донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

26.08.2015р. справа №908/2779/15

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
при секретарі судового засідання ОСОБА_4
за участю представників сторін:
від позивача: ОСОБА_5 довіреність №10/82 від 15.09.2014р.
від відповідача:не прибув
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргуПриватного акціонерного товариства «АзовЕлектроСталь», м.Маріуполь Донецької області
на рішення господарського суду Запорізької області
від23.06.2015р.
по справі№908/2779/15 (суддя К.В.Проскуряков)
за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Високовольтні мережі», м.Павлоград Дніпропетровської області
до відповідача:Приватного акціонерного товариства «АзовЕлектроСталь», м.Маріуполь Донецької області
простягнення 8973170,29грн.

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Високовольтні мережі», м.Павлоград Дніпропетровської області звернулось до господарського суду Запорізької області з позовом до Приватного акціонерного товариства «АзовЕлектроСталь», м.Маріуполь Донецької області про стягнення 7849737,29грн. основного боргу за договором про постачання електричної енергії №20047000 від 01.03.2008р., 80123,21грн. 3% річних і 1043309,79грн. пені.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 23.06.2015р. позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства Азовелектросталь на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Високовольтні мережі суму основного боргу у розмірі 7 731 623 грн.44 коп., 1 043 309 грн.79 коп. - пені, 80123грн.21коп. 3% річних, 73080 грн.00 коп. судового збору, відстрочено виконання рішення суду строком на два місяці після набрання рішенням законної сили. Провадженні у справі №908/2779/15 в частині стягнення основного боргу у розмірі 118113,85грн. припинено.

Відповідач, не погодившись з прийнятим судовим рішенням, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив рішення місцевого господарського суду скасувати в частині стягнення 3% річних у розмірі 82,19грн.

Підставами для часткового скасування судового рішення апелянт зазначає порушення норм процесуального та матеріального права. Посилається на те, що позивачем невірно визначено періоди нарахування 3% річних та зазначає, що п.4.2.1 договору про врахування в період нарахування пені дня фактичної сплати не містить умови, що це правило також розповсюджується і на розрахунок 3% річних.

Представник відповідача у судове засідання не прибув.

Представник позивача у судове засідання прибув, заперечував проти доводів апеляційної скарги, відзив надав. Проти розгляду скарги за відсутністю представника відповідача не заперечував.

Судова колегія вважає можливим здійснити розгляд справи у відсутності представника відповідача за наявними матеріалами справи, оскільки сторони були повідомлені про день та час судового засідання належним чином відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України.

Судове засідання апеляційної інстанції здійснювалось за допомогою звукозаписувального технічного засобу у порядку розгляду апеляційної скарги встановленого ст.ст. 4-4, 81-1, 99, 101 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції встановила.

З матеріалів справи вбачається, що між 01.03.2008 між Товариством з обмеженою відповідальністю Сервіс - Інвест (далі постачальник, ТОВ ДТЕК Високовольтні мережі, перейменовано згідно додаткової угоди до договору № 6 від 03.01.2014р.) та Закритим акціонерним товариством АзовЕлектроСталь (далі споживач, перейменовано у Приватне акціонерне товариство АзовЕлектроСталь згідно додаткової угоди № 3 від 30.06.2011 до договору) було укладено договір про постачання електричної енергії №20047000 (далі договір з усіма змінами, додатками та доповненнями), відповідно до розділу 1 якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю 320000 кВА, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Точки продажу електричної енергії споживачу встановлюються на межі балансового розподілу електричних мереж споживача та Донбаської ЕС НЕК Укренерго.

Відповідно до п. 2.3.3. договору одним із обовязків споживача є оплата постачальнику вартості електричної енергії згідно з додатком Порядок розрахунків.

ОСОБА_6 з п. 3.1.1. договору постачальник має право отримувати від споживача плату за поставлену електричну енергію за роздрібними тарифами, розрахованими згідно з Умовами та правилами здійснення підприємницької діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом, плату за перетікання реактивної електричної енергії та інші платежі, передбачені цим договором.

Пунктом 4.2.1. договору визначено, що за внесення платежів, передбачених умовами цього договору, з порушенням термінів, визначених додатком Порядок розрахунків, споживач сплачує постачальнику електричної енергії штрафну неустойку у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної сплати. Сума пені зазначається окремим розрахунковим документом.

Обчислення обсягів та вартості поставленої активної електричної енергії, обсягів перетікання та вартості послуг з компенсації перетікання реактивної електричної енергії, умови і порядок здійснення розрахунків узгоджується сторонами додатками Порядок розрахунків та Порядок розрахунку вартості послуг з компенсації перетікання реактивної електроенергії (п. 7.6. договору).

Відповідно до п.п. 1.1. 1.6. Додатку № 2 до договору Порядок розрахунків тривалість розрахункового періоду місяць. Дата початку розрахункового періоду 01 число місяця.

За період, погоджений як розрахунковий, визначається обсяг та вартість спожитої активної електричної енергії, величина електричної потужності, здійснюються відповідні розрахунки.

Обсяги спожитої активної електроенергії (загальні або диференційовані за періодами часу, якщо це зазначено умовами договору) визначаються постачальником за показами приладів обліку та розрахунковими схемами, узгодженими додатками № 3.1. Перелік приладів обліку електричної енергії споживача та схема розрахунку обсягу постачання електричної енергії споживачу та № 3.2. Перелік приладів обліку субспоживачів споживача і обєктів споживача, що мають тарифні групи, які відрізняються від основних.

Велична коштів, які має сплатити споживач за спожиту активну електроенергію, визначається, як добуток обсягу електричної енергії, спожитої за розрахунковий період, на тариф, який діє в цей розрахунковий період, з урахуванням ПДВ.

Порядок та терміни щомісячного зйому та надання даних про покази розрахункових приладів / систем обліку узгоджені сторонами додатком № 4 Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії споживача.

Пунктом 2.1. додатку № 2 до договору передбачено, що 01 числа щомісячно постачальник згідно з умовами цього додатку визначає обсяги та розраховує вартість спожитої споживачем активної електроенергії за розрахунковий період, оформлює з свого боку та надає споживачу такі документи: ОСОБА_6 про покази розрахункових приладів обліку, обсяги та вартість активної електроенергії, поставленої постачальником електричної енергії за регульованим тарифом і спожитої споживачем у розрахунковому періоді; ОСОБА_6 про прийняття передавання товарної продукції; рахунки згідно з умовами цього додатку; ОСОБА_6 результатів контрольних вимірів фактичної електричної потужності; ОСОБА_6 звірки стану розрахунків між постачальником і споживачем; повідомлення про тарифи на активну електроенергію, що встановлені на наступний за звітним розрахунковий період.

Відповідно до п.п. 2.6., 2.7. додатку № 2 до договору споживач протягом 4 днів з дати отримання, оформлює зі свого боку отримані від постачальника згідно п. 2.1. цього додатку акти та повертає по одному екземпляру цих актів постачальнику. Оформлення актів здійснюється шляхом їх підписання уповноваженим представником споживача та скріплення печаткою. У разі непогодження з отриманими документами, споживач протягом 4 днів з дати отримання повинен надати постачальнику обґрунтоване відмовлення від їх оформлення.

У разі невиконання споживачем умов п. 2.6. цього додатку, документи, що були надані йому на узгодження згідно з п. 2.1. цього додатку, вважаються погодженими споживачем та прийнятими в редакції постачальника.

Пунктами 3.1., 3.2. додатку № 2 до договору передбачено, що постачальник зобовязується щомісячно надавати споживачу рахунки за активну електроенергію (з урахуванням ПДВ) у наступному порядку.

01 числа щомісячно при здійсненні розрахунків за попередній розрахунковий період постачальник надає споживачу наступні рахунки:

Споживач зобовязаний здійснювати оплату отриманих від постачальника рахунків самостійно, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника наступним чином:

До 06 числа щомісячно сплачує суму за остаточним рахунком за попередній розрахунковий період;

До 03 числа щомісячно сплачує 30 % суми планового платежу поточного розрахункового періоду;

До 10 числа щомісячно сплачує 35% суми планового платежу поточного розрахункового періоду, таким чином, щоб на цю дату оплата складала не менше 65 % суми рахунку на оплату планового платежу;

До 20 числа щомісячно сплачує 35 % суми планового платежу поточного розрахункового періоду таким чином, щоб на цю дату оплата складала не менше ніж 100 % суми рахунку на оплату планового платежу.

Цей договір укладено у двох примірниках, які мають однакову юридичну силу, один з яких зберігається у постачальника, другий у споживача (п.9.5 договору).

ОСОБА_6 зі ст. 714 Цивільного кодексу України та ст. 275 Господарського кодексу України за договором постачання електричними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Частиною 2 ст. 714 Цивільного кодексу України визначено, що до договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не впливає із суті відносин сторін.

ОСОБА_6 з статтею 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобовязується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобовязується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами.

ОСОБА_6 з вимогами пункту 7 статті 193 Господарського кодексу України та статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

ОСОБА_6 ст.ст. 526, 527 Цивільного кодексу України боржник зобовязаний виконати свій обовязок та зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що у листопаді грудні 2014 позивач направив відповідачу, а відповідач отримав рахунки за спожиту активну електричну енергію та ОСОБА_6 про покази розрахункових приладів обліку, обсяги та вартість активної електроенергії, які містяться в матеріалах справи.

Відповідно до розрахунку позивача заборгованість відповідача за період листопад грудень 2014 складає 7 849 737, 29 грн.

Разом з тим, згідно з рахунку позивача за травень 2015 № 31/20047000, у відповідача існує переплата у розмірі 118 113, 85 грн. ОСОБА_3 від 02.06.2015 № 301/10-712 відповідач звернувся до позивача з проханням зарахувати вказану переплату за рахунок оплати попередньої заборгованості.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що господарським судом правомірно припинено провадження у справі в частині стягнення суми основного боргу у розмірі 118 113, 85 грн. на підставі п. 1-1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, у відповідача перед позивачем в порушення п.3.2 Додатку №2 до договору заборгованість складає 7731623грн.44коп.

Статтею 509 Цивільного кодексу України закріплено, що зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

У звязку з вищевикладеним, колегія суддів вважає, що господарський суд дійшов правомірного висновку щодо невиконання відповідачем грошового зобовязання та стягнення з останнього боргу за активну електроенергію у розмірі 7731623грн.44коп.

Крім того, позивач просив стягнути з відповідача пеню за період з 07.12.2014 року до 06.04.2015року у розмірі 1043309,79грн.

Відповідно до п.1, п.3 ст.549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

ОСОБА_6 п. 4.2.1. договору за внесення платежів, передбачених умовами цього договору, з порушенням термінів, визначених додатком Порядок розрахунків, споживач сплачує постачальнику електричної енергії штрафну неустойку у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної сплати.

Перевіривши арифметичний розрахунок пені, колегія суддів вважає, розрахунок є вірним та відповідає вимогам чинного законодавства.

Водночас, відповідачем заявлено клопотання про зменшення розміру пені на 50% на підставі п.3 ч.1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком господарського суду про відмову у задоволенні зазначеного клопотання з огляду на наступне.

ОСОБА_6 п. 3 ч. 1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобовязання.

Відповідно до ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Статтею 233 Господарського кодексу України визначено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобовязання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобовязанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що зменшення розміру заявленої до стягнення пені є правом суду, який, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення пені.

Відповідно до ч. 1 ст. 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Натомість, відповідачем не надано суду доказів того, що ним вжито всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобовязання.

З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновком господарського суду щодо стягнення з відповідача пені у розмірі 1043309грн.79коп.

Крім того, позивач просив стягнути з відповідача 3% річних, нарахованих у період з 07.12.2014р. до 06.04.2015р. у сумі 80123,21грн.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Колегія суддів перевіривши розрахунки 3% річних, здійснений позивачем, вважає вірним початок періоду їх нарахування з 07.12.2014р., оскільки відповідно до умов договору відповідач має до 06 числа (включно) поточного місяця сплачувати суму остаточного рахунку за попередній розрахунковий період, тобто, у звязку з несвоєчасною оплату за поставлену електроенергію позивач має право на стягнення 3% річних саме з 07.12.2014р.

Разом з тим, позивачем нараховано 3% з 07.12.2014р. по 27.01.2015р. 3% річних на суму 7953423,02грн. у розмірі 33992,71грн. Проте, колегія суддів звертає увагу, що 27.01.2015р. заборгованість складала 7253423,02грн., оскільки 27.01.2015р. була здійснена часткова оплата у сумі 500000грн., тобто позивачем неправомірно визначено періоди нарахування. А саме: з 07.12.2014р. по 26.01.2015р. він мав нарахувати 3% річних на суму 7953423,02грн. у розмірі 33339,01грн.; за 28.01.2015р. на суму 7253423,02грн. 596,17грн., з 29.01.2015р. по 06.04.2015р. на суму 6953423,02грн. 38862,97грн. та з 07.01.2015р. по 06.04.2015р. правильно визначено суму процентів у розмірі 6630,27грн.

Таким чином, сторона не має право нараховувати відповідальність з урахуванням дня, в який здійснено оплату, оскільки сума заборгованості на цей день є меншою. Натомість, позивачем не враховано зазначене при здійсненні розрахунку 3% річних та суд першої інстанції, також не висловився щодо цього порушення.

У звязку з вищевикладеним та здійснивши повний розрахунок 3% річних колегією суддів встановлено, що стягненню з відповідача підлягає 3% річних у розмірі 79428,42грн. за період з 07.12.2014р. по 06.04.2015р.

Крім того, відповідач заявив клопотання про надання відстрочки виконання рішення строком на 4 місяці.

Відповідно до п. 7.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України передбачено, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

До клопотання про надання відстрочки виконання рішення суду відповідачем надано Звіт про фінансові результати за 2014 рік, відповідно до якого чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) склав 319 796 000 грн., збитки за фінансовими результатами від операційної діяльності НОМЕР_1 грн., збитки за фінансовими результатами до оподаткування 2 347 048000 грн. ОСОБА_6 до Звіту про фінансові результати за І квартал 2015 рік чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) склав 11795000 грн., збитки за фінансовими результатами від операційної діяльності грн., збитки за фінансовими результатами до оподаткування 2 101 513000 грн.. Також, надано Баланси (Звіт про фінансовий стан) на 31.12.2014, на 31.03.2015р.

Відповідно до довідки № 301/107 від 01.06.2015 заборгованість підприємства по виплаті заробітної плати складає 49 586 400, 10 грн. Відповідачем надано накази про призупинення діяльності та введення на підприємстві простою, які містяться в матеріалах справи.

Крім того, 24.06.2014 Донецьким окружним адміністративним судом у справі № 805/6257/14 за позовом ПАТ Азовелектросталь до відповідачів: 1. СДПІ з обслуговування великих платників податків у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління Міндоходів, 2. Головного управління ДКСУ у Донецькій області про стягнення з Державного бюджету України суми надміру сплачених грошових зобовязань з податку на прибуток у розмірі 221 351 478, 73 грн., прийнято постанову, якою позов задоволено. Стягнуто з Державного бюджету України на користь ПАТ Азовелектросталь суми надміру сплачених грошових зобовязань з податку на прибуток у розмірі 221 351 478, 73 грн.

03.03.2015 відповідач направив Заяву № 523/216 від 03.03.2015 до Головного управління ДКСУ у Донецькій області щодо примусового виконання виконавчого листа у справі № 805/6257/14, видного 24.02.2015р. Однак, на теперішній час виконавчий лист є не виконаним.

На даний час на все майно ПАТ Азовелектросталь, крім майна, яке знаходиться в іпотеці, накладено арешт згідно постанови державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_7 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 15.05.2015 ВП № 47282210.

Крім того, всі поточні платежі за договором № 20047000 від 01.03.2008 відповідач сплачує в повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями, які містяться в матеріалах справи .

Водночас, колегія суддів зазначає, що ТОВ ДТЕК Високовольтні мережі здійснює ліцензовану діяльність з постачання електричної енергії за регульованим тарифом у Донецькій та Дніпропетровській областях відповідно до вимог Закону України Про електроенергетику, закуповуючи електричну енергію у ДП Енергоринок на підставі договору купівлі-продажу № 3743/02 від 20.12.2006. ДП Енергоринок неодноразово зверталося до ТОВ ДТЕК Високовольтні мережі з претензіями про сплату штрафних санкцій у звязку з порушенням умов договору. 26.02.2015 між ДП Енергоринок та ТОВ ДТЕК Високовольтні мережі було укладено договір №228Р/01 про реструктуризацію заборгованості. Відповідно до ОСОБА_6 звірки взаєморозрахунків станом на 01.02.2015 заборгованість ТОВ ДТЕК Високовольтні мережі перед ДП Енергоринок складає 193 202 763, 63 грн.

Споживачами ТОВ ДТЕК Високовольтні мережі є підприємства, що надають комунальні послуги населенню та підприємствам, що фінансуються з державного бюджету. ОСОБА_6 звірки заборгованості станом на 01.12.2014 заборгованість лише КП Компанія Вода Донбасу перед позивачем становить 4175176, 32 грн. Основним джерелом доходів є кошти, які надходять на рахунки від здійснення таких видів діяльності як передача та постачання електричної енергії. Позивач постійно здійснює позовну роботу щодо стягнення заборгованості споживачів. На даний час, у відділах державної виконавчої служби різних районів знаходиться понад 35 виконавчих документів на виконанні. Однак, примусове стягнення ускладнено проведенням активної фази антитерористичної операції на території Донецької області. В якості доказів позивачем надано копії постанов про відкриття виконавчого провадження, копії листів-запитів до відділів ДВС та відповіді на них. ОСОБА_6 довідки № б/н від 03.02.2015 дебіторська заборгованість за електричну енергію споживачів перед позивачем складає 859 479 828, 84 грн. Також, надано Баланси позивача (Звіти про фінансовий стан) на 31.12.2013, на 31.12.2014. Крім того, у звязку пошкодженням ліній електропередач ТОВ ДТЕК Високовольтні мережі постійно звертається до правоохоронних органів з заявами про внесення інформації по цим фактам в Єдиний реєстр досудових розслідувань та порушення кримінальних справ.

Пунктами 4.3.1., 4.3.2. договору передбачено, що при настанні форс-мажору, тобто обставин непереборної сили, що спричиняють неможливість виконання однією із сторін зобовязань за цим договором, то сторона, для якої виконання своїх зобовязань за договором стало неможливим внаслідок дії обставин непереборної сили, має не пізніше 5 календарних днів письмово повідомити іншу сторону про початок, тривалість та вірогідну дату припинення дії обставин непереборної сили. Доказів такого повідомлення відповідачем суду не надано.

Враховуючи матеріальні інтереси обох сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та перебування відповідача в зоні АТО, як і позивача, колегія суддів вважає, що господарським судом правомірно частково задоволено клопотання відповідача про надання відстрочки виконання рішення строком на 2 місяці.

Враховуючи вищевикладене та здійснивши повний перегляд справи, апеляційний господарський суд вважає, що судом першої інстанції не повно зясовано фактичні обставини справи, тому рішення господарського суду Запорізької області від 23.06.2015р. у справі №908/2779/15 підлягає частковому скасуванню, а апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства «АзовЕлектроСталь», м.Маріуполь Донецької області - задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на позивача.

Керуючись статтями 49, 99, 101, 102, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «АзовЕлектроСталь», м.Маріуполь Донецької області на рішення господарського суду Запорізької області від 23.06.2015р. по справі №908/2779/15 задовольнити.

Рішення господарського суду Запорізької області від 23.06.2015р. по справі №908/2779/15 скасувати частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Азовелектросталь (87535, Донецька область, м. Маріуполь, пл. Машинобудівельників, 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Високовольтні мережі (83001, Донецька область, м. Донецьк, бул. Шевченка, 11, поштова адреса: 51413, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Тернівська, 15, ) 3% річних у сумі 79428,42грн. В стягненні 3% річних у розмірі 694,79грн. відмовити.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Високовольтні мережі (83001, Донецька область, м. Донецьк, бул. Шевченка, 11, поштова адреса: 51413, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Тернівська, 15, ) на користь Приватного акціонерного товариства Азовелектросталь (87535, Донецька область, м. Маріуполь, пл. Машинобудівельників, 1, ) судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 913,50грн.

Доручити господарському суду Запорізької області видати відповідний наказ про примусове виконання Постанови Донецького апеляційного господарського суду від 26.08.2015р., оформивши його у відповідності до приписів Закону України Про виконавче провадження.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий Н.В. Ломовцева

Судді: О.А.Скакун

ОСОБА_3

Надруковано 5 прим.:

1прим.-Позивачу;

1прим.-Відповідачу;

1прим.-У справу;

1прим.-ДАГС;

1прим.-ГСЗО.