донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

18.08.2015 справа №905/34/15

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: суддів: за участю представників: від позивача: від відповідача:ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3 не зявився не зявився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Рошен-Маріуполь», м.Маріуполь Донецької області
на рішення господарського суду Донецької області
від02.07.2015р. (повний текст підписано 02.07.2015р.)
у справі№905/34/15 (головуючий суддя Філімонова О.Ю.)
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Рошен-Маріуполь», м.Маріуполь Донецької області
до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОНУКРТОРГ», м.Маріуполь Донецької області
простягнення суми основного боргу у розмірі 73018,18грн., пені у розмірі 10891,76грн., 3% річних у розмірі 1442,49грн., інфляційних у розмірі 22971,11грн.

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Рошен-Маріуполь», м.Маріуполь Донецької області, позивач, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОНУКРТОРГ», м.Маріуполь Донецької області, про стягнення суми основного боргу у розмірі 73018,18грн., пені у розмірі 10891,76грн., 3% річних у розмірі 1442,49грн., інфляційних у розмірі 22971,11грн.

Рішенням господарського суду Донецької області від 02.07.2015р. (повний текст підписано 02.07.2015р.) у справі №905/34/15 у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Рішення суду мотивоване тим, що позивачем до матеріалів справи не надано доказів щодо часткової або повної заборгованості відповідача перед позивачем за видатковими накладними: №25220 від 11.07.2014р. на суму 71338,46грн., №25221 від 11.07.2014р. на суму 16251,19грн., №32513 від 25.08.2014р. на суму 10002,22грн., №32532 від 25.08.2014р. на суму 30665,90грн., всього на суму 128257,77грн. (підстава договір №509/2330 від 01.02.2013р.) Оскільки, згідно наданих позивачем документів до матеріалів справи, не має підстав щодо стягнення основного боргу у розмірі 73018,18грн., то не має підстав щодо стягнення пені у розмірі 10891,76грн., 3% річних у розмірі 1442,49грн., інфляційних витрат у розмірі 22971,11грн..

Позивач не погодився з прийнятим рішенням та звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Донецької області від 02.07.2015р. (повний текст підписано 02.07.2015р.) у справі №905/34/15 скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що суд першої інстанції прийняв рішення з порушенням норм процесуального та матеріального права, що призвело до порушення прав позивача. Скаржник зазначає, що рішення прийнято судом за наслідками неповного зясування обставин, які мають значення для справи. Зокрема, апелянт стверджує, що судом не враховано, що господарські операції з поставки товару між сторонами тривають з моменту укладення договору, тобто це не одиничні чотири партії товару. Відповідач здійснював оплату раніше поставленого йому товару. Борг за спірними видатковими накладними є непогашеним.

Крім цього, позивач зазначає, що в порушення норм процесуального права він не був належним чином повідомлений про відкладення розгляду справи на 02.07.2015р. Внаслідок чого був позбавлений можливості вчасно надати до суду документи для підтвердження боргу з боку відповідача. Оскільки, на думку скаржника, ці документи мають суттєве значення для всебічного, повного і обєктивного зясування обставин у справі, через що їх подання могло б призвести до винесення протилежного рішення по справі, він просить прийняти документи до розгляду.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 27.07.2015р. прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено розгляд справи на 18.08.2015р.

У судове засідання 18.08.2015р. представники сторін не зявилися, про час і місце судового засідання були повідомлені належним чином, про що свідчать матеріали справи, про причини неявки суд не повідомили.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду відповідно до ст.101 ГПК України, на підставі встановлених фактичних обставин, переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи. Апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Враховуючи ті обставини, що явка представників сторін у судове засідання не була визнана обовязковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу без участі представників сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ст. 81-1 ГПК України складено протокол судового засідання.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції встановила.

01.02.2013р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «ДОНУКРТОРГ» (далі - покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Рошен-Маріуполь» (далі - продавець) було укладено договір купівлі продажу на умовах оплати з відстрочкою платежу №509/2330.

За умовами п. 1.1 договору, продавець поставляє та передає у власність покупця, а покупець приймає та оплачує товар на умовах та в порядку, визначеному даним договором, згідно замовленню на поставку, товаросупроводжувальним документам, ціни в яких не можуть перевищувати затверджених в специфікації, що є невід`ємною частиною даного договору.

Відповідно до п.3.3 договору, право власності на товар переходить до покупця в момент підписання уповноваженими представниками сторін товарної (товарно-транспортної) накладної.

Пунктом 6.1.3 договору сторони передбачили, що сума даного договору визначається загальною сумою товарних накладних в період його дії.

Приписами п.6.1.4 сторони передбачили, що покупець зобов`язаний оплачувати кожну товарну накладну на переданий продавцем товар не пізніше 28 (двадцяти восьми) календарних днів від моменту передачі такої партії товару.

Продавець надає оригінал акту звірки покупцю не пізніше 10 календарних днів після закінчення звітного періоду. Останній зобов`язаний провести звірку взаєморозрахунків з продавцем. У разі ненадання акту звірки взаєморозрахунків продавцем у вказані строки, акт звірки покупця вважається затвердженим продавцем (п.6.1.8)

Згідно з п.9.1 договору, даний договір вступає в силу з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та діє до 31.12.2013р.

Пунктом 9.2 сторони передбачили, що якщо жодна із сторін письмово не заявить іншій стороні про припинення дії договору не менш, як за 30 (тридцять) календарних днів до запланованої дати, припинення його дії, договір вважається пролонгованим на кожний наступний календарний рік на таких же умовах.

Як вірно визначено судом першої інстанції, укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором купівлі продажу, який підпадає під правове регулювання норм статті 655-697 Цивільного кодексу України (далі ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч.1 ст. 656 ЦК України, предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Приписами ч.1 ст. 662 ЦК України передбачено, що продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору, позивачем було поставлено товар відповідачу, що підтверджується видатковими накладними: №25220 від 11.07.2014р. на суму 71338,46грн., №25221 від 11.07.2014р. на суму 16251,19грн., №32513 від 25.08.2014р. на суму 10002,22грн., №32532 від 25.08.2014р. на суму 30665,90грн.

Однак, у зазначених видаткових накладних є певні закреслення найменувань та кількості частини товару, що з якихось причин не був прийнятий відповідачем в момент відвантаження. Закреслення робилися відповідачем в бік зменшення в момент прийняття товару, позивачем такі закреслення не оскаржують ся. Тобто кількість і вартість товару за кожною з цих накладних зменшилась на вартість неприйнятого відповідачем товару і становить: за накладною №25220 від 11.07.2014р. 69333,74грн.; за накладною №25221 від 11.07.2014р. 16178,89грн.; за накладною №32513 від 25.08.2014р. 9952,97грн.; за накладною №32532 від 25.08.2014р. 30034,57грн.

Згідно з ч.1 ст. 691 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Статтею 692 Цивільного кодексу України зазначено, що покупець зобвязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно норм ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно норм ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Звертаючись з позовом до суду Товариство з обмеженою відповідальністю «Рошен-Маріуполь» просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОНУКРТОРГ» суму основного боргу у розмірі 73018,18грн., пеню у розмірі 10891,76грн., 3% річних у розмірі 1442,49грн., інфляційні у розмірі 22971,11грн.

Проте, позивачем до господарського суду Донецької області не надано доказів щодо часткової або повної заборгованості відповідача перед позивачем за видатковими накладними: №25220 від 11.07.2014р. 69333,74грн.; за накладною №25221 від 11.07.2014р. 16178,89грн.; за накладною №32513 від 25.08.2014р. 9952,97грн.; за накладною №32532 від 25.08.2014р. 30034,57грн.

Наданий позивачем акт звірки взаємних розрахунків за період з 01.01.2014р. по 28.02.2015 правомірно не прийнятий господарським судом як належний доказ по справі, оскільки, він підписаний в односторонньому порядку зі сторони позивача та скріплений печаткою позивача, а також у звязку з тим, що предметом розгляду даної справи є стягнення заборгованості за накладними: №25220 від 11.07.2014р. 69333,74грн.; за накладною №25221 від 11.07.2014р. 16178,89грн.; за накладною №32513 від 25.08.2014р. 9952,97грн.; за накладною №32532 від 25.08.2014р. 30034,57грн.

Крім того, позивачем до матеріалів справи надано банківські виписки щодо оплати відповідачем отриманого товару за період з 03.01.2014р. по 21.08.2014р. За період, який стосується спірних видаткових накладних (№25220 від 11.07.2014р. 69333,74грн.; за накладною №25221 від 11.07.2014р. 16178,89грн.; за накладною №32513 від 25.08.2014р. 9952,97грн.; за накладною №32532 від 25.08.2014р. 30034,57грн.), відповідачем оплачено: 08.08.2014р. суму 40000,00грн. та 150000,00грн., 21.08.2014р. 100000,00грн., всього на загальну суму 290000,00грн.

Таким чином, господарським судом Запорізької області вірно визначено, що сума перерахованих відповідачем грошових коштів перевищує суму по спірним видатковим накладним. У звязку з цим відсутні підстави для стягнення заборгованості у розмірі 73018,18грн.

В апеляційній скарзі скаржник зазначив, що судом не враховано, що господарські операції з поставки товару між сторонами тривають з моменту укладення договору, тобто це не одиничні чотири партії товару. Відповідач здійснював оплату раніше поставленого йому товару. Тому підлягає стягненню з відповідача сума заборгованості у розмірі 73018,18грн. Проте, позивачем не підтверджена належними та допустимими доказами наявність зазначеної заборгованості.

Крім цього, позивач зазначає, що в порушення норм процесуального права він не був належним чином повідомлений про відкладення розгляду справи господарського суду Донецької області на 02.07.2015р. Внаслідок чого був позбавлений можливості вчасно надати до суду документи для підтвердження боргу з боку відповідача. Оскільки на думку скаржника ці документи мають суттєве значення для всебічного, повного і обєктивного зясування обставин у справі, через що їх подання могло б призвести до винесення протилежного рішення по справі, він просить прийняти документи до розгляду.

У відповідності до ч.1 ст.101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обгрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвала господарського суду Донецької області від 14.05.2015р. про порушення провадження по справі та призначення розгляду справи на 26.05.2015р. була отримана позивачем 21.05.2015р., про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення з цією ухвалою, наявне в матеріалах справи.

В судове засідання 26.05.2015р. представники сторін не зявилися, у звязку з чим розгляд справи було відкладено на 23.06.2015р. Відповідна ухвала була направлена сторонам, про що свідчить штамп господарського суду.

Проте, в судове засідання 23.06.2015р. представники сторін знову не зявилися, у звязку з чим розгляд справи було відкладено на 02.07.2015р. Згідно штампу господарського суду ухвала про відкладення розгляду справи була направлена сторонам 24.06.2015р.

В судовому засіданні 02.07.2015р. без участі представників господарським судом Донецької області винесено рішення.

Отже, у позивача була можливість надати до господарського суду додаткові докази, якою він не скористався. У звязку з цим додаткові докази не приймаються судовою колегією.

На підставі вищевикладеного, оскільки позивачем не доведено наявність заборгованості відповідача, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що немає підстав для стягнення з відповідача пені у розмірі 10891,76грн., 3% річних у розмірі 1442,49грн., інфляційних у розмірі 22971,11грн.

З урахуванням вищевикладеного, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що відповідно до вимог ст. 43 ГПК України рішення господарського суду Донецької області від 02.07.2015р. (повний текст підписано 02.07.2015р.) у справі №905/34/15 ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права України, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду.

Відповідно до ст.49 ГПК України витрати по сплаті судового збору по апеляційній скарзі покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст.43, 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Рошен-Маріуполь», м.Маріуполь Донецької області на рішення господарського суду Донецької області від 02.07.2015р. (повний текст підписано 02.07.2015р.) у справі №905/34/15 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 02.07.2015р. (повний текст підписано 02.07.2015р.) у справі №905/34/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий І.В. Зубченко

Судді: Д.О. Попков

ОСОБА_3

Надруковано 5 прим: 1 позивачу;1 відповідачу;1 ГСДО;1 до справи;1 ДАГС.