ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2015 р. Справа №917/489/15

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Українська сервісна бурова компанія", м.Полтава

до публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз", м.Київ

про розірвання договору

Колегія суддів: головуючий суддя Кльопов І.Г., судді Безрук Т.М., Кульбако М.М.

Представники сторін :

від позивача: не з"явився

від відповідача: ОСОБА_1

У судовому засіданні 11.08.2015р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ст.85 ГПК України.

СУТЬ СПРАВИ: Розглядається позовна заява про розірвання договору № на поставку товару, укладений 26.08.2014р. між ТОВ "Українська сервісна бурова компанія" та ПАТ "Укртрансгаз" в особі заступника Філії Управління магістральних газопроводів "Київтрансгаз".

Позивач у судове засідання не з"явився, причини неявки суду не повідомив.

Відповідач у відзиві на позов від 30.07.2015р. вхід. №6407 проти позову заперечує, посилаючись на те, що позовні вимоги грунтуються на довільному тлумаченні норм законів, не підтверджені належними та допустимими доказами.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив

26.08.2014р. між ТОВ «Українська сервісна бурова компанія» (Продавець, позивач) та ПАТ «Укртрансгаз» в особі заступника директора Філії «Управління магістральних газопроводів «Київтрансгаз» (Покупець, відповідач) був укладений договір № (Договір).

Відповідно до п.1.1. Договору Продавець зобов"язується поставити та передати у власність Покупцю крани, вентелі, клапани та подібні вироби до труб, котлів, резервуарів, цистерн і подібних виробів (засувки), у подальшому іменовані як "товар", найменування, кількість і ціна якого вказані в Специфікації, яка є невід"ємною частиною цього Договору (Додаток №1), а Покупець зобов"язується на умовах цього Договору прийняти товар та сплатити його вартість.

Сторонами булу укладено Специфікацію до Договору № від 26.08.2014р. на суму 282163,20грн.

Згідно п.5.1 Договору товар за Договором Продавець зобов"язується поставити та передати Покупцю окремими партіями за письмовими заявками Покупця протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати відправлення заявки Покупцем.

18.12.2014 за вих. № 6359/28-04 відповідач направив позивачу заявку на поставку Товару в повному обсязі по Договору.

Зобов'язання по поставці ТОВ «Українська сервісна бурова компанія» виконала частково, а саме поставила товар на суму 74491,20грн., що підтверджується накладною №17 від 29.09.2014р. та товарно-транспортною накладною №1 від 29.09.2014р.

29.12.2014р. листом за вих. №92, 27.01.2015р. листом за вих. №4 та 28.01.2015р. листом за вих. №5 позивач звернувся до відповідача з проханням надати згоду на розірвання Договору у зв"язку зі значним підвищенням курсу долару США по відношенню до української гривні, введення додаткового імпортного мита та наявністю імпортної складової у ціні на продукцію.

Відповідач згоди на розірвання Договору не надав (лист від 22.01.2015р. за вих. №442/10-04.

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання Договору № від 26.08.2014р., посилаючись на істотні зміни обставин, якими сторони керувались при укладанні Догвоору.

Як зазначає позивач у позові, для виконання зобов'язань по поставці товару товариству необхідно закупити цей товар у постачальників-виробників. Весь товар, передбачений Специфікацією, імпортного виробництва. В зв'язку зі зміною фінансової ситуації в Україні, зростанням тенденції до збільшення вартості складових, що впливають на формування ціни товарів та послуг, значним підвищенням курсу долару США по відношенню до української гривні та наявністю імпортної складової у ціні на товар, що підлягає поставці, товариство не має змоги виконати умови вищезазначеного Договору. Під час підготовки до укладання Договору сторони керувалися чинниками, діючими на той час, в тому числі існуючим курсом долару США по відношенню до української гривні, рівнем цін на паливо та транспортні послуги.

Дана обставина впливає на формування цін на товари і робить неможливим виконання укладеного Договору поставки № від 26.08.2014р. на тих умовах, що були погоджені при його укладанні.

Позивач зазначає, що наявні всі необхідні умови згідно частини 2 статті 652 Цивільного кодексу України, а саме: в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагались; виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

При вирішенні спору, суд виходить з наступного

Згідно із статтею 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Положеннями статей 627, 628 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України, встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до абзацу 1 ч. 1 статті 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ч.1 ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Згідно з пунктами 7, 8 ч. 5 ст. 40 ЗУ "Про здійснення державних закупівель", істотні умови договору про закупівлю можуть змінюватися після його підписання у разі, зокрема зміни ціни у зв'язку зі зміною ставок податків і зборів пропорційно до змін таких ставок; зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу інфляції, зміни курсу іноземної валюти у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни залежно від зміни такого курсу, зміни біржових котирувань, регульованих цін (тарифів) і нормативів, які застосовуються в договорі про закупівлю.

Як вбачається з матеріалів справи, договір № від 26.08.2014р. не містить прив'язки до зміни курсу іноземної валюти.

Відповідно до положень ч.2 ст. 652 Цивільного кодексу України якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Таким чином, для розірвання договору в порядку ст. 652 Цивільного кодексу України обов'язковою умовою, яка надає суду право розірвати договір на вимогу зацікавленої сторони, повинна бути одночасна наявність перелічених умов.

Якщо хоча б одна з перелічених умов відсутня, то відповідно до статті 652 Цивільного кодексу України підстави для розірвання договору відсутні.

За змістом ч. 2 ст.652 Цивільного кодексу України договір може бути розірваний лише на підставі змін обставин, які мають конкретне суб'єктивне відношення до сторін спірного договору і умов його виконання. Такими обставинами може бути зміна собівартості продукції, ціна її реалізації, введення квотування, ліцензування чи інших обмежень певного виду господарської діяльності, що проводиться стороною договору тощо.

Однак суд вважає, що позивачем не надано суду доказів в обґрунтування наявності зміни обставин, які б звільняли його від виконання договору. Ризик є однією із ознак підприємництва, що вбачається зі ст. 42 Господарського кодексу України, відповідно до якої підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку). Більш того, принцип комерційного розрахунку та власного комерційного ризику є одним із принципів господарської діяльності (ст. 44 Господарського кодексу України). Отже вказані позивачем обставини щодо договору поставки охоплюється його підприємницьким ризиком.

Порушення співвідношення майнових інтересів (економічної рівноваги) є також необхідною умовою для розірвання договору в судовому порядку. Це порушення також може відбуватися у вигляді значного зменшення вартості отриманого за договором або значного зростання вартості відшкодування, що призводить до порушення еквівалентності обміну. При цьому зменшення цінності виконання повинно мати об'єктивні ознаки його виміру. У протилежному випадку має місце не об'єктивний факт - порушення співвідношення (еквівалентності) обміну, а проста зміна ставлення чи думки сторони щодо доцільності (бажаності чи небажаності) виконання відповідного договору. В даному разі доказів порушення співвідношення (еквівалентності) інтересів сторін спірного договору позивачем не надано.

Стосовно цієї умови п. 3 ч. 2 ст. 652 Цивільного кодексу України суд зазначає, що ті загальні обставини, а саме фінансова криза, на які посилається позивач у своїй позовній заяві, в рівній мірі стосуються як позивача, так і відповідача.

Пункт 4 ч. 4 ст. 652 Цивільного кодексу України визначає однією з необхідних умов, за наявності якої можливе розірвання договору за рішенням суду - те, що із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

У відповідності до ст. 4-3 Господарського кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Згідно ст. 33 Господарського кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, позивач мав обґрунтувати в позовній заяві і довести належними доказами існування фактів, які він вважає умовами розірвання Договору в порядку ч. 2 ст. 652 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 32 Господарського кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

З огляду на викладене, суд вважає, що позивачем не доведено всієї сукупності обставин, передбачених частиною 2 статті 652 Цивільного кодексу України, які були б підставою для розірвання договору № від 26.08.2014р., а тому вимоги позивача є не доведеними та необґрунтованими у зв'язку з чим суд відмовляє у їх задоволенні.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст.ст. 43, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Відмовити у задоволенні позовних вимог.

Повне рішення складено 14.08.2015р.

Головуючий суддя Кльопов І.Г.

Суддя Безрук Т.М.

Суддя Кульбако М.М.