ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.08.15 Справа№ 914/1915/15

За позовом: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, с.Малнів, Мостиський район, Львівська область

до відповідача: Приватного підприємства «Ротен», с. Зимна Вода, Пустомитівський район, Львівська область

про стягнення 16 244,31 грн.

Суддя Коссак С.М.

при секретарі Куць М.Я.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_2 представник за договором про надання правової допомоги від 13.05.2015р.

Від відповідача: не з`явився.

На розгляд господарського суду Львівської області Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 подано позов до Приватного підприємства «Ротен» про стягнення 16 244,31 грн.

Ухвалою від 15.06.2015 р. провадження у справі порушено, позовну заяву прийнято до розгляду, розгляд справи призначено на 06.07.2015р.

З підстав зазначених в ухвалі суду від 06.07.2015р. розгляд справи відкладено на 20.07.2015р

20.07.2015р. судом винесено ухвалу про продовження строку вирішення спору та відкладено розгляд справи на 26.08.2015р.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач у порушення умов договору про надання послуг від 16.09.2014р. № 1 не своєчасно оплатив вартість наданих послуг згідно договору. За несвоєчасне виконання грошових зобовязань позивач на підставі ст. 625 Цивільного Кодексу України просить стягнути з відповідача 7 547,38 грн. інфляційних втрат та 655,48 грн. 3% річних, та на підставі п. 5.2. даного Договору пеню в сумі 6 210,83 грн. (заяви про уточнення (зменшення) позовних вимог (вх.№ 3106/15 від 20.07.215р.)).

В судовому засіданні 26.08.2015р. представник позивача позовні вимоги підтримує повністю з підстав зазначених в позовній заяві, просить стягнути заборгованість з урахуванням заяви про уточненнях позовних вимог, а саме: стягнути 7 547,38 грн. інфляційних втрат, 655,48 грн. 3% річних та 6 210,83грн. пені. Також, щодо стягнення судових витрат за послуги адвоката не розглядати, про що подав заяву, яка долучена до матеріалів справи. Дана заява задоволена судом.

Відповідач в черговий раз у судове засідання явку повноважного представника не забезпечив, причин неявки та невиконання вимог ухвал суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобовязує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Відповідач не скористався своїм правом подання відзиву на позовну заяву та надання доказів в порядку статті 33 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи те, що норми статті 38 Господарського процесуального кодексу України щодо обовязку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а пункт 4 частини 3 статті 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства - свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом створені належні умови для надання сторонами доказів в обґрунтування своєї правової позиції.

У звязку з тим, що відповідач не використав наданого законом права на участь у судовому засіданні, подання відзиву на позов та доказів, а матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін і неявка відповідача не перешкоджає вирішенню спору, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку статті 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у ній матеріалами.

Справа розглядається з врахуванням поданих позивачем заяв про уточнення (зменшення) позовних вимог (вх.№3106/15 від 20.07.215р.).

В судовому засіданні 26.08.2015р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, повно, всебічно і обєктивно зясувавши усі обставини справи в їх сукупності, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено таке.

16.09.2014 року між Приватним підприємством «Ротен» (замовник, відповідач у справі) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (виконавець, позивач у справі) було укладено Договір про надання послуг №1 (надалі Договір).

Відповідно до п. 1.1 Виконавець зобовязується, за завданням замовника, надати замовнику послуги по обмолоту ріпаку замовника у відповідності до умов цього Договору на період збирання врожаю зернових в порядку та на умовах визначених Договором.

Згідно п. 4.1. Договору, вартість послуг згідно п. 1.1. даного договору складає 450,00 грн. з ПДВ за 1 гектар.

Фактичні об'єми виконаних робіт фіксуються в актах наданих послуг. Акт про надані послуги підписується сторонами до 31 числа місяця, в якому фактично надавалися послуги.(п.4.3,- 4.4. Договору).

Відповідно до п. 4.5. Договору, замовник зобов'язаний оплатити визначену в акті про надані послуги вартість наданих послуг у строк до 15 числа місяця, що слідує за місяцем в якому фактично надавалися послуги.

На виконання умов Договору позивачем надано відповідачу послуги по обмолоту ріпаку на площі 155 га на загальну суму 69 750,00 грн., що підтверджується Актом №1 здачі-прийняття послуг (надання послуг) на суму 69 750,00 грн. від 16.09.2014р. Сторони в акті зазначили що претензій одна до одної немає.

Згідно Договору відповідач був зобовязаний оплатити вартість наданих послуг до 15.10.2014р., проте здійснив оплату лише 30.12.2014р. в сумі 21 995,00 грн. та 24.02.2015р. в сумі 47 755,00 грн., що підтверджується випискою з рахунку ФОП ОСОБА_1.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем 24.02.2015р. здійснено оплату в сумі 93 695,00 грн., яка зарахована частково на погашення заборгованості за даним Договором та за Договором про надання послуг від 05.10.2014р. №2, що вбачається з рішення господарського суду Львівської області у справі № 914/1914/15 за позовом ФО-П ОСОБА_1 до ПП «Ротен» про стягнення заборгованості за договором про надання послуг № 2.

Також дане зарахування підтверджується відповідачем, що вбачається з Акту звірки взаємних розрахунків від 15.07.215р. станом на 03.06.215р., що підписаний та скріплений печатками сторін.

Позивач належним чином виконав свої зобов'язання по Договору.

Однак в порушення умов Договору відповідач не здійснив оплату за надані послуги своєчасно.

Відповідно до п.5.1. Договору сторони цього несуть відповідальність за невиконання або неналежне своїх зобовязань за даним Договором відповідно до чинного законодавством України.

Відповідачем було допущено порушення умов Договору щодо оплати наданих послуг, а саме прострочення строків оплати.

Пунктом 5.2. Договору сторони погодили, що за недотримання строків оплати наданих послуг, визначених п.4.5. Договору, замовних сплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожен день прострочення.

За прострочення виконання відповідачем грошового зобовязання, позивачем нараховано пеню в сумі 6 210,83 грн. та відповідно ст. 625 ЦК України 3% річних в сумі 655,48 грн. та інфляційні втрати в сумі 7 547,38 грн. (розрахунки в матеріалах справи - заяв про уточнення (зменшення) позовних вимог (вх.№3106/15 від 20.07.215р.)).

Відповідач заявлені позивачем вимоги не заперечив, не спростував належними та допустимими доказами.

Доказів повного або часткового погашення заборгованості на момент розгляду справи в суді сторонами суду не подано.

При прийнятті рішення суд виходив з такого.

Відповідно до ч. 1 статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 179 ГК України майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і негосподарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями.

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Між сторонами у справі виникли зобов'язання на підставі договору надання послуг в силу пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України.

Згідно з ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник, зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до вимог статті 611 ЦК України та статті 230 ГК України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Частинами першою і третьою статті 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало були виконати.

Відповідно до п.5.1. Договору сторони цього несуть відповідальність за невиконання або неналежне своїх зобовязань за даним Договором відповідно до чинного законодавством України.

Пунктом 5.2. Договору сторони погодили, що за недотримання строків оплати наданих послуг, визначених п.4.5. Договору, замовних сплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожен день прострочення.

Судом встановлено, що відповідачем було допущено порушення умов Договору щодо оплати наданих послуг, а саме прострочення строків оплати (п.4.5. Договору).

Відповідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобовязань. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Наслідки прострочення боржником грошового зобовязання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних - це не санкції, а спосіб захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора внаслідок знецінення грошових коштів у звязку з інфляційними процесами та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобовязання (постанова Верховного Суду України від 15 листопада 2010 року).

Відповідно до п.4 (п.п.4.1) Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року №14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань»,- сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Суд здійснивши перевірку нарахування позивачем пені, 3% річних та інфляційних втрат з урахуванням заяви про уточнення (зменшення) позовних вимог), дійшов висновку що такий розрахунок проведено вірно, відтак вимога позивача про стягнення 6 210,83 грн. пені, 655,48 грн. 3% річних та 7 547,38 грн. індексу інфляції (в межах заявлених позовних вимог) підлягає до задоволення.

Згідно з ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Виходячи зі змісту наведеного вище, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 179, 193, 230, 232 Господарського кодексу України, ст.ст. 11, 15, 526, 549, 611, 612, 625, 626, 629, 901 Цивільного кодексу України та ст.ст. 33, 34, 43, 49, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства «Ротен» (81110, Львівська область, Пустомитівський район, с.Зимна Вода, вул. Городоцька, 68 А, ідентифікаційний код 36874438) на користь Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (81310, Львівська область, Мостиський район, с.Малнів, ідентифікаційний код НОМЕР_1) 6 210,83 грн. пені, 655,48 грн. 3% річних, 7 547,38 грн. індексу інфляції та 1 827,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

3. Наказ видати відповідно до статті 116 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 28.08.2015 року.

Суддя Коссак С.М.