ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

27.08.2015 р. Справа№ 30/77

За заявою: Львівського міського комунального підприємства "Львівтеплоенерго", м. Львів

про розстрочку виконання рішення господарського суду від 03.08.2010р.

у справі №30/77

За позовом: ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України", м.Київ

до відповідача: ЛМКП "Львівтеплоенерго", м.Львів

про стягнення 29182805,84 грн.

Суддя Н.Мороз

При секретарі М. Потикевич

Представники:

Від заявника: Собечко Г.І.

Від стягувача: Подшебякіна О.М.

На розгляд господарського суду Львівської області 14.08.2015р. надійшла заява ЛМКП «Львівтеплоенерго», м.Львів про розстрочку виконання рішення господарського суду Львівської області від 03.08.2010р., в порядку ст.121 ГПК України, у зв'язку з наявністю обставин, що ускладнюють виконання рішення суду по справі №30/77 за позовом ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України», м.Київ до відповідача ЛМКП «Львівтеплоенерго», м.Львів про стягнення 29182805,84 грн.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 17.08.2015р. суд прийняв заяву до розгляду та призначив судове засідання на 27.08.2015р.

В судове засідання 27.08.2015р. представник заявника з'явився, заяву про розстрочку виконання рішення суду підтримав. Повідомив про скрутне фінансове становище підприємства, посилається збитковість підприємства наявність дебіторської заборгованості та наявність збитків, що підтверджується балансом (звітом про фінансовий стан) підприємства станом на 30.06.2015р. Подану заяву просить задоволити та розстрочити виконання рішення господарського суду Львівської області від 03.08.2010р. у справі №30/77 рівними частинами на 10 років.

Представник стягувача в судове засідання з'явився, 26.08.2015р. подав письмові заперечення на заяву, проти заяви про розстрочку виконання рішення заперечив. Згідно поданих заперечень зазначив про відсутність виняткових обставин, які можуть слугувати підставою для рострочки виконання рішення. Крім того, повідомив, що станом на 27.08.2015р. сума заборгованості ЛМКП «Львівтеплоенерго» погашена (списана) за рішенням господарського суду від 03.08.2010р. по справі №30/77, несплаченою залишається сума судового збору в розмірі 25261, 73 грн. Просить суд врахувати важкий фінансовий стан підприємства стягувача, в задоволенні заяви просить відмовити в повному обсязі.

Судом встановлено:

Рішенням господарського суду Львівської області від 03.08.2010р. по справі №30/77 позовні вимоги дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" задоволено повністю та стягнуто з Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» - 21738813,92 грн. - основного боргу, 2230323,80 грн. - пені, 944708,08 грн. - 3% річних, 4268960,04 грн. - інфляційних нарахувань, 25500,00 грн. державного мита та 236,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Рішення суду в апеляційному порядку не оскаржувалось.

16.08.2010р. на виконання рішення господарського суду від 03.08.2010р. видано наказ по справі №30/77.

Львівським міським комунальним підприємством «Львівтеплоенерго», в порядку ст.121 ГПК України, 14.08.2015р. подано заяву про розстрочку виконання рішення господарського суду Львівської області від 03.08.2010р. по справі №30/77. Подана заява обґрунтована важким фінансовим становищем та збитковістю підприємства, наявністю дебіторської заборгованості, відсутністю коштів на банківських рахунках і майна, наявністю загрози банкрутства підприємства, що утруднює та унеможливлює виконання рішення господарського суду від 03.08.2010р. Відтак, заявник просить суд розстрочити виконання рішення господарського суду Львівської області від 03.08.2010р. у справі №30/77 рівними частинами на 10 років.

Відповідно до ст.115 ГПК України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

В силу ст.121 ГПК України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. №9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом.

Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, слід враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави, а також можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк чи попередньо встановленим способом. Відстрочка або розстрочка виконання рішення, ухвали, постанови, зміна способу та порядку їх виконання допускаються у виняткових випадках і залежно від обставин справи.

Господарсько-процесуальний кодекс України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання. Тому суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами ст. 43 ГПК.

Законодавець у будь-якому випадку пов'язує розстрочку виконання судового рішення у судовому порядку з винятковими (об'єктивними, непереборними) та виключними обставинами, що ускладнюють виконання судового рішення.

Отже, вирішуючи питання про відстрочку або розстрочку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси обидвох сторін, їх фінансований стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів в економіці держави та інші обставини справи, які б свідчили про можливість надання заявнику розстрочки виконання судового рішення.

При цьому, господарський суд повинен врахувати можливі негативні наслідки як для відповідача (боржника) при виконання рішення у встановлений строк чи попередньо встановленим способом так і для позивача (стягувача) при затримці виконання рішення.

Розглянувши матеріали поданої заяви та додані до неї документи, заслухавши пояснення повноважних представників, суд дійшов висновку, що заявником не подано належних та обґрунтованих доказів важкого фінансового становища підприємства та належних доказів, що ускладнюють своєчасне виконання рішення суду, а подані відповідачем документи, зокрема, звіт про фінансовий стан підприємства станом на 30.06.2015р. та звіт про фінансові результати за I півріччя 2015р., а також посилання заявника на наявність дебіторської заборгованості, збитковість підприємства та загрозу банкрутства не можуть вважатись належними та беззаперечними доказами відсутності грошових коштів, достатніх для покриття заборгованості та унеможливлюють об'єктивно оцінити фінансовий стан підприємства. Крім того, сторонами в судовому засіданні повідомлено, що станом на день розгляду заяви сума заборгованості ЛМКП «Львівтеплоенерго» погашена (списана) за рішенням господарського суду від 03.08.2010р. по справі №30/77, несплаченою залишається сума судового збору в розмірі 25261, 73 грн. Відтак, враховуючи надані сторонами пояснення та наявність станом на день розгляду заяви заборгованості боржника лише по сплаті судового збору в розмірі 25261,73 грн., суд дійшов висновку, що підстави для задоволення заяви про розстрочку виконання рішення господарського суду від 03.08.2010р. по справі №30/77 рівними частинами на 10 років відсутні.

Згідно ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи те, що відповідачем не подано належних та допустимих доказів в підтвердження наведених у заяві обставин, враховуючи матеріальні інтереси як стягувача так і боржника та наявну станом на день розгляду заборгованість заявника (відповідача) за рішенням господарського суду від 03.08.2010р. по справі №30/77 зі сплати судового збору, суд дійшов висновку в задоволенні заяви про розстрочку виконання рішення відмовити.

Проте, суд зазначає, що заявник не позбавлений права повторно звернутись до суду з заявою про розстрочку виконання рішення в порядку та за наявності підстав, передбачених ст.121 ГПК України.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку в задоволенні заяви про розстрочку виконання рішення відмовити.

Керуючись ст.ст. 33, 86, 121 ГПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Львівського міського комунального підприємства "Львівтеплоенерго", м. Львів від 14.08.2015р. вх. №3591/15 про розстрочку виконання рішення господарського суду від 03.08.2010р. по справі №30/77 рівними частинами терміном на 10 років - відмовити.

Суддя Мороз Н.В.