ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" серпня 2015 р.Справа № 922/3537/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Суярко Т.Д.

при секретарі судового засідання

розглянувши справу

за позовом Акціонерної компанії "Харківобленерго", м. Харків
до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, смт. Бабаї
про стягнення коштів у сумі 233151,74 грн.
за участю представників:

позивача: ОСОБА_2, за довіреністю № 01-42юр/3213 від 30.04.2015 р.,

відповідача: ОСОБА_3,за довіренністю № б/з від 04.04.2015 р.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Акціонерна компанія Харківобленерго - звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення 116575,87 грн., з яких 112171,47 грн. інфляційних втрат, 4404,40 грн. 3% річних. Позивач також просить суд покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору.

Позовні вимоги вмотивовано неналежним виконанням відповідачем свого обовязку з оплати спожитої електричної енергії за договором про постачання електричної енергії від 25.11.2009 № 041-16782.

13 серпня 2015 року через канцелярію суду від позивача надійшла заява (вх.№ 32578) із доданим до неї виправленим розрахунком 3% річних за період з грудня 2014 року по травень 2015 року. Відповідно до даного розрахунку сума заявлений позовних вимог в цій частині не змінилась.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, а саме суму інфляційних втрат в сумі 112171,47 грн. та 3% річних в сумі 4379,91 грн. Позовні вимоги в частині стягнення 3% річних представник відповідача розрахувала за період з 01.12.2014 до 30.05.2015.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд встановив наступне.

25 листопада 2009 року між позивачем у даній справі (як постачальником електричної енергії) та відповідачем у даній справі (як споживачем) було укладено договір про постачання електричної енергії № 041-16782 від 25.11.2009р., за умовами якого позивач зобов'язався здійснювати постачання електричної енергії відповідачу, а відповідач, відповідно, зобов'язався сплачувати вартість спожитої електричної енергії та інших платежів на умовах, визначених договором.

У звязку з неналежним виконанням відповідачем у даній справі своїх грошових зобовязань за вказаним договором, позивач у даній справі звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості, яка виникла станом на 01.02.2014р. у сумі 307753,73 грн., в т.ч. 294413,88 грн. - донарахування згідно з актом порушення "Правил" від 15.04.2013 № 03-02286, 9227,68 грн. - пеня за період з листопада 2013 року по січень 2014 року; 2129,60 грн. - три відсотки річних за період виникнення боргу з листопада 2013 року по січень 2014 року; 1982,57 грн. - інфляційні за період виникнення боргу за грудень 2013 року по січень 2014 року.

Рішенням господарського суду Харківської області від 20 січня 2015 року у справі № 922/1019/14 (суддя Яризько В.О.) вказані позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (відповідач у даній справі) на користь акціонерної компанії "Харківобленерго" (позивач у даній справі) донарахування згідно з актом порушення № 03-02286 від 15.04.2013 р. у сумі 294413,88 грн.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 16 березня 2015 року вказане вище рішення суду було залишено без змін.

16 березня 2015 року рішення господарського суду Харківської області від 20 січня 2015 року у справі № 922/1019/14 набрало законної сили.

У звязку з неналежним виконанням відповідачем грошового зобовязання зі сплати 294413,88 грн., позивач звертався до господарського суду Харківської області із позовом про стягнення інфляційних втрат в сумі 51816,84 грн., 3% річних в сумі 7332,60 грн. та пені в сумі 10719,98 грн.

Рішенням господарського суду Харківської області від 20 квітня 2015 року у справі № 922/380/15 (суддя Калініченко Н.В) вказані позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з відповідача у даній справі на користь позивача у даній справи інфляційні втрати в сумі 5593,86 та 3% річних в сумі 435,57 грн. за період з 13 листопада 2014 року по 30 листопада 2014 року.

Вказане рішення суду набрало законної сили.

Позивач у даній справі стверджує, що відповідач у даній справі заборгованість, стягнену рішенням господарського суду Харківської області від 20 січня 2015 року у справі № 922/1019/14 в сумі 294413,88 грн. станом на момент розгляду даної справи не сплатив.

У звязку з наведеним, на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України позивач нарахував відповідачу інфляційні втрати в сумі 112171,47 грн. та 3% річних в сумі 4404,40 грн. за період з грудня 2014 року по травень 2015 року, які просить суд стягнути з відповідача у даному провадженні.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх обєднаннями на всій території України.

Обовязковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як встановлено судом вище, рішенням господарського суду Харківської області від 20 січня 2015 року у справі № 922/1019/14 визнано право позивача у даній справі на стягнення з відповідача у даній справи суми коштів в розмірі 294413,88 грн.

Станом на момент розгляду даної справи вказане рішення суду набрала законної сили.

Як стверджує позивач, рішення суду у справі № 922/1019/14 відповідачем у даній справі не виконано, сума коштів в сумі 294413,88 грн. ним не сплачена.

В матеріалах справи відсутні, а відповідачем, в порушення ст.ст. 4-3, 33, 34 ГПК України, не надані докази оплати вказаної суми коштів частково або в повному обсязі.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що відповідач є таким, що не виконав своїх грошові зобовязання перед позивачем зі сплати стягнутої згідно рішення суду у справі № 922/1019/14 заборгованості в сумі 294413,88 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В даному провадженні позивач просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати та 3% річних за період з грудня 2014 року по травень 2015 року

Суд, враховуючи викладене вище, а також перевіривши розмір інфляційних втрат та 3% річних на предмет відповідності вимогам чинного законодавства України, зокрема, ст.ст. 253-255, ст. 625 ЦК України, дійшов висновку, що позовні вимоги щодо стягнення інфляційних втрат в сумі 112171,47 грн. за період з грудня 2014 року по травень 2015 року є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Здійснивши перерахунок 3% річних за період з грудня 2014 року по травень 2015 року, суд дійшов висновку, що відповідні позовні вимоги підлягають частковому задоволенню - в сумі 4404,11 грн.

Здійснений відповідачем контррозрахунок не спростовує твердження позивача та висновки суду, оскільки розрахунок 3% річних ним здійснено за менший період, ніж прострочення грошового зобов'язання, а також, ніж заявлено позивачем.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується положеннями ст. 49 ГПК України. Відповідно до даної норми судові витрати при частковому задоволенні позовних вимог покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог - в сумі 2331,99 грн.

З огляду на наведене, відповідно до ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст.ст. 253-255, 625 ЦК України та керуючись ст.ст. 1, 4, 4-3, 32-35, 38, 43, 44, 48, 49, 75, 80, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимог задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (62403, смт.Бабаї, Харківський р-н, вул. Леніна, 75, ІПН НОМЕР_1) на користь Акціонерної компанії Харківобленерго (61003, м. Харків, вул. Плеханівська, 149, ) 112171,47 грн. інфляційних втрат, 4404,11 грн. 3% річних за період з грудня 2014 року по травень 2015 року, судовий збір в сумі 2331,99 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 25.08.2015 р.

Суддя ОСОБА_4