ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" серпня 2015 р. Справа № 922/2565/15

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Бондаренко В.П., суддя Івакіна В.О., суддя Камишева Л.М.,

при секретарі Колесніковій С.В.,

за участю прокурора не зявився,

та представників сторін:

позивача ОСОБА_1 дов. № 02-0239/1869 від 29.08.2014р.,

третьої особи ОСОБА_2 дов. № 73/10/20-29-10-18 від 24.07.2015р.,

відповідача ОСОБА_3 дов. б/н від 25.02.2013р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх. № 3988 Х/1-9) та Заступника прокурора Харківської області (вх. №4081 Х/1-9) на рішення господарського суду Харківської області від 07.07.2015 року у справі № 922/2565/15

за позовом ОСОБА_4 міжрайонного прокурора Харківської області, м. Чугуїв Харківської області в інтересах держави в особі ОСОБА_4 міської ради, м. Чугуїв Харківської області,

третя особа - ОСОБА_4 об'єднана державна податкова інспекція головного управління ДФС у Харківській області, м. Чугуїв Харківської області,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Алюмбуд", м. Харків

про стягнення 333 202,26 грн.,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Харківської області від 07 липня 2015 року у справі № 922/2565/15 (суддя Суслова В.В.) позов задоволено частково. Стягнуто з ТОВ "Алюмбуд" на користь ОСОБА_4 міської ради 314004,74 грн. заборгованості з орендної плати. Стягнуто з ТОВ "Алюмбуд" на користь державного бюджету України 6280,09 грн. судового збору. В решті позовних вимог у розмірі 19197,52 грн. відмовлено.

Відповідач, ТОВ "Алюмбуд", з рішенням господарського суду першої інстанції не погодився в частині стягнення з відповідача 152460,02 грн., звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення господарським судом норм процесуального права, на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, просить рішення господарського суду Харківської області від 07.07.2015 р. у справі № 922/2565/15 скасувати в зазначеній частині та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог в частині стягнення 152460,092 грн. відмовити.

Заступник прокурора Харківської області з рішенням господарського суду першої інстанції також не погодився та звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення господарським судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення господарського суду Харківської області від 07.07.2015 р. у справі № 922/2565/15 скасувати в частині відмови в задоволенні вимог в сумі 19197,52 грн. та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги прокурора у повному обсязі.

В судове засідання прокурор не зявився, про причини неявки Харківський апеляційний господарський суд не сповістив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце судового засідання, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи. У відзиві на апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_4 міжрайонний прокурор зазначив, що доводи ТОВ "Алюмбуд", викладені в апеляційній скарзі, є необґрунтованими, рішення господарського суду Харківської області від 07.07.2015 року у справі № 922/2565/15 підлягає скасуванню у частині відмови в задоволенні вимог та постановленні нового, яким позов ОСОБА_4 міжрайонного прокурора Харківської області підлягає задоволенню у повному обсязі.

Позивач, ОСОБА_4 міська рада, у відзиві на апеляційні скарги просить апеляційну скаргу відповідача відхилити, апеляційну скаргу прокурора задовольнити, а рішення господарського суду Харківської області від 07.07.2015 року у справі № 922/2565/15 змінити та позов задовольнити повністю, стягнути з відповідача на користь позивача 333 202,26 грн. заборгованості з орендної плати.

Третя особа, ОСОБА_4 об'єднана державна податкова інспекція головного управління Міндоходів у Харківській області, у наданих її представником письмових поясненнях на апеляційну скаргу з висновками, викладеними в рішенні господарського суду Харківської області від 07.07.2015 року у справі № 922/2565/15 не погодився. В судовому засіданні представник третьої особи повністю підтримав вимоги позивача та прокурора.

Також, представник третьої особи надав клопотання про заміну третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - ОСОБА_4 об'єднану державну податкову інспекцію головного управління Міндоходів у Харківській області на її правонаступника - ОСОБА_4 об'єднану державну податкову інспекцію головного управління Державної фіскальної служби (ДФС) у Харківській області. В обґрунтування даного клопотання представник третьої особи посилається на те, що Кабінет Міністрів України своєю Постановою від 06.08.2014р. № 311 "Про утворення територіальних органів Державної фіскальної служби та визнання такими, що втратили чинність деяких актів Кабінету Міністрів України" постановив утворити як юридичну особу, зокрема, ОСОБА_4 об'єднану державну податкову інспекцію головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області шляхом приєднання. Крім того, до матеріалів справи представник третьої особи надав копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 25.06.2015р.

Враховуючи викладене, судова колегія вважає за необхідним здійснити процесуальне правонаступництво на підставі ст. 25 ГПК України, а саме ОСОБА_4 об'єднану державну податкову інспекцію головного управління Міндоходів у Харківській області замінити на ОСОБА_4 об'єднану державну податкову інспекцію головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області.

Враховуючи те, що судом апеляційної інстанції створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, проте прокурор не скористався своїми правами, передбаченими статтею 22 ГПК України та виходячи з того, що явка сторін не визнавалася обовязковою судом апеляційної інстанції, а участь в засіданні суду (як і інші права, передбачені статтею 22 ГПК України) є правом, а не обовязком сторін, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу без участі вищевказаної особи за наявними у ній матеріалами у відповідності до статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Зважаючи на те, що в провадженні Харківського апеляційного господарського суду знаходяться дві апеляційні скарги на одне і те ж рішення господарського суду Харківської області від 07.07.2015 року у справі № 922/2565/15, колегія суддів вважає за необхідне прийняти їх до спільного розгляду та обєднати в одне апеляційне провадження.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційних скаргах доводи відповідача і прокурора, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши справу в порядку ст. 101 ГПК України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 19.09.2008 р. між ОСОБА_4 міською радою (позивач, орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Алюмбуд" (відповідач, орендар) укладено договір оренди земельної ділянки № 313, відповідно до якого відповідачу надано в користування земельну ділянку на землях промислового призначення з метою обслуговування виробничих будівель загальною площею 1,9998 га, кадастровий номер :30:001:0026, що знаходиться по вул. Щорса, 57-Е в місті Чугуєві Харківської області. Вказаний договір оренди земельної ділянки зареєстрований у ОСОБА_4 районному відділі реєстрації Харківської регіональної філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах" в Державному реєстрі земель 19.09.2008 р.

На підтвердження передачі земельної ділянки в оренду сторонами складено акт про передачу та прийом земельної ділянки від 29.09.2008 р., який підписаний сторонами договору.

Згідно зі ст.193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, яка містить аналогічні положення, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно відлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ст.ст. 1, 13 Закону України "Про оренду землі" основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі.

В п. 2.23 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 № 6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах що виникають із земельних відносин" зазначено, що розглядаючи справи зі спорів про розірвання договору оренди з підстав заборгованості з орендної плати, потрібно мати на увазі, що згідно зі ст.ст. 1,13 Закону України "Про оренду землі" основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. Разом з тим доводи про наявність заборгованості з орендної плати мають підтверджуватися належними доказами, наприклад, довідкою, виданою державною податковою інспекцією про наявність (або відсутність) заборгованості за земельним податком та орендною платою.

Статтею 24 Закону України "Про оренду землі" визначено, що орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасної сплати орендної плати.

У відповідності до ст. 10 Закону України "Про місцеве самоврядування" сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, Харківська міська рада є органом, який уповноважений територіальною громадою на здійснення функцій щодо надання земельних ділянок певної категорії в оренду та отримання плати за це.

Крім того, відповідно до п. 14.1.147 ст. 9 Податкового кодексу України, плата за землю - загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Стаття 41 Податкового кодексу України передбачає, що адміністрування податків та зборів, забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску, покладається виключно на органи доходів і зборів.

Згідно з п. 11 договору, орендна плата вноситься орендарем щомісячно рівними частками протягом тридцяти календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного місяця.

В п. 44 договору сторони узгодили, що розмір орендної плати переглядається у випадках і з моменту: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифі, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законами України. при сталих соціально - економічних і політичних умовах господарювання необхідність і умови коригування розмірів орендної плати сторонами розглядаються один раз у два роки.

Проте, судом першої інстанції правомірно встановлено, що в порушення умов вказаного договору відповідачем орендна плата за користування земельною ділянкою вносилась несвоєчасно та не в повному обсязі.

Так, заборгованість відповідача з орендної плати за користування земельною ділянкою відповідно до розрахунку, виконаного ОСОБА_4 ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківської області, за період з серпня 2012 р. по січень 2015 р. станом на 09.04.2015 р. склала 333202,26 грн.

Разом з тим, під час розгляду справи в суді першої інстанції відповідачем до справи були надані виписки банку, відповідно до яких останнім була сплачена сума у розмірі 19197,52 грн., а саме 05.10.2012 р. відповідачем було сплачено 10000,00 грн. в погашення податкового боргу по орендній платі та 9197,52 грн. було сплачено 07.03.2013 р. на виконання господарського суду Харківської області від 30.07.2012 року по справі № 5023/678/12.

У судових засіданнях суду першої інстанції, представник третьої особи, а також і прокурор в своїй апеляційній скарзі, наполягали на тому, що сума у розмірі 10000,00 грн., яка була сплачена відповідачем 05.10.2012 р., міститься в облікових картках за відповідний період та була врахована при розрахунку заборгованості. У звязку з чим, розгляд справи в суді першої інстанції неодноразово відкладався для надання можливості надати відповідні докази щодо врахування вказаної суми в підтвердження правильності розрахунку заборгованості, проте відповідних доказів до суду як першої інстанції, так і апеляційної інстанції надано не було.

Дослідивши облікові картки ТОВ "Алюмбуд" з орендної плати на землю, які були надані ОСОБА_4 ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківської області та містяться в матеріалах справи, судом першої інстанції правильно встановлено, що перерахування здійснені відповідачем 05.10.2012 р. на суму 10000,00 грн. та 07.03.2013 р. на суму 9197,52 грн. в картках не містяться, а тому при розрахунку заборгованості з орендної плати прокурором та третьою особою не враховані.

Враховуючи вказані обставини, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме у розмірі 314004,74 грн., оскільки вказана сума заборгованості відповідача з орендної плати за договором № 313 від 19.09.2008 р. підтверджена матеріалами справи, обґрунтована та не спростована відповідачем, а в частині позовних вимог щодо стягнення заборгованості з орендної плати у розмірі 19197,52 грн. правомірно відмовив.

На підставі викладеного, твердження прокурора, що відповідачем не спростовано належними доказами відсутність у нього обовязку щодо сплати 19197,52 грн., є безпідставними.

В своїй апеляційній скарзі відповідач - ТОВ "Алюмбуд" зазначає, що суд першої інстанції не надав належної оцінки щодо визначення розміру зобовязання з орендної плати на підставі договору, без врахування наданих відповідачем платіжних документів, суд задовольняючи позов в частині, що перевищує вказану суму (152460,02 грн.), допустив неповне зясування обставин, що мають значення для справи.

З вказаним твердженням відповідача не погоджується судова колегія.

Відповідно до ст. 286 ГК України, орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Відповідно до ст. 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, оформлений та зареєстрований відповідно до законодавства. Платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду.

Податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.

Відповідно до п. 286.2 Податкового кодексу України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями.

Таким чином, підставою для нарахування відповідачу орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, оформлений та зареєстрований відповідно до законодавства, платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку та подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями.

Враховуючи, що орендна плата за місяць складає 9902,88 грн., позивач надав суду правомірний розрахунок заборгованості за період з 30.09.2012р. по 02.03.2015р. у розмірі 333202,26 грн., а як вже було вказано, відповідачем була сплачена сума у розмірі 19197,52 грн., тому суд першої інстанції правомірно стягнув з відповідача на користь позивача 314004,74 грн. заборгованості з орендної плати.

Таким чином, доводи апеляційної скарги ТОВ "Алюмбуд" також не знайшли підтвердження в матеріалах справи.

Судова колегія Харківського апеляційного господарського суду вважає, що оскаржуване рішення господарського суду першої інстанції прийняте при повному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, у відповідності до норм чинного матеріального та процесуального права, викладені в рішенні висновки відповідають обставинам справи, а тому рішення господарського суду Харківської області від 07.07.2015 року у справі № 922/2565/15 підлягає залишенню без змін, а апеляційні скарги - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 102, п. 1 ст. 103, ст. 105 ГПК України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Провести процесуальне правонаступництво ОСОБА_4 об'єднаної державної податкової інспекції головного управління Міндоходів у Харківській області на ОСОБА_4 об'єднану державну податкову інспекцію головного управління ДФС у Харківській області.

У задоволенні апеляційних скарг відмовити.

Рішення господарського суду Харківської області від 07.07.2015 року у справі № 922/2565/15 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 19.08.2015 р.

Головуючий суддя Бондаренко В.П.

Суддя Івакіна В.О.

Суддя Камишева Л.М.