ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"18" серпня 2015 р.Справа № 924/1213/15

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Гладюка Ю. В., розглянувши матеріали справи

за позовом публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Шепетівкагаз", м. Шепетівка

про стягнення 466 479 грн.

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1 за дорученням

від відповідача ОСОБА_2 за довіреністю

з перервою в судовому засіданні

встановив:

Позивач у позовній заяві просить суд стягнути з відповідача заборгованість, яка утворилася через неналежне виконання договору № 1-1/3/2013 ВТВ від 04.01.2013 року в сумі 466 479 грн., з яких: 193 559, 50 грн. пеня, 244 576, 66 грн. інфляційних, 28 342, 84 грн. 3% річних. Обгрунтовуючи позов позивач вказує на порушення відповідачем умов договору щодо строків здійснення платежів. Нарахування пені обумовлене наявністю відповідної умов договору про її застосування, а річні та інфляційні нараховані з посиланням на ст. 625 ЦК України.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, наполягав на його задоволенні.

Представник відповідача в судовому засіданні та відповідач у письмовому відзиві позов не визнає. При цьому ним заявлено клопотання про зменшення неустойки. Обгрунтовуючи свої заперечення та клопотання відповідач зазначає наступне.

Вирішуючи питання про стягнення неустойки, яка підлягає стягненню з сторони договору, яка порушила зобовязання суд повинен обєктивно оцінити чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, ступеню виконання зобовязання, причин неналежного виконання, незначності прострочення, наслідків порушення зобовязання, поведінки винної сторони.

Відповідач виконав свої зобовязання за договором основна сума боргу погашена повністю до звернення з позовом, що свідчить про добросовісне відношення відповідача до виконання зобовязань. Також, зазначено, що причиною неналежного виконання договору є наявність простроченої заборгованості за газ перед відповідачем зі сторони третіх осіб.

Позивач не поніс будь яких збитків в результаті невиконання договору, і відмовився від пропозицій відповідача стосовно проведення взаєморозрахунків за транспортні послуги в рахунок погашення боргу.

Таким чином, відповідач просить зменшити розмір санкцій.

З матеріалів справи вбачається.

04.01.2013 року між сторонами укладено договір № 1-1/3/2013 ВТВ яким встановлено, що продавець (позивач) зобовязується передати у власність покупцю у 2013 році природний газ, а покупець (відповідач) зобовязується прийняти та оплатити газ на умовах договору.

Продавець передає покупцеві у період з 1 січня 2013 року по 31 грудня 2013 року газ обємом до 2808, 909 тис. м. куб. (п. 2.1.). Приймання передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу оформляється актом прийому передачі (п.3.3.). ціна за 1 000 куб. м. газу на момент укладення договору становить 3 509 грн. До сплати, з урахуванням передбачених витрат і ПДВ 4 423. 42 грн. (п. 5.2.). Оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати планових обсягів газу протягом місяця поставки з урахуванням положень п. 6.2. договору. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 20 числа наступного за місяцем поставки газу (п. 6.1.).

У разі невиконання покупцем умов пункту 6.1 договору він зобовязується сплатити продавцю крім суми заборгованості пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. (п. 7.2.).

Договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін поширює дію на відносини, що фактично склались між сторонами з 1 січня 2013 року і діє в частині реалізації газу до 31 грудня 2013 року, а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення (п. 11).

Договір підписаний обома сторонами та скріплений їх печатками.

Поправки до договору, що стосуються обсягів і ціни газу, а також періодів поставки вносились сторонами додатковими договорами: № 1 від 04.04.2013 року, № 2 від 10.07.2013 року, № 3 від 08.08.2013 року, № 4 від 31.12.2013 року, № 5 від 28.04.2014 року, № 6 від 15.05.2014 року, № 7 від 10.06.2014 року, № 8 від 05.09.2014 року, № 9 від 10.11.2014 року, № 10 від 08.12.2014 року, № 11 від 24.12.2014 року

Додаткові договори підписані обома сторонами та скріплені їх печатками.

Факт поставки позивачем газу на суму 8 688 526, 76 грн. та прийняття його відповідачем підтверджується актами прийому передачі за січень квітень 2013 року, вересень 2013 року березень 2014 року, жовтень, листопад 2014 року від 31 січня 2013 року на суму 884 683, 20 грн., від 28 лютого 2013 року на суму 132 702, 48 грн., від 31 березня 2013 року на суму 174 282, 59 грн., від 30 квітня 2013 року на суму 15 009, 01 грн., від 30 вересня 2013 року на суму 123 458 грн., від 31 жовтня 2013 року на суму 771 612, 48 грн., від 30 листопада 2013 року на суму 1 157 418, 72 грн., від 31 грудня 2013 року на суму 1 236 294, 66 грн., від 31 січня 2014 року на суму 581 824, 80 грн., від 31 березня 2014 року на суму 1 473 956, 16 грн., від 31 жовтня 2014 року на суму 1 091 027, 21 грн., від 30 листопада 2014 року на суму 1 046 257, 45 грн., що підписані обома сторонами та скріплені їх печатками. Такі суми містяться також і в довідці з операцій відповідача.

Заперечень щодо правильності розрахунку суми позову відповідачем не висунуто.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши додані докази та давши їм оцінку в сукупності, судом враховується таке.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Правовідносини, які виникли між сторонами за своїм характером являються господарськими, виходячи зі змісту ст.ст. 173, 174 ГК України, як такі, що виникли з господарського договору, і відповідно до ст. 1 Господарського кодексу України є предметом його регулювання.

Відповідно до ч.2 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

У відповідності із ст. 173 Господарського кодексу, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач та відповідач уклали договір купівлі продажу природного газу, визначивши умови, права та обов'язки сторін, які є обов'язковими для них.

За ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковий для виконання сторонами.

З позовних матеріалів вбачається, що позивач на виконання договору поставив відповідачу природний газ на суму 8 688 526, 76 грн., що підтверджується актами прийому передачі за січень квітень 2013 року, вересень 2013 року березень 2014 року, жовтень, листопад 2014 року від 31 січня 2013 року на суму 884 683, 20 грн., від 28 лютого 2013 року на суму 132 702, 48 грн., від 31 березня 2013 року на суму 174 282, 59 грн., від 30 квітня 2013 року на суму 15 009, 01 грн., від 30 вересня 2013 року на суму 123 458 грн., від 31 жовтня 2013 року на суму 771 612, 48 грн., від 30 листопада 2013 року на суму 1 157 418, 72 грн., від 31 грудня 2013 року на суму 1 236 294, 66 грн., від 31 січня 2014 року на суму 581 824, 80 грн., від 31 березня 2014 року на суму 1 473 956, 16 грн., від 31 жовтня 2014 року на суму 1 091 027, 21 грн., від 30 листопада 2014 року на суму 1 046 257, 45 грн. Прийняття цього газу відповідачем підтверджується підписом та печаткою останнього на актах.

Як вбачається з розрахунку та довідки по операціях відповідача оплата за наданий газ здійснена повністю, однак з порушеннями строків, зазначених договором. Порушення строків оплати свідчить про виникнення підстав для нарахування неустойки, річних та інфляції у період прострочення.

Зокрема, згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Статтею 525 Цивільного кодексу України обумовлено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Враховуючи, що відповідач допустив пропуск строків оплати, у останнього виникла заборгованість, наявність якої, в силу ст. 625 ЦК України дає підстави для нарахування річних, інфляційних.

Зокрема, згідно ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розмір зазначених нарахувань підтверджується розрахунком.

За ст. ст. 1, 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін; розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Таким чином, враховуючи існування заборгованості у періоди прострочки та те, що пеня є договірною неустойкою, а її нарахування передбачено договором, вимоги про стягнення пені обґрунтовані. Розмір підтверджений розрахунком.

Клопотання відповідача про зменшення розміру санкцій задоволенню не підлягає враховуючи таке. За п. 3.17.4. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Названі відповідачем обставини не можуть оцінюватись як виняткові, а є звичайними обставинами, характерними для даного виду господарської діяльності.

Отже, позов обґрунтований, підтверджений доданими доказами, а тому підлягає задоволенню

Судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 44. 49, 82, 84. 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Шепетівкагаз" (Хмельницька область, м. Шепетівка, вул. Економічна, 29, р / р 6980 в ВАТ "Банк фінанси та кредит", МФО 375218, код 03361394) на користь публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, р / р 1 в ПАТ "Державний ощадний банк України", МФО 300465, код 20077720) 193 559, 50 грн. (сто дев'яносто три тисячі п'ятсот п'ятдесят дев'ять грн. 50 коп.) пені, 244 576, 66 грн. (двісті сорок чотири тисячі п'ятсот сімдесят шість грн. 66 коп.) інфляційних, 28 342, 84 грн. (двадцять вісім тисяч триста сорок дві грн. 84 коп.) 3% річних та 9 329, 58 грн. (дев'ять тисяч триста двадцять дев'ять грн. 58 коп.) судового збору.

Повний текст складено 19 серпня 2015 року

Суддя Ю.В. Гладюк

Віддрук. 3 прим. :

1 - до справи,

2 - позивачу

3 - відповідачу