ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

18 серпня 2015 р. Справа № 909/371/15
Господарський суд Івано-Франківської області у склад судді Грици Ю.І. секретар судового засідання Дребот Н.Д.,

за участю сторін:

від позивача: представники не з'явилися,

від відповідача-заявника: представники не з'явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Імперово Фудз" про розстрочку виконання рішення від 29.04.2015 у справі

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Комплексні системи безпеки і розвитку" (вул.Драгомирова,10/10, офіс 1, м. Київ, 01103)

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю "Імперово Фудз" (вул.Промислова, 29, м. Івано-Франківськ, 76018)

про стягнення коштів в сумі 259848,41 грн.

ВСТАНОВИВ:

рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 29.04.2015 позов ТОВ "Комплексні системи безпеки і розвитку" задоволено частково та стягнуто з ТОВ "Імперово Фудз" на користь ТОВ "Комплексні системи безпеки і розвитку" 180098,00 грн. - основного боргу, 18627,46 грн. - пені, 38199,58 грн. - інфляційних втрат, 4677,61 грн. - 3% річних та 4832,04 грн. витрат по сплаті судового збору.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 23.06.2015 зазначене рішення залишено без змін.

На виконання вказаних вище рішення та постанови 31.07.2015 господарським судом Івано-Франківської області видано наказ № 822.

03.08.2015 ТОВ "Імперово Фудз" звернулося до господарського суду із заявою (вх.8235/15 від 03.08.2015) про розстрочку виконання рішення від 29.04.2015 по даній справі на один рік. В обґрунтування вимог заяви відповідач зазначає, що має намір повністю погасити заборгованість перед позивачем, але в зв'язку з важкою економічною ситуацією в державі, скрутним становищем товариства, скороченням обсягів реалізації товарів, необхідністю нести значні витрати по сплаті податків та витрат на виробництво власної продукції товариство не має можливості одразу ж погасити всю суму заборгованості. Крім того, заявник посилається на те, що має в ПАТ КБ "Фінансова ініціатива" відкритий рахунок, який на сьогоднішній день є заблокованим, оскільки з 23.06.2015 банк визнано неплатоспроможним.

Ухвалою суду від 05.08.2015 розгляд вказаної заяви призначено на 18.08.2015.

В судове засідання 18.08.2015 представники сторін не з'явилися.

Частиною 3 статті 22 ГПК України встановлено обов'язок сторін добросовісно користуватися належними їм процесуальним правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходи до всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи.

Враховуючи, про дату, час та місце розгляду справи сторони повідомлялися належним чином, ухвалою суду від 05.08.2015, про що свідчить відмітка відділу документального забезпечення суду на зворотному боці вищевказаної ухвали, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представників сторін.

Розглянувши подану заяву, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про розстрочку виконання рішення не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Згідно з ст. 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.

Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

При цьому сторона, яка звертається із заявою про розстрочку виконання рішення повинна довести певними доказами наявність вказаних обставин.

Звертаючись із заявою про розстрочку виконання рішення суду, заявник зазначає про скрутне фінансове становище товариства, скорочення обсягів реалізації товарів, необхідність нести значні витрати по сплаті податків та витрат на виробництво власної продукції, проте на підтвердження викладених обставин відповідачем не надано суду жодних підтверджуючих документів.

Крім того, обґрунтовуючи зазначену вище заяву про розстрочку, відповідач вказує на те, що в ПАТ КБ "Фінансова ініціатива" товариство має відкритий рахунок, на якому перебувають кошти в сумі 3554334,35 грн., однак даний рахунок є заблокованим в зв'язку з тим, що з 23.06.2015 банк визнано неплатоспроможним. На думку заявника зазначена обставина є підставою для розстрочення виконання рішення суду на один рік, оскільки він не може реалізувати свої кошти, які знаходяться на рахунках даного банку.

Відповідно до п.1 ч.5 ст.36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

Пунктом 6 частини п'ятої цієї ж статті вказаного Закону передбачено, що зазначене обмеження не поширюється на зобовязання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті.

Таким чином, задоволення кредиторських вимог буде здійснено в межах процедури ліквідації банку, в зв'язку з чим посилання заявника на неможливість отримання коштів, що знаходяться на його рахунку в ПАТ КБ "Фінансова ініціатива" є необґрунтованими, а тому судом до уваги не приймаються.

З огляду на те, що нормами чинного Господарського процесуального кодексу України не визначено переліку обставин, які свідчать про неможливість чи ускладнення виконання рішення, господарський суд оцінює докази, які підтверджують такі обставини.

У статті 193 Господарського кодексу України зазначається, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Таким чином, врахувавши ступінь вини відповідача у виникненні спору, матеріальні інтереси обох сторін, суд вважає, що обставини, якими відповідач мотивує подану заяву, не можуть оцінюватись як виняткові.

На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що заявником не наведено конкретних обставин, що свідчать про неможливість виконання рішення суду та не надано відповідних письмових доказів на підтвердження обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви про відстрочку виконання рішення.

Керуючись ст.129 Конституції України, ст.ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

у задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю "Імперово Фудз" про розстрочку виконання рішення від 29.04.2015 у справі 909/371/15 - відмовити.

Суддя Грица Ю.І.

Виготовлено в КП "Діловодство спеціалізованого суду"

________________ ОСОБА_1 18.08.15