства, внаслідок чого внесено зміни до установчих документів, зокрема Статуту відповідача, суд приходить до висновку про те, що неповідомлення п.Сагайдак Н.В. про їх проведення, і, як наслідок, неможливість позивача взяти участь у їх роботі, істотно вплинуло на результати вирішення питань, передбачених порядком денним, а рішення, прийняті загальними зборами засновників (учасників) ТзОВ «Галаз Авто» та оформлені протоколом №2 від 23.03.2012р., порушують права та законні інтереси позивача. Вищенаведене свідчить про під ставність позовних вимог в частині визнання повністю недійсним та скасування рішення зборів учасників товариства, оформленого протоколом №2 зборів засновників (учасників) від 26.03.2012р.

Щодо вимог про визнання недійсним статуту ТзОВ «Галаз Авто» в редакції, затвердженій протоколом №2 зборів засновників (учасників) від 26.03.2012р. та визнання недійсною державної реєстрації змін до установчих документів товариства, проведеної на підставі рішення зборів засновників, оформленого протоколом №2 від 26.03.2012р., суд зазначає наступне.

Згідно ст.80 ЦК України, юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Для створення юридичної особи, її учасники (засновники) розробляють установчі документи, які викладаються письмово і підписуються всіма учасниками (засновниками), якщо законом не встановлений інший порядок їх затвердження. Установчим документом товариства є затверджений учасниками статут або засновницький договір між учасниками, якщо інше не встановлено законом.

За змістом положень ч.1 ст.82 ГК України та ст.4 Закону України «Про господарські товариства» установчим документом товариства з обмеженою відповідальністю є статут. Установчі документи повинні містити відомості про вид товариства, предмет і цілі його діяльності, склад засновників та учасників, найменування та місцезнаходження, розмір та порядок утворення статутного (складеного) капіталу, порядок розподілу прибутків та збитків, склад та компетенцію органів товариства та порядок прийняття ними рішень, включаючи перелік питань, по яких необхідна кваліфікована більшість голосів, порядок внесення змін до установчих документів та порядок ліквідації і реорганізації товариства.

Так, у п.14 Постанови Пленуму Верховного суду України №13 від 24.10.2008р. розяснено, що статут юридичної особи за змістом частини другої статті 20 ГК України є актом, який визначає правовий статус юридичної особи, оскільки він містить норми, обов'язкові для учасників товариства, його посадових осіб та інших працівників, а також визначає порядок затвердження та внесення змін до статуту. Підставами для визнання акта, в тому числі статуту, недійсним є його невідповідність вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав (затвердив) цей акт, а також порушення у зв'язку з його прийняттям прав та охоронюваних законом інтересів позивача.

Суд звертає увагу на те, що у протоколі №2 загальних зборів засновників (учасників) ТзОВ «Галаз Авто» від 26.03.2012р. у п.3 вирішено затвердити Статут ПП «Лукр» у новій редакції. Враховуючи вищенаведене та зважаючи на те, що зміни до Статуту товариства, які порушують права та охоронювані законом інтереси п.Сагайдак Н.В., винесено на підставі рішення загальних зборів, які підлягають визнанню недійсними, а також такі зміни внесено без прийняття відповідного рішення загальних зборів засновників (учасників) ТзОВ «Галаз Авто», суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання вказаного Статуту недійсним та задоволення вимог позивача.

Згідно ст.7 Закону України «Про господарські товариства», зміни, які сталися в установчих документах товариства і які вносяться до державного реєстру, підлягають державній реєстрації за тими ж правилами, що встановлені для державної реєстрації товариства. Товариство зобов'язане у п'ятиденний строк повідомити орган, що провів реєстрацію, про зміни, які сталися в установчих документах, для внесення необхідних змін до державного реєстру.

Згідно з ч.5 ст.8, ч.11 ст.29 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» установчі документи юридичної особи, а також зміни до них, викладаються письмово, прошиваються, пронумеровуються та підписуються засновниками (учасниками) або уповноваженими особами, якщо законом не встановлено інший порядок їх затвердження. Справжність підписів засновників (учасників) або уповноважених осіб на установчих документах повинна бути нотаріально засвідчена, а засновницькі договори - нотаріально посвідчені. У випадках, передбачених законом, установчі документи повинні бути погоджені з відповідними органами державної влади. Державний реєстратор має право залишити без розгляду документи, які подані для проведення державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи, зокрема, якщо: документи не відповідають вимогам, встановленим ч. ч. 1, 2, 4, 6 та 7 ст. 8, ч. 5 ст. 10 та ч. 21 ст. 22 цього Закону; документи подано особою, яка не має на це повноважень.

Згідно положень ст.83 ГК України зміни до статуту товариства, пов'язані зі зміною складу учасників цього товариства, набирають чинності з дня внесення цих змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання недійсною державної реєстрації змін до установчих документів товариства, проведеної на підставі рішення зборів засновників, оформленого протоколом №2 від 26.03.2012р. обґрунтовані матеріалами справи, відповідачем не спростовані, а відтак підлягають до задоволення.

Що ж до заяви відповідача про застосування строків позовної давності, суд зазначає, що відповідно до ст.256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Як визначено ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з ч.ч. 3, 4 ст.267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Водночас, суд звертає увагу на те, що у відповідності до ч.1 ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Як вбачається з матеріалів справи, п.Сагайдак Н.В. довідалась про порушення своїх прав, зокрема права власності на частку у статутному капіталі товариства, а також корпоративного права на управління товариством, після отримання листа Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції від 06.12.2013р. Відповідачем зазначене не спростовано, доказів на підтвердження того, що позивач знав чи міг знати про порушення своїх прав та законних інтересів раніше не надано.

Згідно ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. У відповідності до ст.34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно зі ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обгрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Вирішуючи питання про розподіл господарських витрат між сторонами, суд звертає увагу на те, що при поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1218,00грн., що відповідає встановленій пп.2 п.2 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставці судового збору за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру. Водночас, проаналізувавши прохальну частину позову, суд приходить до висновку, що фактично позивачем заявлено три позовні вимоги немайнового характеру.

Пленумом Вищого господарського суду України у п. 2.11 Постанови №7 від 21.02.2013р. розяснено, що якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше вимог немайнового характеру, пов'язаних між собою підставами виникнення або поданими доказами, судовий збір сплачується окремо з кожної з таких вимог. У п.3.4 вказаної Постанови також зазначено, що у разі коли господарським судом було відстрочено сплату позивачем судового збору, який з тих чи інших причин до прийняття рішення зі справи сплачено не було, а останнє прийнято на користь позивача, то стягнення суми судового збору здійснюється безпосередньо з відповідача у доход державного бюджету України.

Відповідно до ч.1 ст.49 ГПК України, судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, відтак, судові витрати зі сплати судового збору слід покласти на відповідача в повному обсязі та, враховуючи вищенаведене, стягнути 1218,00грн. судового збору на користь позивача й 2436,00грн. судового збору в доход Державного бюджету України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 22, 33, 34, 43, 49, 82, 84, 85, 116 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1.Позов задоволити повністю.

2. Визнати недійсними рішення зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Галаз Авто» (м.Львів, вул.Городоцька, буд.280; ), оформлені протоколом №2 зборів засновників (учасників) від 26.03.2012р.

3. Визнати недійсним статут Товариства з обмеженою відповідальністю «Галаз Авто» (м.Львів, вул.Городоцька, буд.280; ) в редакції, затвердженій протоколом №2 зборів засновників (учасників) від 26.03.2012р.

4. Визнати недійсною державну реєстрацію змін до установчих документів Товариства з обмеженою відповідальністю «Галаз Авто» (м.Львів, вул.Городоцька, буд.280; ), проведену на підставі рішення зборів засновників, оформленого протоколом №2 від 26.03.2012р.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Галаз Авто» (м.Львів, вул.Городоцька, буд.280; ) на користь ОСОБА_1 (Львівська область, Буський район, с.Гумнисько; ІПН) 1218,00грн. судового збору.

6. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Галаз Авто» (м.Львів, вул.Городоцька, буд.280; ) 2436,00грн. судового збору в доход Державного бюджету України.

7.Наказ видати згідно ст.116 ГПК України.

8.Строк і порядок набрання рішенням законної сили визначено ст.ст.91-93 ГПК України.

Повне рішення складено 28.08.2015р.

Суддя Щигельська О.І.