ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

27.08.15р. Справа № 904/5968/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖИТЛОКОМЦЕНТР", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська обл.

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська обл.

про стягнення заборгованості 6471,58 грн. за договором утримання будинку

Суддя Бєлік В.Г.

Представники:

Від позивача: Зарівна С.В. представник- дов. № 20 від 12.01.2015р.

Від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЖИТЛОКОМЦЕНТР" звернулось до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 з позовом про стягнення заборгованості по витратам за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в розмірі 5 384,23 грн., пені в розмірі 780,85 грн., 3% річних в розмірі 97,86 грн. та суми інфляційних втрат в розмірі 208,64 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем положень договору № 519 від 20.03.2014р. щодо оплати наданих послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 09.07.2015р. порушено провадження у справі та призначено її розгляд на 27.08.2015 р.

20.08.2015 р. відповідач направив відзив на позовну заяву, в якому просить припинити провадження у справі у зв'язку із сплатою відповідачем суми основного боргу в розмірі 5 384,23 грн.

27.08.2015 р. позивач надав уточнену позовну заяву, в якій, у зв'язку із сплатою відповідачем суми основного боргу в розмірі 5 384,23 грн., просить стягнути з відповідача на його користь пеню в сумі 845,14 грн., індекс інфляції - 208,64 грн., 3% річних 97,86 грн.

Відповідно до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, суд розцінює цю заяву, як зменшення позовних вимог.

В судовому засіданні 27.08.2015 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЖИТЛОКОМЦЕНТР" (далі - Виконавець) та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (далі - Споживач) був укладений договір № 519 від 20.03.2014 р.

Предметом цього договору є забезпечення виконавцем надання послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території (далі - послуги) у житловому будинку АДРЕСА_1, у Жовтневому районі м. Кривого Рогу, де знаходиться нежитлове приміщення споживача №1,2,3,4, загальною площею 222,30 кв.м., а споживачем - забезпечення своєчасної оплати таких послуг за затвердженим тарифом у строк та на умовах, що передбачені цим договором.

На момент укладання договору нормативна вартість 1 кв.м. складає 1,8886 грн. і є нефіксованою, в зв'язку з перерахунками та може змінюватись згідно рішення органу місцевого самоврядування (п. 1.3. договору).

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України та статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Пунктом 2.1. договору визначено, що розрахунковим періодом є календарний місяць. Оплата послуг проводиться на розрахункових рахунок виконавця не пізніше ніж до 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

На виконання умов договору № 519 від 20.03.2014 р. в період з 20.03.2014 р. по 31.05.2015р. позивачем були надані споживачу послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової території на загальну суму 5 384,23 грн.

Станом на дату подання позовної заяви у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 5 384,23 грн. за період з 20.03.2014р. по 31.05.2015р. включно.

Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов'язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов'язковості договору для виконання сторонами.

Згідно статті 202 Господарського кодексу України та статті 598 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Відповідачем не були виконані грошові зобов'язання, доказів припинення відповідних зобов'язань перед позивачем у будь-який інший передбачений законом спосіб, відповідачем до матеріалів справи не надано.

20.08.2015 р. відповідач у відзиві на позовну заяву наголосив про сплату суми основного боргу в розмірі 5 384,23 грн., докази оплати надав суду (а.с.53 - 67).

Крім того, 27.08.2015 р. позивач надав заяву про зменшення позовних вимог, в якій також зазначив про сплату відповідачем суми основного боргу в розмірі 5 384,23 грн.

Позивач на підставі пункту 2.4. договору нарахував та просить стягнути з відповідача пеню за період з 21.04.2014р. по 08.07.2015р. в розмірі 845,14 грн.

Згідно з пунктом 2.4. договору за несвоєчасне внесення плати із споживача стягується пеня в розмірі 0,5 % від суми оплати за кожен день прострочки, але не більше подвійної ставки НБУ.

Згідно ст. 1 Закону України "Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій" суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують нежилі будинки і приміщення, належні їм на праві власності або орендовані ними на підставі договору, для провадження цієї діяльності за несвоєчасні розрахунки за спожиті комунальні послуги сплачують пеню в розмірі одного відсотка від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, якщо інший розмір пені не встановлено угодою сторін, але не більше 100 відсотків загальної суми боргу.

Перевіривши розрахунок пені, суд встановив, що він зроблений вірно та відповідає вимогам чинного законодавства. Таким чином, стягненню з відповідача підлягає сума пені в розмірі 845,14 грн.

Крім того, на підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивачем заявлено до стягнення суму інфляційних витрат в розмірі 208,64 грн. за загальний період з березня 2014р. по травень 2015р. та 3% річних в розмірі 97,84 грн. за загальний період з 21.04.2014р. по 08.07.2015р.

Перевіривши розрахунок суми інфляційних витрат, суд встановив, що позивачем вказаний невірний період нарахування, який, за підрахунком суду, становить з квітня 2014 р. по травень 2015 р., а тому підлягає частковому задоволенню в розмірі 205,44 грн.

При перевірці судом розрахунку 3% річних, суд встановив, що сума 3% річних більша, але суд не може вийти за межі позовних вимог, а тому до стягнення підлягає сума, заявлена позивачем, а саме 97,86 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що підлягають частковому задоволенню у загальному розмірі 1 148,44 грн., що складається з сум: 845,14 грн. - пеня, 205,44 грн. - інфляційні, 97,86 грн. - 3% річних.

Судові витрати розподіляються відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (Ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце проживання: 50085, АДРЕСА_2) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖИТЛОКОМЦЕНТР" (, місцезнаходження: 50053, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Кремлівська, 4-а) 845,14 грн. - пені, 205,44 грн. - інфляційних, 97,86 грн. - 3% річних, витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 821,92 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання чинності рішенням.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст.84 ГПК України.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено

01.09.2015р.

Суддя В.Г. Бєлік