ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" серпня 2015 р.Справа № 915/2019/14
Одеський апеляційний господарський суд у складі:

Головуючого судді Принцевської Н.М.;

суддів Діброви Г.І., Петрова М.С.;

При секретарі судового засідання Бендерук Є.О.;

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1, за довіреністю б/н від 05.01.2015 року;

від відповідача 1 - ОСОБА_2 , за довіреністю № 3/2-3662/15 від 19.08.2015 року;

від відповідача 2 не зявився;

від відповідача 3 - ОСОБА_3, за довіреністю № 15-19/102 від 06.01.2015 року;

розглянувши апеляційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області, м. Миколаїв

на рішення господарського суду Миколаївської області від 19.05.2015 року

по справі № 915/2019/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Комел, м. Київ

до відповідача 1 - Територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області, м. Миколаїв

відповідача 2 Державної казначейської служби України, м. Київ

відповідача 3 Головного управління Державної казначейської служби України в Миколаївській області, м. Миколаїв

про стягнення 2 815 069,95 грн.,

ВСТАНОВИВ:

05.12.2014 року Товариства з обмеженою відповідальністю „Комел (Далі ТОВ „Комел) звернувся до місцевого господарського суду із позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області, м. Миколаїв (Далі - ТУ ДСАУ в Миколаївській області) про стягнення суми основного боргу в розмірі 2 738 103,00 грн., 65 714,47 грн. інфляційних за період з 27.09.2014 року по 11.11.2014 року та 11 252,48 грн. 3% річних за період з 27.09.2014 року по 11.11.2014 року, у звязку з простроченням ТУ ДСАУ в Миколаївській області виконання грошових зобовязань за договором про закупівлю товарів за державні кошти № 130/13 від 15.11.2013 року.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 08.12.2014 року позовна заява ТОВ „Комел була прийнята до розгляду та порушено провадження у справі.

Згідно ухвали господарського суду Миколаївської області від 03.02.2015 року суд залучив до участі у справі в якості інших відповідачів ОСОБА_4 казначейську службу України, м. Київ (Далі ДКСУ) та Головного управління Державної казначейської служби України в Миколаївській області, м. Миколаїв (Далі ГУ ДКСУ в Миколаївській області).

24.04.2015 року, після порушення провадження у справі, ТУ ДСАУ в Миколаївській області було сплачено заборгованість в сумі 2 738 103,00 грн., що підтверджується випискою по рахунках станом на 05.05.2015 року та платіжними дорученнями № 850 від 24.04.2015 року на суму 297 303,00 грн., № 851 від 24.04.2015 року на суму 2 440 800,00 грн.

15.05.2015 року ТОВ „Комел подало заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якій збільшив позовні вимоги в частині стягнення інфляційних та 3 % річних та просив стягнути з ТУ ДСАУ в Миколаївській області 1297 354,66 грн. інфляційних за період з 27.09.2014 року по 04.05.2015 року та 49 510,90 грн. 3% річних за період з 27.09.2014 року по 04.05.2015 року.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 19.05.2015 року позовні вимоги ТОВ „Комел, м. Київ до ТУ ДСАУ в Миколаївській області, ДКСУ та ГУ ДКСУ у Миколаївській області про стягнення 2 815 069,95 грн. задоволенні частково. Суд стягнув з ТУ ДСАУ в Миколаївській області на користь ТОВ „Комел 1 297 354,66 грн. інфляційних, 49 510,90 грн. 3 % річних та 73 080,00 грн. судового збору. В іншій частині позовних вимог щодо стягнення основного боргу в розмірі 2 738 103,00 грн. провадження у справі припинено. Провадження у справі щодо ДКСУ та ГУ ДКСУ у Миколаївській області припинено.

Мотивуючи дане рішення, місцевий господарський суд зазначив, що втрати від інфляції сумі 1 297 354,66 грн. та 3% річних в сумі 49 510,90 грн., належним чином обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо позовних вимог позивача до відповідачів-2, 3 суд першої інстанції вказав, що до відповідачів-2, 3 не заявлено жодних позовних вимог, у зв'язку з чим вважає за необхідне в порядку п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України припинити провадження у справі щодо заявлених позовних вимог до зазначених відповідачів, у зв'язку з відсутністю предмету спору.

Не погоджуючись із винесеним рішенням, ТУ ДСАУ в Миколаївській області звернулось із апеляційною скаргою до Одеського апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати рішення місцевого господарського суду, прийнявши нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ „Комел у повному обсязі.

Скаржник вважає рішення таким, що прийняте з порушенням норм матеріального права при недотриманні норм процесуального права.

Представник відповідача 2 в судове засідання не зявився, хоча про час, дату та місце його проведення повідомлений належним чином. За таких обставин, судова колегія вважає можливим розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України, на підставі встановлених фактичних обставин, переглядає матеріали господарської справи та викладені в апеляційній скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи. Апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість ухвали місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 15.11.2013 року між ТОВ Комел та ТУ ДСАУ в Миколаївській області був укладений договір (Далі Договір) про закупівлю товарів за державні кошти № 130/13.

Відповідно до п.п. 1.1.; 1.2. Договору ТОВ Комел зобовязався у 2013 році поставити та передати у власність ТУ ДСАУ в Миколаївській області, а ТУ ДСАУ в Миколаївській області прийняти та оплатити наступний Товар: „машини обчислювальні, частини та приладдя до них (лот № 1 персональний компютер (у складі системного блока з операційною системою, монітора, клавіатури, миші), джерело безперебійного живлення, код 26.20.1 ДК 016-2010. Загальна кількість, комплектація, одиниця виміру, ціна за одиницю виміру та загальна вартість товару визначена сторонами в специфікації (додаток № 1), яка є невідємною частиною цього договору.

Пунктами 3.1, 3.2 Договору визначена ціна цього договору, яка становить 2 738 103,00 грн., у тому числі ПДВ 456 350,50 грн., яка реалізується в межах бюджетного фінансування на 2013 рік. Ціна Договору може бути зменшена за взаємною згодою сторін (зменшення обсягів закупівлі), зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків відповідача.

Пунктом 4.1 встановлено строк поставки товару, а саме: з моменту підписання договору до 31.12.2013 року.

Відповідно до п.п. 5.1.; 5.2; 5.3 усі розрахунки здійснюються у національній валюті України, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок позивача. Оплата товару здійснюється Замовником на підставі рахунку на оплату товару та підписаної сторонами накладної на товар. У разі зменшення бюджетних призначень відповідач залишає за собою право коригування кількості та номенклатури товару, суми договору, виходячи з виділених бюджетних коштів.

Згідно п. 10.1 Договір набрав чинності з моменту підписання його уповноваженими представниками Сторін та скріплення підписів печатками і діяв до 31.12.13 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобовязань.

На виконання умов Договору ТОВ „Комел передав ТУ ДСАУ в Миколаївській області, а останнє прийняло без зауважень та заперечень Товар, а саме: компютери (у складі системного блока з операційною системою, монітора, клавіатури, миші) у кількості 339 штук на суму 2 034 000,00 грн. та джерела безперебійного живлення у кількості 339 штук на суму 247 752,50 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи оформленою видатковою накладною № РТУКб005405 від 13.12.2013 року на загальну суму 2 738 103,00 грн. (у тому числі ПДВ 456 350,50 грн.), згідно довіреності № 62 від 12.12.2013 року.

ТОВ „Комел виписав рахунок № СЧПК75553 від 11.12.2013 року на суму 2 738 103,00 грн., який наявний в матеріалах справи.

Як стверджує позивач, ТУ ДСАУ в Миколаївській області за поставлений товар вчасно не розрахувався, у звязку з чим у нього перед ТОВ „Комел виникла заборгованість в сумі 2 738 103,00 грн.

09.09.2014 року ТОВ „Комел надіслав ТУ ДСАУ в Миколаївській області претензію № 30 з вимогою до останнього негайно оплатити заборгованість за поставлений товар в розмірі 2 738 103,00 грн.

У звязку із виникненням кредиторської заборгованості 06.08.2014 року ТУ ДСАУ в Миколаївській області звернулося із листом до ДСАУ щодо перерозподілу коштів для оплати заборгованості.

ТУ ДСАУ в Миколаївській області було взято юридичні та фінансові зобовязання в ГУ ДКСУ в Миколаївській області на загальну суму 2 738 103,00 грн. та надано платіжні доручення № 2471 від 10.12.2014 року на суму 2 440 800,00 грн. та № 2472 від 10.12.2014 року на суму 297 303,00 грн., які наявні в матеріалах справи.

Крім того, ТУ ДСАУ в Миколаївській області направило до ГУ ДКСУ в Миколаївській області лист від 11.12.2014 року, в якому просило сприяння у вирішенні першочерговості оплати заборгованості за Договором. Проте, ГУ ДКСУ в Миколаївській області не було надано відповіді на даний лист та не проведено оплату за вищевказаними платіжними дорученнями.

24.04.2015 року ДКСУ в Миколаївській області, було перераховано заборгованість в сумі 2 738 103,00 грн., що підтверджується випискою по рахунках станом на 05.05.2015 року та платіжними дорученнями № 850 від 24.04.2015 року на суму 297 303,00 грн., № 851 від 24.04.2015 року на суму 2 440 800,00 грн.

Відповідно до вимог ст. 193 Господарського Кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтями 525, 530 Цивільного Кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Наслідки прострочення боржником грошового зобовязання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних не є фінансовими санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів (девальвації грошової одиниці України) та отриманні компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ця міра відповідальності застосовується незалежно від наявності вини боржника, оскільки передбачена законом і є частиною грошового зобовязання боржника до моменту його припинення згідно норм чинного законодавства України.

За своєю правовою природою 3% річних є платою боржника за користування чужими грошовими коштами в період прострочки виконання ним грошового зобовязання перед кредитором, а інфляційні нарахування це збільшення суми основного грошового зобовязання в період прострочки його виконання відповідачем з причини девальвації грошової одиниці України протягом місяця і визначається державою як середньомісячний індекс, який розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць; сума, що внесена за період з 1 по 15 число відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо з 16 по 31 число, то розрахунок починається з наступного місяця. До того ж в період прострочки виконання боржником його грошового зобовязання може мати місце як збільшення суми основного боргу (інфляція), так і зменшення суми основного боргу (дефляція) і для застосування до боржника судом цього виду виключної відповідальності, встановленої законом в звязку з неналежним виконанням грошового зобовязання, необхідні умови існування у боржника простроченого грошового зобовязання протягом місяця. Тобто, інфляційні є зміною ціни договору, встановленою законодавцем, у випадку прострочки виконання контрагентом умов договору в частині своєчасної її оплати.

Згідно п. 8 ч. 5 ст. 40 Закону України „Про здійснення державних закупівель, умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту пропозиції конкурсних торгів або цінової пропозиції (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов'язань сторонами у повному обсязі, крім випадків: зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу інфляції, зміни курсу іноземної валюти у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни залежно від зміни такого курсу, зміни біржових котирувань, регульованих цін (тарифів) і нормативів, які застосовуються в договорі про закупівлю.

В даному випадку позивач та суд першої інстанції помилково не застосували до правовідносин сторін норми спеціального законодавства в частині можливості застосування до відповідача цієї виключної міри відповідальності тільки у випадку обумовлення сторонами зміни істотної умови ціни договору в сторону збільшення за нормами ст.40 Закону України «Про здійснення державних закупівель» в тексті Договору, який за своєю правовою природою є договором здійснення державної закупівлі товару за бюджетні кошти. Вказане є підставою для скасування рішення місцевого господарського суду в частині задоволення позовних вимог про стягнення інфляційних в сумі 1 297 354,66 грн. з прийняттям нового рішення про відмову у позові в цій частині.

Оскільки матеріалами справи підтверджена наявність у відповідача грошового зобовязання перед позивачем в спірний період та прострочка його виконання, то задоволення судом позовних вимог позивача про стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 49 510,90 грн. за нормами ст. 625 Цивільного кодексу України за період з 27.09.2014 року по 04.05.2015 року є правомірним.

Місцевим господарським судом також помилково припинено провадження взагалі по справі щодо інших відповідачів Державної казначейської служби України та Головного управління Державної казначейської служби України в Миколаївській області. Як вбачається з матеріалів справи, сума основного боргу була сплачена відповідачем1 в період розгляду справи судом першої інстанції, тому припинення провадження у справі в частині стягнення основного боргу в розмірі 2 738 103,00 грн. є правомірним на підставі норм п.1-1 ч.1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України. Але за позовними вимогами про стягнення інфляційних та 3% річних спір було вирішено по суті і тому підлягає скасуванню рішення суду про припинення провадження по справі в цій частині з прийняттям нового рішення про відмову у позовних вимогах до Державної казначейської служби України та Головного управління Державної казначейської служби України в Миколаївській області.

З огляду на вищевикладене, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 104 ГПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області, м. Миколаїв підлягає частковому задоволенню, а рішення господарського суду Миколаївської області від 19.05.2015 року у даній справі частковому скасуванню. Позовні вимоги ТОВ „Комел підлягають частковому задоволенню в частині стягнення 3 % річних в розмірі 49 510,90 грн за період з 27.09.2014 року по 04.05.2014 року. У задоволенні позовних вимог в частині стягнення 1 297 654,66 грн. інфляційних слід відмовити. В іншій частині рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони, пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст. 49; 99; 101 105 Господарського процесуального кодексу України, Одеський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області, м. Миколаїв на рішення господарського суду Миколаївської області від 19.05.2015 року задовольнити частково.

Рішення господарського суду Миколаївської області від 19.05.2015 року по справі № 915/2019/14 скасувати частково.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю „Комел, м. Київ до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області, м. Миколаїв, Державної казначейської служби України, м. Київ та Головного управління Державної казначейської служби України в Миколаївській області, м. Миколаїв про стягнення 2 815 069,95 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області, м. Миколаїв на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Комел, м. Київ 3 % річних у розмірі 49 510,90 грн. та судовий збір за розгляд позовної заяви в сумі 55 752,28 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Комел, м. Київ на користь Територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області, м. Миколаїв судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення суду у розмірі 12 973,55 грн.

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю „Комел, м. Київ до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області, м. Миколаїв, Державної казначейської служби України, м. Київ та Головного управління Державної казначейської служби України в Миколаївській області, м. Миколаїв про стягнення інфляційних у розмірі 1 297 354,66 грн. відмовити.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Доручити господарському суду Миколаївської області видати відповідні накази.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий Н.М. Принцевська

Судді: Г.І. Діброва

ОСОБА_5