УХВАЛА

25.08.2015Справа №10/95
За позовом Відкритого акціонерного товариства "Укртранснафта"

до Державного підприємства "Укртранснафтопродукт"

про стягнення заборгованості та штрафних санкцій,-

За розглядом заяви Публічного акціонерного товариства "Укртранснафта"

про видачу дублікату та виправлення помилки в наказі Господарського суду міста Києва від 16.05.2011р.

Суддя Морозов С.М.

За участю представників учасників судового процесу:

від позивача (заявника): Шевцова Т.М. (представник за довіреністю №48 від 25.05.2015р.);

від відповідача: Руденко Є.С. (представник за довіреністю №01/368 від 27.05.2015р.).

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство "Укртранснафта" звернулося до суду з позовною заявою про стягнення з Державного підприємства "Укртранснафтопродукт" заборгованості в сумі 2 213 726,03 грн., з них основного боргу - 2 000 000,00 грн., пені - 45 013,70 грн., втрат від інфляції - 20 000,00 грн., 3% річних - 8 812,33 грн. та штрафу - 140 000,00 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 28.04.2011р. у справі №10/95 позовні вимоги задоволені частково, стягнуто з Державного підприємства "Укртранснафтопродукт" на користь Відкритого акціонерного товариства "Укртранснафта" грошові кошти: основного боргу - 2 000 000,00 грн., пені - 45 013,70 грн., втрат від інфляції - 20 000,00 грн., 3% річних - 8 812,33 грн. та судові витрати: державного мита - 20 737,27 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу - 221,84 грн., в іншій частині позову відмовлено.

16.05.2011р. Господарським судом міста Києва в порядку ст. 116 Господарського процесуального кодексу України видано наказ про примусове виконання вищевказаного рішення.

12.08.2015р. через відділ діловодства Господарського суду міста Києва стягувачем (заявником) подано заяву №04-02/326/3591 від 12.08.2015р. про видачу дублікату та виправлення помилки в наказі Господарського суду міста Києва від 16.05.2011 р. у справі №10/95, відповідно до якої заявник просить суд видати дублікат наказу суду від 16.05.2011р. у справі №10/95 та внести зміни до наказу, вказавши місцезнаходження боржника - вул. О. Гончара, 35, м. Київ, 01034.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.08.2015р. заяву Публічного акціонерного товариства "Укртранснафта" про видачу дублікату та виправлення помилки в наказі Господарського суду міста Києва від 16.05.2011р. у справі №10/95 призначено до розгляду на 25.08.2015р.

Обгрунтовуючи заяву в частині видачі дублікату наказу Господарського суду міста Києва від 16.05.2011 р. у справі №10/95 позивачем зазначено, що ним двічі було пред'явлено наказ до виконання, однак органом державної виконавчої служби виносилися відповідні постанови про закінчення виконавчого провадження.

Так, 21.11.2014р. ВДВС Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження та направлено оригінал наказу з матеріалами виконавчого провадження до Автозаводського ВДВС Кременчуцького районного управління юстиції у Полтавській області. Постановою Автозаводського ВДВС Кременчуцького районного управління юстиції у Полтавській області від 19.12.2014р. відмовлено у відкритті виконавчого провадження та повернуто вказаний наказ разом з матеріалами виконавчого провадження на доопрацювання до ВДВС Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві.

Листом №417/12 від 13.05.2015р. ВДВС Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві повідомило позивачу, що вказаний наказ від Автозаводського ВДВС Кременчуцького районного управління юстиції у Полтавській області не надходив.

Листом №01-11-16049/1/15729 від 30.06.2015р. Головне територіальне управління юстиції у Полтавській області повідомило позивачу, що згідно бази даних Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень виконавчий документ на виконанні у ВДВС Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві не перебуває, а тому є підстави вважати, що його втрачено при пересилці.

Відповідно до статті 116 ГПК виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом. Наказ видається за заявою стягувачу чи прокурору, який здійснює у справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, або надсилається стягувачу місцевим господарським судом після набрання судовим рішенням законної сили згідно з вимогами статті 85 ГПК і повернення матеріалів справи із суду апеляційної інстанції (якщо рішення оскаржувалося в апеляційному порядку і не було скасоване чи змінене), а строк пред'явлення наказу до виконання повинен відповідати статті 22 Закону України "Про виконавче провадження". (п. 1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17 жовтня 2012 року "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України").

При розгляді заяви позивача, суд має враховувати те, що принципом господарського судочинства є виконуваність рішення суду. Крім того, виконання рішення суду є елементом справедливого судового розгляду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як встановлено ст. 120 Господарського процесуального кодексу України у разі втрати наказу господарський суд може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення наказу до виконання. Про видачу дубліката наказу виноситься ухвала. До заяви про видачу дубліката наказу мають бути додані: довідка установи банку, державного виконавця чи органу зв'язку про втрату наказу; при втраті наказу стягувачем - довідка стягувача, підписана керівником чи заступником керівника та головним (старшим) бухгалтером підприємства, організації, що наказ втрачено і до виконання не пред'явлено. За видачу стягувачу дубліката судового наказу справляється судовий збір у розмірі, встановленому законом.

Відповідно до ст. 22 закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ може бути пред'явлено до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Як встановлюється матеріалами справи наказ Господарського суду міста Києва від 16.05.2011р. у справі №10/95 дійсний для пред'явлення до виконання до 16.05.2012р.

Відповідно до ст. 23 Закону України "Про виконавче провадження" строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються, зокрема, пред'явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Як вбачається з матеріалів справи, наказ суду від 16.05.2011р. у справі №10/95 було пред'явлено до виконання 25.10.2011р., виконавче провадження №29421773 відкрито постановою від 27.10.2011р., а постановою від 27.06.2013р. закінчено виконавче провадження, 10.09.2013р. позивач повторно звернувся до органу державної виконавчої служби з заявою про примусове виконання рішення, виконавче провадження ВП №39735461 відкрито постановою від 11.09.2013р., а постановою від 24.11.2014р. закінчено виконавче провадження та направлено оригінал наказу з матеріалами виконавчого провадження до Автозаводського ВДВС Кременчуцького районного управління юстиції у Полтавській області, постановою Автозаводського ВДВС Кременчуцького районного управління юстиції у Полтавській області від 19.12.2014р. відмовлено у відкритті виконавчого провадження та повернуто вказаний наказ разом з матеріалами виконавчого провадження на доопрацювання до ВДВС Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві.

Отже, період з 25.10.2011р. по 27.06.2013р., на який строк переривався у зв'язку з пред'явленням виконавчого документа до виконання, не зараховуються до строку відведеного для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

При цьому, суд зазначає, що чинним законодавством України не передбачено, що вищевказаний строк після його переривання починається спочатку, а лише зазначено, що час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується

Як встановлено ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 50 Господарського процесуального кодексу України перебіг процесуального строку, обчислюваного роками, місяцями або днями, починається наступного дня після календарної дати або настання події, якими визначено його початок.

Таким чином, у зв'язку з перериванням строку для пред'явленням наказу до виконання на строк 1 рік 8 місяців та 2 дні, а строк, що минув до його переривання становить 7 місяців та 23 дні, строк пред'явлення наказу від 16.05.2011р. у справі №10/95 до виконання не закінчився.

Згідно довідки ВДВС Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві від 15.07.2015р. наказ від 16.05.2011р. у справі №10/95 на виконанні не перебуває та був втрачений.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за видачу судами документів, зокрема, за видачу дубліката судового наказу справляється судовий збір у розмірі 3 гривні.

На підтвердження сплати судового збору у відповідності до положень Закону України "Про судовий збір" в розмірі 3,00 грн., позивачем до заяви додано оригінал квитанції №042310014 від 23.07.2015р.

Пунктом 6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" №9 від 17.10.2012р. передбачено, що дублікат наказу (стаття 120 ГПК) має повністю відтворювати втрачений наказ, у тому числі містити й дату видачі останнього (а не дату видачі дубліката).

Доводи відповідача, викладені в запереченнях на заяву позивача не заслуговують на увагу суду та спростовуються матеріалами справи.

Враховуючи вищевикладене та керуючись зазначеними нормами, суд дійшов висновку, що заява позивача в частині видачі дублікату наказу Господарського суду міста Києва від 16.05.2011р. у справі №10/95 є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Позивач також просив у своїй заяві внести зміни в наказ від 16.05.2011р. у справі №10/95, вказавши місцезнаходження боржника - вул. О. Гончара, 35, м. Київ, 01034.

Положеннями статті 117 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що наказ має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження". Господарський суд, який видав наказ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати наказ таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за наказом.

Пунктом 3.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" від 17.10.2012р. №9 встановлено, що виправлення до наказу мають вноситися з урахуванням вимог частини першої статті 89 ГПК, тобто ці виправлення не можуть зачіпати суті судового рішення, на виконання якого видано наказ.

Згідно ст. 18 закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються, зокрема, резолютивна частина рішення.

Як вбачається з наданого на вимогу ухвали суду Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо відповідача (боржника) станом на дату винесення рішення у даній справі (28.04.2011р.) адресою відповідача є 01032, м. Київ, вул.. Комінтерну, 27, яка зазначена в резолютивній частині рішення від 28.04.2011р.

Господарський суд відзначає, що ГПК України не містить положень щодо внесення змін до наказу, зокрема, у випадку зміни місцезнаходження сторони виконавчого провадження, а помилки при оформленні наказу від 16.05.2011р. у справі №10/95 господарським судом допущено не було.

Таким чином, заява позивача в частині виправлення помилки в наказі Господарського суду міста Києва від 16.05.2011р. у справі №10/95 визнається судом необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 86, 117, 120 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Публічного акціонерного товариства "Укртранснафта" про видачу дублікату та виправлення помилки в наказі Господарського суду міста Києва від 16.05.2011р. у справі 10/95 задовольнити частково.

2. Видати дублікат наказу Господарського суду міста Києва від 16.05.2011р. у справі 10/95 про стягнення з Державного підприємства "Укртранснафтопродукт" (ідентифікаційний код: 34355770, адреса: 01032, м. Київ, вул. Комінтерна, 27, п/р № 5301 в Банк "Фінанси і Кредит", МФО 300937 або будь-якого іншого рахунку, виявленого державним виконавцем) на користь Відкритого акціонерного товариства "Укртранснафта" (ідентифікаційний код: 31570412, адреса: 01133, м. Київ, Печерський район, вул. Кутузова, будинок, 18/7, р/р 0439 в Столичній філії ПАТ КБ "Приватбанк", МФО 380269) грошові кошти: основного боргу - 2 000 000,00 грн. (два мільйони гривень 00 копійок), пені - 45 013,70 грн. (сорок п'ять тисяч тринадцять гривень 70 копійок), втрат від інфляції - 20 000,00 грн. (двадцять тисяч гривень 00 копійок), 3% річних - 8 812,33 грн. (вісім тисяч вісімсот дванадцять гривень 33 копійки) та судові витрати: державного мита - 20 737,27 грн. (двадцять тисяч сімсот тридцять сім гривень 27 копійок) та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу - 221,84 грн. (двісті двадцять одну гривню 84 копійки).

3. Оригінал наказу Господарського суду міста Києва від 16.05.2011р. у справі 10/95 про стягнення з Державного підприємства "Укртранснафтопродукт" (ідентифікаційний код: 34355770, адреса: 01032, м. Київ, вул. Комінтерна, 27, п/р № 5301 в Банк "Фінанси і Кредит", МФО 300937 або будь-якого іншого рахунку, виявленого державним виконавцем) на користь Відкритого акціонерного товариства "Укртранснафта" (ідентифікаційний код: 31570412, адреса: 01133, м. Київ, Печерський район, вул. Кутузова, будинок, 18/7, р/р 0439 в Столичній філії ПАТ КБ "Приватбанк", МФО 380269) грошові кошти: основного боргу - 2 000 000,00 грн. (два мільйони гривень 00 копійок), пені - 45 013,70 грн. (сорок п'ять тисяч тринадцять гривень 70 копійок), втрат від інфляції - 20 000,00 грн. (двадцять тисяч гривень 00 копійок), 3% річних - 8 812,33 грн. (вісім тисяч вісімсот дванадцять гривень 33 копійки) та судові витрати: державного мита - 20 737,27 грн. (двадцять тисяч сімсот тридцять сім гривень 27 копійок) та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу - 221,84 грн. (двісті двадцять одну гривню 84 копійки) вважати таким, що втратив чинність.

4. В іншій частині в задоволенні заяви відмовити.

5. Ухвала підлягає оскарженню в порядку передбаченому ст. ст. 91, 93 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Морозов С.М.