ГОСПОДАРСЬКЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

"18" серпня 2015 р. Справа № 911/3126/15

Суддя господарського суду Київської області Подоляк Ю.В., розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські макарони», Київська обл., Іванківський р-н, с. Рудня-Тальська
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Край-1», м. Сквира
про стягнення 44178,09 грн.
за участю представників:

позивача:Ситник Н.М. - дов. від 29.12.2014 № 311-юр
відповідача:не з'явились, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином
суть спору:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські макарони» (далі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Край-1» (далі - відповідач) про стягнення 44178,09 грн. основного боргу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором поставки від 04.08.2003 № 104/45 щодо здійснення розрахунку за поставлений товар по переліченим в позові видатковим накладним.

Позивач подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій останній просить суд вжити заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на кошти у розмірі цін позову 44178,09 грн. та судового збору 1827 грн., які обліковуються на банківських рахунках відповідача, в тому числі на рахунку № 9 в ПАТ «УПБ», МФО 300205.

Зазначена заява про забезпечення позову мотивована тим, що відповідач не виконує свої зобов'язання щодо здійснення розрахунку, припиненням роботи магазинів відповідача, ухиленням відповідача від підписання договору про переведення боргу, наявності рішень суду про стягнення з відповідача коштів та наявності виконавчих проваджень, відкритих стосовно відповідача у даній справі.

Розглянувши зазначену заяву про вжиття заходів до забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Заявляючи заяву про вжиття вказаного заходу до забезпечення позову, заявник не зазначає та не подає доказів які б підтверджували, що грошові кошти відповідача межах суми заявлених позовних вимог, можуть зникнути з рахунків чи зменшитись за кількістю або що відповідач витрачає грошові кошти за рахунок яких можливо виконати рішення суду у даній справі.

За таких обставин заявником не доведено того, що невжиття заходів щодо забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду у даній справі.

З огляду на зазначене, суд відмовляє в задоволенні заяви позивача про вжиття заходів до забезпечення позову.

Присутній в судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги та просить суд їх задовольнити з мотивів викладених в позові.

Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, відзиву на позовну заяву не надіслав, про причини неявки суд не повідомив.

Враховуючи, що неявка відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи відповідно до ст. 75 ГПК України за відсутності представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, присутнього в судовому засіданні, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд -

встановив:

Між позивачем у справі та товариством з обмеженою відповідальністю «Край» було укладено договір поставки від 04.08.2003 № 104/45 (далі - договір), відповідно до умов якого, позивач - постачальник постачає і передає у власність ТОВ «Край» - покупцеві, а покупець приймає та оплачує товари згідно з замовленнями покупця та супровідною документацією (п. 1.1 договору).

Згідно п. 3.3 договору покупець здійснює вчасний розрахунок за товари. Оплата виконується шляхом банківського переказу на рахунок постачальника, зазначений у статті 9 договору протягом терміну платежу зазначеного у пункті 1.1. додатку № 3 «Спеціальні умови», за умови, що сума платежу не менше 50 грн., та що постачальник надасть належним чином оформлені рахунки та накладні (у формі відповідно до інструкцій покупця) на адресу покупця, яка вказана в статті 9.

Цей договір укладений строком до 31 грудня 2003 року. Строк дії договору автоматично продовжується на додаткові однорічні терміни у випадку, якщо не менше ніж на 30 днів до закінчення його строку дії будь-яка сторона не повідомить іншу сторону у письмовій формі про свій намір припинити його дію (п. 8.1 договору).

Пунктом 1.1 додатку від 04.08.2003 № 3 до договору (в редакції додаткової угоди від 12.02.2004 до договору) погоджено, що покупець оплачує реалізовані товари за період один календарний тиждень в магазинах покупця протягом 5 банківських днів з дня закінчення календарного тижня за умови, що постачальник надасть покупцю належним чином оформлені накладні. Підпис представника покупця на накладній свідчить про її належне оформлення постачальником.

Між позивачем у справі, товариством з обмеженою відповідальністю «Край» та товариством з обмеженою відповідальністю «Край-2» укладена додаткова угода про заміну сторони у зобов'язанні від 01.09.2010 (далі - угода), відповідно до умов якої, сторони дійшли згоди про заміну сторони покупця з ТОВ «Край» на ТОВ «Край-2» у зобов'язанні по договору поставки від 04.08.2003 № 104/45 з 01.09.2010.

Відповідно до п. 2 угоди з вищеназваної дати всі права (як кредитора у зобов'язанні по договору поставки від 04.08.2003 № 104/45) і обов'язки (як боржника у зобов'язанні по договору поставки від 04.08.2003 № 104/45) сторони покупця по договору поставки від 04.08.2003 № 104/45 переходять з ТОВ «Край» до ТОВ «Край-2» і ТОВ «Край» вибуває із зобов'язання по договору як сторона.

Згідно п. 3 угоди обов'язок оплатити згідно з умовами договору поставки від 04.08.2003 № 104/45 товар, що був поставлений постачальником на ТОВ «Край» та неоплачений до дати підписання даної угоди, переходить до ТОВ «Край-2».

У відповідності до п. 6 угоди ТОВ «Край» та постачальник протягом 30 календарних днів з моменту підписання даної угоди зобов'язались підписати акт звірки взаємних розрахунків до договору станом дату підписання даної угоди. До підписання цього акту сторони дійшли згоди, що зобов'язання по оплаті поставленого по договору поставки від 04.08.2003 № 104/45 товару переходять до ТОВ «Край-2» у сумі згідно з даним бухгалтерського обліку ТОВ «Край» на дату підписання даної угоди.

Відповідно до ст. 520 Цивільного кодексу України боржник у зобов'язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

Згідно ст. 521 Цивільного кодексу України форма правочину щодо заміни боржника у зобов'язанні визначається до положень ст. 513 Цивільного кодексу України.

Положеннями ч. 1 ст. 513 Цивільного кодексу України визначено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Отже, за вказаним правочином товариство з обмеженою відповідальністю «Край-2» прийняло зобов'язання сторони покупця за договором поставки від 04.08.2003 № 104/45.

Між позивачем у справі, товариством з обмеженою відповідальністю «Край-2» та відповідачем у справі укладена додаткова угода про заміну сторони у зобов'язанні від 25.11.2014 (далі - угода), відповідно до умов якої, сторони дійшли згоди про заміну сторони покупця з ТОВ «Край-2» на ТОВ «Край-1» у зобов'язаннях по договору поставки від 04.08.2003 № 104/45 с дати підписання акту звірки взаєморозрахунків, який є невід'ємною частиною цієї додаткової угоди

Відповідно до п. 2 угоди з дати підписання акту звірки взаєморозрахунків всі права (як кредитора у зобов'язанні по договору поставки від 04.08.2003 № 104/45) і обов'язки (як боржника у зобов'язанні по договору поставки від 04.08.2003 № 104/45) сторони покупця по договору поставки від 04.08.2003 № 104/45 переходять від первісного покупця до нового покупця, і первісний покупець вибуває із зобов'язання по договору поставки як сторона.

Згідно п. 3 угоди обов'язок оплатити згідно з умовами договору товар, що був поставлений постачальником первісному покупцю та не оплачений до моменту підписання акту звірки взаєморозрахунків, переходить до нового покупця.

У відповідності до п. 4 угоди первісний покупець та постачальник зобов'язуються підписати акт звірки взаєморозрахунків по договору поставки.

Відповідно до ст. 520 Цивільного кодексу України боржник у зобов'язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

Згідно ст. 521 Цивільного кодексу України форма правочину щодо заміни боржника у зобов'язанні визначається до положень ст. 513 Цивільного кодексу України.

Положеннями ч. 1 ст. 513 Цивільного кодексу України визначено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Отже, за вказаним правочином товариство з обмеженою відповідальністю «Край-1» прийняло зобов'язання сторони покупця за договором поставки від 04.08.2003 № 104/45.

На виконання умов договору позивач по видатковими накладними: від 11.02.2015 № 11-02/6 на суму 5008,03 грн., від 11.02.2015 № 11-02/8 на суму 6679,01 грн., від 11.02.2015 № 11-02/9 на суму 3707,81 грн., від 11.02.2015 № 11-02/10 на суму 5023,78 грн., від 23.03.2015 № 23-03/1 на суму 8164,27 грн., від 23.03.2015 № 23-03/2 на суму 5782,19 грн., від 26.03.2015 № 26-03/7 на суму 7637,28 грн., від 30.03.2015 № 30-03/2 на суму 603,50 грн., від 30.03.2015 № 30-03/3 на суму 7355,95 грн., від 30.03.2015 № 30-03/4 на суму 757,86 грн., від 06.04.2015 № 06-04/1 на суму 3388,37 грн., від 06.04.2015 № 06-04/2 на суму 893,26 грн., від 09.04.2015 № 09-04/2 на суму 1538,11 грн., від 10.04.2015 № 10-04/1 на суму 1262,41 грн., від 10.04.2015 № 10-04/2 на суму 2969,93 грн., від 15.04.2015 № 15-04/2 на суму 6987,98 грн., від 20.04.2015 № 20-04/2 на суму 1621,40 грн., від 05.05.2015 № 05-05/2 на суму 2305,38 грн., від 05.05.2015 № 05-05/3 на суму 948,17 грн., від 12.05.2015 № 12-05/1 на суму 2409,36 грн., від 18.05.2015 № 18-05/2 на суму 1017,67 грн., від 25.05.2015 № 25-05/3 на суму 616,30 грн., поставив відповідачу товар на загальну суму 76663,02 грн., а останній його отримав на підставі генеральної довіреності від 04.02.2015 № 4, в якій наведено перелік уповноважених осіб ТОВ «Край-1» на прийняття товарно-матеріальних цінностей, зразки їх підписів та зразкам штампів ТОВ «Край-1». Зазначені копії перелічених документів залучені до матеріалів справи.

Перелічені вище видаткові накладні підписані в двосторонньому порядку повноважними представниками сторін та скріплені печаткою позивача та штампами відповідача.

Разом з тим, відповідач свої зобов'язання щодо здійснення повного розрахунку за отриманий товар не виконав, в зв'язку з чим позивач надіслав відповідачу в дві адреси лист від 30.06.2015 вих. № 253-юр про оплату заборгованості, який відповідач отримав 07.07.2015 та 03.07.2015, що підтверджується підписами уповноважених представників відповідача на рекомендованих повідомленнях про вручення поштового відправляння № 187, № 209, завірені копії яких залучені до матеріалів справи.

Проте, відповідач вказаний лист про оплату заборгованості залишив без відповіді та задоволення, в зв'язку з чим, за ним рахується заборгованість в розмірі 44178,09 грн. - різниця між перерахованими грошовими коштами, повернутим товаром та загальною вартість поставленого товару.

Зазначений розмір заборгованості підтверджується актом звірки взаємних розрахунків між сторонами у справі за період: 01.01.2015. - 18.06.2015, відповідно до якого, сальдо на користь позивача станом на 18.06.2015 складає заявлену до стягнення суму в розмірі 44178,09 грн. Зазначений акт підписаний в двосторонньому порядку повноваженими представниками сторін та скріплений печатками підприємств, завірена копія якого залучена до матеріалів справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до п. 1 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистими, сімейними, домашніми або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до п. 2 ст. 712 ЦК України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не виникає з характеру відносин сторін.

Приписами пункту 2 статті 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Проте, всупереч згаданих приписів закону, положень укладеного між сторонами договору, відповідач не виконав своїх договірних зобов'язань щодо здійснення повного розрахунку за поставлений товар, в зв'язку з чим, за ним на час розгляду справи рахується борг в розмірі 44178,09 грн. Доказів сплати вказаного боргу відповідач суду не надав.

Відповідач також не надав інформації про залишки непроданого товару поставленого позивачем по вищепереліченим накладним, не довів факту наявності непроданого товару поставленого позивачем по переліченим накладним, а тому факт продажу такого товару, суд вважає встановленим, а відтак у відповідача на час розгляду даної справи наявний обов'язок здійснити розрахунок за поставлений позивачем товар в розмірі 44178,09 грн.

Згідно вимог ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Таким чином, суд вважає, що позивачем правомірно заявлено позов про стягнення 44178,09 грн. заборгованості за поставлений товар.

З огляду на зазначене та враховуючи, що борг відповідача перед позивачем на час прийняття рішення не погашений, його розмір підтверджується наявними матеріалами справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 44178,09 грн. основного боргу є доведеними, обґрунтованими, відповідачем не спростовані, а відтак підлягають задоволенню.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладається судом на відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 43, 33, 44, 49, 66, 67, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські макарони» про забезпечення позову у справі № 911/3126/15 відмовити повністю.

2. Позов задовольнити повністю.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Край-1» (08120, Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Бузова, вул. Леніна, 215А, кімната 3, ідентифікаційний код 22863249) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські макарони» (07269, Київська обл., Іванківський район, с. Рудня-Тальська, вул. Радянська, 29-А, ідентифікаційний код 31239749) 44178 (сорок чотири тисячі сто сімдесят вісім) грн. 09 коп. основного боргу, 1827 (одну тисяч вісімсот двадцять сім) грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду Київської області набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання та може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Суддя Ю.В. Подоляк

Дата підписання рішення 28.08.2015.