РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.08.2015Справа №910/14626/15

за позовом Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м.Києва"

до Підприємства об'єднання громадян "Об'єднана редакція періодичних видань Українського товариства сліпих "Заклик"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Київська міська рада (Київська міська державна адміністрація)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Всеукраїнська громадська організація "Українське товариство сліпих"

про стягнення 277 411,63 грн.

Суддя Полякова К.В.

Представники сторін:

від позивача: Вакуленко В.М. (дов. №432-2341 від 25.08.2015),

від відповідача : Євсев'єв Г.А. (дов. №б/н від 02.07.2015)

від третьої особи позивача: Костюк О.М. (дов. №225-КР-3081 від 18.08.2015)

від третьої особи відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м.Києва" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Підприємства об'єднання громадян "Об'єднана редакція періодичних видань Українського товариства сліпих "Заклик"про стягнення 277 411,63 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Підприємство "Заклик" порушило взяті на себе зобов'язання щодо внесення грошових коштів у рахунок компенсаційний витрат підприємства-балансоутримувача за користування земельною ділянкою, у зв'язку із чим у Підприємства об'єднання громадян "Об'єднана редакція періодичних видань Українського товариства сліпих "Заклик" утворилсь сума заборгованості за період 01.10.2013-31.05.2015 у розмірі 277 411,63 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.06.2015 порушено провадження у справі № 910/14626/15 та призначено її розгляд на 02.07.2015 року.

02.07.2015 через відділ діловодства та документообігу Господарського суду міста Києва від позивача надійшли додаткові документи для долучення до матеріалів справи.

У судовому засіданні 02.07.2015 судом оголошено перерву до 07.07.2015 року.

За наслідками розгляду справи у судовому засіданні 07.07.2015 суд виніс ухвалу про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Всеукраїнську громадську організацію "Українське товариство сліпих" у задоволення клопотання відповідача від 02.07.2015, залучив також до участі у справі Київську міську раду (Київську міську державну адміністрацію) у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, продовжив строк розгляду спору на п'ятнадцять у задоволення клопотання представників сторін та відклав розгляд справи на 18.08.2015 року. Розгляд клопотань про зупинення провадження у справі від 17.06.2015 та 02.07.2015 суд відклав на наступне судове засідання.

У зв'язку із неявкою представників позивача та третіх осіб у судове засідання 18.08.2015, розгляд справи відкладний на 25.08.2015 року. Судом оголошено, що розгляд клопотання третьої особи на стороні відповідача про зупинення провадження у справі відкладено на наступне судове засідання.

До судового засідання 25.08.2015 з'явився представник позивача, представник відповідача та представник третьої особи на стороні позивача. Третя особа на стороні відповідача не забезпечила явку свого представника для у часті у судовому засіданні.

Під час судового засідання 25.08.2015 судом заслухано думку сторін та відмовлено у задоволенні клопотання відповідача пр зупиненнення провадження у справі, подане до суду 17.06.2015, з нижченаведених підстав.

Положеннями статті 79 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове й повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Зупинення провадження у справі, здійснюється без зазначення строку, до усунення обставин, які зумовили зупинення провадження у справі, тобто закінчення строку визначається вказівкою на подію. Крім того, перелік підстав відкладення розгляду справи не є вичерпним, а зупинити провадження у справі господарський суд може лише з підстав, установлених законом.

Господарський суд повинен зупинити провадження у справі за наявності інформації про розгляд іншої справи, незалежно від заяв учасників судового процесу. Така інформація підтверджується виключно судовими документами: ухвалами, рішеннями, постановами судів, позовними заявами, скаргами. Так, оскільки заявником клопотання про зупинення провадження у справі №910/14626/15 жодним документом не підтверджено інформації про розгляд справи №910/7295/15, суд визнає необгрунтованим подане клопотання про зупинення провадження та відмовляє у його задоволенні.

Також, під час судового засідання 25.08.2015 судом відмовлено у задволенні клопотання третьої особи на стороні відповідача про зупинення провадження у справі до розгляду справи №910/7295/15-г, з огляду на наступне.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарському суду слід у кожному конкретному випадку з'ясовувати як пов'язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом та чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

За приписами пункту 3.16. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", відповідно до частини першої статті 79 ГПК господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом. При цьому пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини друга - четверта статті 35 ГПК).

Під неможливістю розгляду справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин (п. 3.16 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Підставою зупинення провадження у справі №910/14626/15 третя особа на стороні відповідача зазначає про наявність спору у межах господарської справи №910/7295/15-г, предметом розгляду якої є визнання права власності за Всеукраїнською громадською організацією "Українське товариство сліпих", яка є засновником відповідача, на приміщення загальною площею 804 кв.м. - об'єкт оренди за договором 207/1/607 від 17.09.2009 року.

Суд визнає доводи відповідача щодо необхідності зупинення провадження у справі до прийняття рішення у справі №910/7295/15-г необґрунтованими та безпідставними. Такого висновку суд дійшов з огляду на те, що у разі визнання права власності Всеукраїнською громадською організацією "Українське товариство сліпих" на нежиле приміщення, що є об'єктом оренди за договором, не зумовлює нечинність або недійсність укладеного договору, та не є підставою звільнення відповідача від виконання договірних зобов'язань перед позивачем, оскільки правовідносини за таким договором не є припиненими.

При цьому, суд звертає увагу відповідача на те, що у разі виникнення підстав, передбачених приписами ст.112 Господарського процесуального кодексу України, останній не позбавлений права та можливості звернутись до суду із заявою про перегляд рішення у справі №910/14626/15 за нововиявленими обставинами.

Таким чином, суд не вбачає підстав для зупинення провадження у справі, а тому клопотання третьої особи на стороні відповідача про зупинення провадження у справі задоволенню не підлягає.

Судом, враховано, що у силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

Відповідно до Листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України №1-5/45 від 25.01.2006, у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання «розумності» строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

Під час судового засідання 25.08.2015 представником позивача надані пояснення по суті спору, відповідно до яких останній просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на обставини та факти, викладені у позові та письмових поясненнях.

Представник відповідача надав пояснення, відповідно до яких просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник третьої особи на стороні позивача підтримав правову позицію позивача, позов просив задовольнити, посилаючись на обставини та факти, викладені у письмових поясненнях.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, надані у судових засіданнях, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

17.09.2009 між Комунальним підприємством "Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Печерської районної у місті Києві ради", правонаступником якого є Комунальне підприємство Печерського району м. Києва "Дирекція з управління нежитловим фондом Печерського району м. Києва" (надалі -Орендодавець) та Підприємства об'єднання громадян "Об'єднана редакція періодичних видань Українського товариства сліпих "Заклик" (надалі - Орендар) уклали Договір оренди нерухомого майна (будівель, спору, приміщень) комунальної власності територіальної громади Печерського району м. Києва №207/1/607 (надалі -Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору Орендодавець на підставі розпорядження голови Печерської районної у м. Києві державної адміністрації №121 від 28.03.1998 (при переукладенні договору оренди на новий термін чи продовженні терміну дії договору оренди) на підставі протокольного рішення комісії з питань користування та відчуження комунального майна Печерської районної у місті Києві ради. (протокол №13 від 03.09.2009р.,) Орендодавець передає, а Орендар приймає в орендне користування нежитлове приміщення, будівлю, споруду (надалі - об'єкт оренди) за адресою: вул. Л. Первомайського,7А; Загальною площею 804,0 кв.м. - 1,20 грн./кв.м. (з ПДВ ) - рішення від 16.09.2008р. № 13 і т.ч. 1-й поверх - 404,0 кв.м. - для розміщення кімнати приїжджих інвалідів по зору; 2-й поверх - 400, кв.м. - для розміщення редакції.

Згідно із п. 4.1. Договору за користування об'єктом оренди Орендар сплачує Орендодавцю орендну плату, незалежно від наслідків своєї господарської діяльності, розрахунок якої здійснюється на підставі Методики розрахунку і порядку використання орендної плати за користування майном територіальної громади Печерського району м. Києва, що затверджена рішенням Печерської районної у місті Києві ради від "12" червня 2003 року № 105, зі змінами та доповненнями до неї, внесеними рішенням районної ради від "19" жовтня 2006 року № 14.

Відповідно до п. 4.1.2. Договору розмір орендної плати складає: 1,0 грн. х 404,0 кв.м. = 404,0 грн.; 1,0 грн. х 404,0 кв.м. = 404,0 грн.; Разом = 804,0 грн. Відшкодування витрат по оплаті за землю (0,1 грн. х 1476,41 кв.м.) : 12 = 12,30 грн. Сума сплати по Договору за перший місяць складає 816,30 грн., ПДВ - 163,26 грн. Всього 979,56 грн.

Пунктом 4.5. Договору визначено, що платежі за поточний місяць, що зазначені у пункті 4.1. Договору, вносяться Орендарем на рахунок Орендодавця до 20-го числа поточного місяця.

01.01.2010 сторонами було укладено Угоду про зміну умов Договору (надалі - Угода).

Відповідно до п. 1 Угоди Орендодавець та Орендар прийшли до згоди змінити п.4.1. договору оренди № 207/1 від 17.09.2009, приміщення розташованого за адресою: вул. Л. Первомайського,7А загальною площею 804,0 кв.м. тариф: 1,0 грн./кв.м. (рішення від 16.09.2008 №13) в т.ч. 1-й поверх - 404,0 кв.м. - для розміщення кімнати приїжджих; 2-й поверх - 400,0 кв.м. - для розміщення редакції.

Відповідно до п. 3.2. Угоди відшкодування витрат по сплаті за землю становить: 1476,41 кв.м. х 0.11 грн.) : 12 = 13,53 грн. Сума сплати за перший місяць складає 817,53 грн., ПДВ 163,51 грн. Всього 981,04 грн.

Згідно із п. 4 Угоди орендна плата за поточний місяць вноситься Орендарем на рахунок Орендодавця до 20 числа поточного місяця.

У подальшому, 01.10.2013 розмір компенсації витрат підприємства-балансоутримувача за користування земельною ділянкою, на якій розташоване приміщення встановлено у сумі 15 483,49 грн. з ПДВ., згідно договору № 1 (далі - Договір № 1) про сплату компенсації витрат за користування земельною ділянкою, на якій розташований об'єкт користування загальною площею 804. 0 кв.м за адресою: м. Київ, вулиця Л. Первомайського, 7А.

01.01.2015 сторонами укладено Договір №2 про сплату компенсації витрат за користувач ня земельною ділянкою, на якій розташований об'єкт користування загальною площею 804. 0 кв.м за адресою: м. Київ, вулиця Л. Первомайського, 7А., яким змінено розмір компенсації витрат підприємства-балансоутримувача за користування земельною ділянкою, на якій розташоване приміщення встановлено та визначено у розмірі сумі 13 798,62 грн. з ПДВ.

Відповідач, як орендар, у порушення умов укладених договорів, не здійснив своєчасне внесення грошових коштів у рахунок компенсації витрат підприємства-балансоутримувача за користування земельною ділянкою, на якій розташоване приміщення, що є об'єктом оренди, у зв'язку із чим у нього за період 01.10.2013р.-31.05.2015р. виникла сума заборгованості, яка становить 277 411,63 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Статтею 629 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зазначені вище норми ЦК України кореспондуються з положеннями статті 193 Господарського кодексу України.

Виходячи із змісту укладенихо між сторонами договорів, за своєю правовою природою останні є договорами оренди комунального майна, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 58 Цивільного кодексу України, Глави 30 Господарського кодексу України та Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно з частиною 1 ст. 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до договору оренди Відповідачу передано у користування на умовах оренди нежилі приміщення загальною площею 804,0 кв.м за адресою: м. Київ, вул. Л. Первомайського, 7 (Літера А).

Згідно із п. 1.1, 2.4 Договору об'єкт оренди належить до комунальної власності територіальної громади Печерського району міста Києва і знаходиться на балансі КП «Липкижитлосервіс».

Оскільки, майно передане в оренду є комунальною власністю, до вказаних правовідносин крім норм, визначених Цивільним кодексом України також застосовуються норми Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

Відповідно до статті 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», частини 1 статті 759 Цивільного кодексу України орендою є засноване на договорі строкове, платне користування майном.

Відповідно до пункту 1 статті 638 Цивільного кодексу України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягай згоди з усіх істотних умов.

Статтею 10 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» визначений перелік істотних умов договору оренди, серед яких є об'єкт оренди, термін на якій укладається договір, орендна плата з урахуванням її індексації, відновлення орендованого майна та умови його повернення, виконання зобов'язань, забезпечення виконання зобов'язань відповідальність сторін тощо.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» договір вважається укладеним з моменту досягнення домовленості з усіх істотних умов та підписання тексту договору. Сторонами досягнуто згоди за умовами договору оренди, про що свідчить підписаний Договір.

Під час розгляду даного господарського спору сторонами не заперечувався факт, щодо фактичного перебування відповідача в орендованому приміщенні. Доказів прийому-передачі орендованого приміщення позивачеві, як то акт приймання-передачі сторонами до суду не надано.

Відповідно до ч. 3 ст. 285 Господарського кодексу України визначено, що одним із основних обов'язків орендаря є внесення орендної плати своєчасно і в повному обсязі.

Згідно ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

За приписами 4.1.2 Договору Орендар зобов'язаний вносити орендні платежі (орендну плату та компенсацію витрат підприємства) своєчасно та в повному обсязі.

Відповідно до пункту 3.4.10, 4.1., 4.5., 4.13, Договору за користування об'єктом оренди Орендар сплачує орендну плату, розрахунок якої здійснюється на підставі Методики розрахунку і порядку користування орендної плати за користування майном територіальної громади Печерського району м. Києва, затвердженою рішенням Печерської районної у місті Києві ради від 12.06.2003 №105, зі змінами та доповненнями до неї, внесеними рішенням районної ради від 19.10.2006 № 14.

Відповідно до пункту 4.9. Договору, крім орендної плати, Орендар зобов'язаний відшкодувати Орендодавцеві витрати, пов'язані з утриманням земельної ділянки на якій розташований об'єкт оренди.

Відповідно до п. 4.5 Договору орендна платежі за поточний місяць, що зазначені у пункті 4.1 Договору вносяться Орендарем на рахунок Орендодавця до 20-го числа поточного місяця.

Відповідно до пункту 3 статті 18, пункту 1 статті 19 ЗУ «Про оренду державного та комунального майна» Орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і в повному обсязі, незалежно від наслідків господарської діяльності.

Пунктами 1, 4 ст. 286 Господарського кодексу України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

У порушення умов укладених договорів та норм чинного законодавства, відповідач договірні зобов'язання у частині здійснення платежів не виконує належним чином, не сплачує їх вчасно і в повному обсязі, через що за період з 01.10.2013 по 31.05.2015 у відповідача виникла заборгованість на суму 277 411,63 грн.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до п. 4 ст. 129 Конституції України, ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, а за загальним правилом тягар доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

Нормами статті 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зважаючи на встановлені судом факти, які не спростовані відповідачем під час розгляду справи та керуючись вимогами вищезазначених законодавчих норм, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі у сумі 277 411,63 грн.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї витрати по оплаті судового збору незалежно від результатів вирішення спору. З огляду на зазначені законодавчі положення суд дійшов висновку, що судові витрати мають бути покладені на відповідача.

Виходячи з вищенаведеного, керуючись ст. ст. 22, 32-34, 43-44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва" до Підприємства об'єднання громадян "Об'єднана редакція періодичних видань Українського товариства сліпих "Заклик", за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Київська міська рада (Київська міська державна адміністрація) та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Всеукраїнська громадська організація "Українське товариство сліпих" про стягнення 277 411,63 грн. - задовольнити.

Стягнути з Підприємства об'єднання громадян "Об'єднана редакція періодичних видань Українського товариства сліпих "Заклик" (01133, місто Київ, вулиця Леоніда Первомайського, будинок 7-А; ідентифікаційний код 03968009) на користь Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва" (01021, місто Київ, провулок І.Мар'яненка, будинок 7; ідентифікаційний код 35692211) заборгованість у розмірі 277 411 (двісті тисяч сімдесят сім тисяч чотириста одинадцять) гривень 63 копійки та 5 548 (п'ять тисяч п'ятсот сорок вісім) гривень 22 копійок витрат зі сплати судового збору.

Рішення постановлено у нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частину у судовому засіданні 25.08.2015 року.

Повне рішення буде складено протягом п'яти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини рішення.

Наказ видати відповідно до статті 116 Господарського процесуального кодексу України, після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст складено

та підписано 31.08.2015 року

Суддя К.В. Полякова