КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" серпня 2015 р. Справа№ 910/12364/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Гончарова С.А.

Сітайло Л.Г.

за участю представників:

від позивача - Кулаков В.В., довіреність № б/н від 10.05.2015;

від відповідача - представник не прибув,

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Майс Проджект" на рішення господарського суду міста Києва від 24.06.2015 у справі № 910/12364/15 (суддя Зеленіна Н.І.) за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Майс Проджект" до публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" про визнання припиненим зобов'язань за договором.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Майс Проджект" звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" про визнання припиненим зобов'язань за договором № 15901-20/11-3 про надання овердрафту, у зв'язку з поєднанням боржника і кредитора в одній особі.

Рішенням господарського суду міста Києва від 24.06.2015 у справі № 910/12364/15 у задоволенні позову відмовлено.

При ухваленні зазначеного рішення суд дійшов висновку про те, що передбаченого ст. 606 Цивільного кодексу України поєднання боржника і кредитора в одній особі не відбулося.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду міста Києва від 24.06.2015 у справі № 910/12364/15 скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що у правовідносинах за Договором № 15901-20/11-3 про надання овердрафту він є боржником відповідача, а за Договором № 8144-18-12587 банківського рахунку він виступає кредитором.

Отже, на думку апелянта, правовідносини за Договором № 15901-20/11-3 про надання овердрафту є припиненими, у зв'язку з поєднанням боржника і кредитора в одній особі.

Представник апелянта - позивача у справі в судовому засіданні 25.08.2015 надав пояснення, якими підтримав апеляційну скаргу.

Відповідач правом на участь представника в судовому засіданні не скористався, хоча про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином; про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

Будь - яких заяв, клопотань щодо неможливості бути присутнім в даному судовому засіданні від відповідача до суду не надійшло.

Слід також зазначити, що явка представників сторін не визнавалася обов'язковою, певних пояснень суд не витребував.

Враховуючи наведене вище, апеляційна скарга розглянута судом у даному судовому засіданні по суті з винесенням постанови.

Згідно зі ст. 99 Господарського процесуального кодексу України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково наданими доказами, якщо заявник обґрунтував неможливість їх надання суду в першій інстанції з причин, що не залежали від нього, повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення або ухвали місцевого суду у повному обсязі.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Між товариством з обмеженою відповідальністю "Майс Проджект" (Клієнт) та публічним акціонерним товариством "Банк "Київська Русь" (Банк), 22.02.2011 р. укладено Договір № 8144-18-12587 банківського рахунку, за умовами якого (п. 1.1) Банк відкриває Клієнту поточний (поточні) рахунок (рахунки) у національній та іноземній валютах, в банківських металах та інші рахунки зі спеціальним режимом використання та здійснює його (їх) розрахунково-касове обслуговування відповідно до чинного законодавства України, нормативно-правових актів Національного банку України (далі - НБУ) та умов цього Договору, а Клієнт зобов'язується оплачувати послуги Банка в розмірі, встановленому цим Договором.

За Договором банківського рахунку Банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий Клієнтові, грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження Клієнта щодо перерахування і видачі відповідних сум з рахунку та здійснювати інші операції за рахунком (рахунками) у порядку та на умовах, передбачених цим Договором та чинним законодавством України (п. 1.2. договору).

Згодом, а саме 22.04.2015 р., між сторонами укладено Договір № 15901-20/11-3 про надання овердрафту за поточним рахунком, згідно п. 1.1 якого Банк зобов'язується надати Позичальнику Овердрафт, а Позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Овердрафтом, нарахованими процентами та іншими платежами згідно з Договором. Овердрафт надається шляхом сплати протягом операційного дня з поточного рахунку Позичальника №001 (надалі - "Рахунок") розрахункових документів на суму, що перевищує залишок на Рахунку в межах Ліміту Овердрафту.

Постановою правління Національного банку України від 19.03.2015 року №190 ПАТ "Банк "Київська Русь" віднесено до категорії неплатоспроможних, а рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 19.03.2015 року № 61 розпочато процедуру виведення ПАТ "Банк "Київська Русь" з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації з 20.03.2015 року по 19.06.2015 року включно.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 16.06.2015 р. № 116 продовжено здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк "Київська Русь" до 19.07.2015 р. (включно).

Як зазначає позивач на його поточному рахунку обліковуються грошові кошти у розмірі 284 626,35 грн. При цьому, у позивача наявна заборгованість перед відповідачем за Договором овердрафту у розмірі 480 863,61 грн.

Враховуючи наведені обставини, позивач вважає, що у правовідносинах за Договором № 15901-20/11-3 про надання овердрафту він є боржником відповідача, а за Договором № 8144-18-12587 банківського рахунку він виступає кредитором.

Отже, на думку позивача, правовідносини за Договором № 15901-20/11-3 про надання овердрафту є припиненими, у зв'язку з поєднанням боржника і кредитора в одній особі.

Колегія суддів з наведеним не погоджується, з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 598 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно із статтею 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Тобто, зобов'язання - це правовідношення між, як мінімум, двома сторонами, а поєднання двох сторін у одній особі є підставою для припинення зобов'язання.

Статтею 606 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання припиняється поєднанням боржника і кредитора в одній особі.

При цьому, необхідною умовою припинення зобов'язання згідно зі статтею 606 є взаємна відповідність прав і обов'язків боржника і кредитора, за відсутності якої зобов'язання не може бути припинене.

Приписи статті 606 Цивільного кодексу України встановлюють такий спосіб припинення цивільно-правового зобов'язання, що не залежить від волі сторін. Поєднання боржника і кредитора в одній особі має місце в разі, якщо до сторони, яка є боржником, переходить за певних обставин зобов'язання іншої особи, за яким ця особа є кредитором щодо боржника, та/або навпаки. Іншими словами, в силу об'єктивних обставин або певного правочину один із суб'єктів правовідношення зникає (або виходить із двосторонніх зобов'язальних правовідносин). При цьому до особи, що залишилась, переходять всі правомочності щодо взаємних зобов'язань, у зв'язку з чим власне і припиняється правовідношення.

Отже, щоб зобов'язання припинилось на підставі наведеної норми поєднанням двох сторін у одній особі, необхідно щоб у результаті такого поєднання лишилась лише одна особа. Поєднання боржника та кредитора може бути наслідком, зокрема, правонаступництва, причому як загального, так і у випадку ліквідації з правонаступництвом злиття, приєднання тощо.

Аналогічної позиції дотримується також і Вищий господарський суд України у постанові від 20.05.2015 у справі №910/21757/14.

У даному випадку обидві сторони Договору № 15901-20/11-3 про надання овердрафту, як боржник, так і кредитор, існують як окремі особи.

Так, за наведеним договором позивач не став одночасно боржником та кредитором.

Не відбулось наведеного й з відповідачем.

Отже, передбаченого зазначеною статтею поєднання боржника і кредитора в одній особі не відбулося.

З огляду на викладене, доводи апелянта про припинення зобов'язань за Договором № 15901-20/11-3 про надання овердрафту на підставі статті 606 Цивільного кодексу України у зв'язку з поєднанням боржника і кредитора в одній особі є безпідставними.

Слід також зазначити, що згідно пункту 4 частини п'ятої статті 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (в редакції Закону № 629-VIII від 16.07.2015) під час тимчасової адміністрації не здійснюється зарахування зустрічних вимог, у тому числі зустрічних однорідних вимог, припинення зобов'язань за домовленістю (згодою) сторін (у тому числі шляхом договірного списання), поєднанням боржника і кредитора в одній особі.

Отже, у будь-якому випадку, на даний час існує заборона припинення зобов'язань під час тимчасової адміністрації шляхом поєднанням боржника і кредитора в одній особі, наявність якої також унеможливлює задоволення позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю "Майс Проджект".

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позову.

З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду прийнято з повним, всебічним та об'єктивним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим, правові підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Оскільки, в задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на позивача (апелянта).

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 49, 99, 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Майс Проджект" залишити без задоволення, а рішення господарського суду міста Києва від 24.06.2015 у справі № 910/12364/15 - без змін.

2. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на її заявника - позивача у справі.

3. Матеріали справи № 910/12364/15 повернути до господарського суду міста Києва.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у встановленому Господарським процесуальним кодексом України порядку та строки.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді С.А. Гончаров

Л.Г. Сітайло