ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" серпня 2015 р. Справа № 925/1319/15

Господарський суд Черкаської області в складі: головуючого - судді Скиби Г.М., за участю секретаря судового засідання Кенкеч О.С., розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за позовом комунального підприємства «ВОДГЕО», Черкаська область, м. Сміла, вул. Московська, 45, (поштова адреса: Черкаська область, м. Сміла, вул. Дзержинського, 72а)

до товариства з обмеженою відповідальністю «Топрано», Черкаська область, м. Сміла, вул. Мазура, 14-А

про стягнення 6 922,94 грн. заборгованості та санкцій,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю;

від відповідача: участі не брав.

Позивач звернувся в господарський суд Черкаської області з позовом до відповідача ТОВ «Топрано» (м. Сміла) про стягнення заборгованості та санкцій за договором оренди.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем грошових зобовязань за договором оренди щодо внесення орендної плати за використання нежитлового приміщення.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених в позовній заяві, та просив позов задовольнити.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, представника у судове засідання не направив, витребувані документи та відзиву не надав. Ухвалу суду від 07.08.2015р. про порушення провадження у справі вручено уповноваженому представнику відповідача 15.08.2015р., що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення.

Незявлення представника відповідача у судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті за наявними доказами відповідно до вимог ст. 75 Господарського процесуального кодексу України. Суд вважає, що відповідач мав достатньо часу для надання суду доказів про внесення орендної плати, мотивованих заперечень на позов чи доказів про обєктивну неможливість заперечити вимоги позивача.

Дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, заслухавши пояснення представника позивача, судом встановлено такі взаємовідносини сторін:

02.04.2007р. між КП «ВодГео» (правонаступник КП «Смілаводоканал», Орендодавцем Позивач по справі), в особі ОСОБА_2, що діє на підставі Статуту, та ТОВ «Топрано» (Орендарем Відповідач по справі), в особі директора ОСОБА_3, що діє на підставі Статуту, було укладено зміни до договору від 11.08.2006р. (Далі Договір, а.с. 9), за умовами якого Орендодавець передав, а Орендар прийняв в строкове платне користування частину приміщення площею 117,9 м2 по вул. Мазура, 14А в м. Сміла.

Мета використання розміщення виробництва.

Договір 02.04.2007р. посвідчений нотаріально.

Відповідно п. 5.2. договору оренди від 11.08.2006р. розрахунки за оренду проводяться не пізніше 20 числа поточного місяця (а.с. 7).

Відповідач припинив розрахунок з грудня 2014р. і за період грудня 2014- липня 2015р. утворилась заборгованість 5258,10 грн., що стало причиною звернення позивача до суду за захистом порушеного права та примусового стягнення боргу. На суму боргу нараховані втрати від інфляції, 3% річних за користування грошовими коштами та пеня.

Інших доказів не подано.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності та за своїм внутрішнім переконанням, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з таких правових підстав та мотивів.

У відповідності з положеннями постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012р. №6 «Про судове рішення» рішення з господарського спору повинно прийматись у відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто зясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Сторони є самостійними юридичними особами та субєктами господарювання на ринку надання послуг.

Правові основи діяльності позивача та відповідача врегульовані положеннями Конституції України, нормами ЦК та ГК України.

Відносини між сторонами слід розцінювати як змішані відносини з оренди майна та надання послуг, що врегульовано вимогами гл. 58 ЦК України, положеннями ГК України про господарський договір. Суд вважає, що сторонами Договору оренди від 11.08.2006р. та договору від 02.04.2007р. досягнуто згоди по всіх істотних умовах договорів. Суд враховує також презумпцію правомірності правочину (положення ст. 204 ЦК України).

Згідно частини 1 статті 173 ГК України зобовязання, що виникає між субєктами господарювання, в силу якого один субєкт зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта, або утриматися від певних дій, а інший субєкт має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку - є господарським зобовязанням.

Згідно з частиною 1 статті 174 ГК України, господарські зобовязання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Наявність заборгованості по грошовому зобовязанню відповідача підтверджується поданими документами в справу. Відповідач не заперечив використання майна позивача за плату.

Відповідачу була направлена претензія від 14.03.2015р. №1131 про сплату суми заборгованості по оренді та попереджено про звернення до суду за захистом порушеного права та примусового стягнення суми основного боргу та нарахованої пені (а.с. 16).

Зазначена претензія отримана Відповідачем, що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення (а.с. 17).

Претензія залишилась без відповіді та задоволення.

На час звернення Позивача до суду заборгованість сплачена не була.

Відповідач не спростував належними доказами вимоги позивача та не надав доказів повного погашення боргу перед позивачем по оренді майна під розміщення виробництва.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобовязання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

Суд вважає, що позивачем використано належний спосіб захисту свого порушеного права відповідно до приписів ст.ст. 15,16 ЦК України.

Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Заборгованість по оренді нежитлового приміщення за період з грудня 2014р. по липень 2015р. включно складає 5258,10 грн. та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ст. 193 ГК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

У відповідності до положень ст. 625 ЦК України позивач на суму заборгованості по грошовому зобовязанню нараховує відповідачу 765,23 грн. інфляційних збитків за період з 01.01.2015р. по 31.07.2015р. та 46,09 грн. 3% річних за період з 01.01.2015р. по 31.07.2015р. Розрахунок перевірено за допомогою калькулятора програмного комплексу «Ліга: Закон еліт». Розрахунок виконано невірно. Належить стягнути з відповідача 674,69 грн. інфляційних збитків та 41,87 грн. - 3% річних за користування грошовими коштами. В решті вимог відмовити за необґрунтованістю.

У відповідності до п. 9.2 Договору від 11.08.2006р. та положень ст.ст. 546, 549-552 ЦК України позивач нараховує відповідачу:

853,52 грн. пені за несвоєчасний розрахунок по оренді, з врахуванням періодів прострочення.

Розрахунок санкцій перевірено судом за допомогою калькулятора санкцій апаратного комплексу «Ліга:Еліт Закон» з урахуванням строку прострочення оплати оренди, облікової ставки НБУ за період прострочення. Розрахунок виконано невірно. 800,67 грн. пені за несвоєчасне внесення орендної плати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. В решті вимог відмовити за необґрунтованістю.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд вважає, що позивачем використано належний спосіб захисту порушеного права.

Суд зазначає, що проведення оплати боргу відповідачем під час розгляду справи та неподання ним доказів у справу має враховуватись виконавчою службою при виконанні рішення суду в ході виконавчого провадження. Суд вважає, що відповідач мав достатньо часу для надання заперечень суду по суті спору чи доказів про проведення розрахунку. Відповідач не надав доказів обєктивної неможливості заперечити вимоги.

Згідно ст. 49 ГПК України судові витрати належить покласти на відповідача та стягнути на користь позивача 1 827,00 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85 ГПК України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Топрано», Черкаська область, м. Сміла, вул. Мазура, 14А, , номер рахунку в банку невідомий

на користь комунального підприємства «ВодГео», Черкаська область, м. Сміла, вул. Московська, 45 (для листування: м. Сміла, вул. Дзержинського, 72А), , рахунок в банку невідомий

5258,10 грн. боргу, 674,69 грн. інфляційних втрат, 41,87 грн. 3% річних, 800,67 грн. пені та 1 827,00 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В решті вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня прийняття рішення. Сторони у справі протягом цього строку мають право подати апеляційну скаргу до апеляційного суду на вказане рішення через Господарський суд Черкаської області.

Повне рішення складено 28.08.2015р.

Суддя Г.М. Скиба