ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.08.2015 р. Справа №917/1128/15

за позовом Прокуратура міста Кременчука, вул 60 років Жовтня, 4-а, м.Кременчук, Полтавська область,39600

до Кременчуцького педагогічного коледжу ім.А.С. ОСОБА_1, вул.Л.Чайкіної, 33,м.Кременчук, Полтавська область,39613

Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, вул.Перекопська,15/32, с.Садки, Кременчуцький р-н., Полтавська обл., 39625

про визнання недійсною угоду та зобов"язання вчинити дії.

Суддя Кльопов І.Г.

Представники:

від позивача: не з"явився

від відповідача 1 : не з"явився

від відповідача 2 : не з"явився

від прокуратури: ОСОБА_3

У судовому засіданні 04.08.2015р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ст.85 ГПК України.

СУТЬ СПОРУ: Розглядається позовна заява прокуратура міста Кременчука про визнання недійсною угоду щодо тимчасової оренди майна спільної власності територіальних громад області, вартістю 104000грн., що знаходиться на балансі Кременчуцького педагогічного коледжу імені ОСОБА_1 від 03.02.2012р. та зобов"язання ФОП ОСОБА_2 звільнити нежитлове приміщення площею 27 кв.м., вартістю 104000грн. та повернути Кременчуцькому педагогічному коледжу імені ОСОБА_1.

Прокуратура позов підтримує у повному обсязі.

Відповідач 1 проти позову заперечує, з підставив, викладених у відзиві на позов від 25.06.2015р. вхід. №9578.

Відповідач 2 проти позову заперечує, з підставив, викладених у відзиві на позов від 25.06.2015р. вхід. №95778, зокрема, відповідач посилається на сплив строку позовної давності.

Розглянувши матеріали справи суд встановив

Між Кременчуцьким педагогічним училищем ім. А.С. Макаренка (Кременчуцький педагогічний коледж імені ОСОБА_1 (Коледж) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 укладено угоду щодо тимчасової оренди майна спільної власності територіальних громад області від 03.02.2012 за № 2/3-2-12.

ОСОБА_4 умов даної угоди, Коледж надає ФОП ОСОБА_2 у строкове платне користування нежитлове приміщення площею 27 кв.м., розташоване за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, вул. Л. Чайковської, 33, що знаходиться на балансі Коледжу, вартість якого згідно з незалежною оцінкою становить 104000,00 грн., для розміщення об'єкту швидкого харчування.

Відповідно до п. 4.5, 4.6 Статуту Кременчуцького коледжу ім. А.С. Макаренка (Статуту), директор Коледжу в межах наданих йому повноважень згідно чинного законодавства є розпорядником майна і коштів, виконує кошторис, укладає угоди, дає доручення, відкриває банківські рахунки. Управління Коледжем здійснюється на основі принципів автономії та самоврядування.

Як зазначає прокурор у позові, згідно з п. 6.9 Статуту, коледж має право передавати іншим підприємствам, організаціям та установам, фізичним особам-підприємцям, обмінювати, здавати в оренду, надавати в безоплатне користування належні йому вільні приміщення, споруди, устаткування, транспортні засоби, інвентар, та інші матеріальні цінності відповідно до чинного законодавства за погодженням з Головним управління освіти і науки Полтавської обласної державної адміністрації та Управління майном Полтавської обласної ради.

Але, згідно інформації Департаменту освіти і науки Полтавської обласної державної адміністрації від 24.04.2015 №843/02-03-38 клопотання про погодження угоди № 1134 від 03.02.2012р. щодо тимчасової оренди майна спільної власності територіальних громад області між Кременчуцьким педагогічним коледжем імені ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2П не надходило, чим порушено порядок здачі в оренду приміщення коледжу.

Заступник прокурора м.Кременчука просить суд визнати недійсною угоду щодо тимчасової оренди майна спільної власності територіальних громад області, вартістю 104000грн., що знаходиться на балансі Кременчуцького педагогічного коледжу імені ОСОБА_1 від 03.02.2012р. та зобов"язати ФОП ОСОБА_2 звільнити нежитлове приміщення площею 27 кв.м., вартістю 104000грн. та повернути Кременчуцькому педагогічному коледжу імені ОСОБА_1.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Статтями 4, 10 та 203 Цивільного кодексу України (ЦК Україна) регламентовано, що зміст правочину не може суперечити Цивільному кодексу України, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України та Цивільного кодексу України, міжнародним договорам, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України, органів влади Автономної Республіки Крим у випадках і в межах, встановлених Конституцією та законами України, а також моральним засадам суспільства.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) на момент вчинення правочину вимог, які встановлені статтею 203 ЦК України. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч. 1 ст. 207 Господарського кодексу України, господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Статтею 28 Закону України «Про освіту» встановлено, що система освіти складається із навчальних закладів, наукових, науково-методичних і методичних установ, науково-виробничих підприємств, державних і місцевих органів управління освітою та самоврядування в галузі освіти.

ОСОБА_4 з ст. 28 Закону Україну «Про вищу освіту» вказано, що одним із типів вищих навчальних закладів є коледж - галузевий вищий навчальний заклад або структурний підрозділ університету, академії чи інституту, що провадить освітню діяльність, пов'язану із здобуттям ступенів молодшого бакалавра та/або бакалавра, проводить прикладні наукові дослідження. Коледж також має право здійснювати підготовку фахівців освітньо-кваліфікаційного рівня молодшого спеціаліста.

Таким чином, Кременчуцький педагогічний коледж імені ОСОБА_1 є вищим навчальним закладом.

Статтею 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» визначено, що орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

ОСОБА_4 з ч.З ст. 4 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», перелік підприємств, майнові комплекси яких не можуть бути об'єктами оренди не є вичерпним і може бути доповнено законодавчими актами України.

Відповідно до ч.5 ст. 63 Закону України «Про освіту», об'єкти освіти і науки, що фінансуються з бюджету, а також підрозділи, технологічно пов'язані з навчальним та науковим процесом, не підлягають приватизації, перепрофілюванню або використанню не за призначенням.

ОСОБА_4 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, наданого позивачем, вид діяльності ФОП ОСОБА_2 не пов'язаний з освітньою діяльністю.

Таким чином, суд приходить до висновку, що угода щодо тимчасової оренди майна спільної власності територіальних громад області, укладена всупереч вимогам законодавства та Статуту коледжу.

Посилання відповідача 2 у відзиві на позов на сплив строку позовної давності, спростовується наступним.

Позовна давність -це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 Цивільного кодексу України).

Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

ОСОБА_4 ст. 257 Цивільного кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Загальне правило початку перебігу позовної давності міститься у ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України: перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Про укладену всупереч законодавству угоду від 03.02.2012р. прокуратурі м.Кременчука стало відомо з листа Департаменту освіти і науки Полтавської обласної державної адміністрації від 11.02.2015р., який надійшов до прокуратури м.Еременчука 17.02.2015р., що підтверджується штампом вхідної кореспонденції.

Отже, прокуратурою м.Еременчука не було пропущено строк позовної давності при зверненні до суду з позовною заявою.

Статтею 121 Конституції України передбачено, що на органи прокуратури покладається представництво інтересів держави в суду у випадках, визначених законом.

ОСОБА_4 з ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд порушує справи за позовними заявами прокурорів, які звертаються до господарського суду в інтересах держави. Прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до господарського суду прокурор зазначає про це в позовній заяві.

Статтею 4 Закону України «Про освіту» визначено, що державна політика в галузі освіти визначається Верховною Радою України відповідно до Конституції України і здійснюється органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування. Відповідно до ст. 5 вказаного Закону, державний нагляд (контроль) у сфері освіти здійснюється з метою реалізації єдиної державної політики в галузі освіти.

Державний нагляд (контроль) здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері освіти, та місцевими органами управління освітою.

До органів управління освітою належать (ст. 11 Закону України «Про освіту») центральні органи виконавчої влади, яким підпорядковані навчальні заклади. В данному випадку - Департамент освіти і науки Полтавської обласної державної адміністрації, якому підпорядкований Кременчуцький педагогічний коледж імені ОСОБА_1.

Однак, Департамент освіти і науки Полтавської обласної державної адміністрації та інші органи виконавчої влади у сфері управління освітою (в даному випадку лише Міністерство освіти і науки України) не уповноважені державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, оскільки не наділені правом розпоряджатися майном та звертатись до суду з позовними заявами.

Зокрема, Міністерство освіти і науки України (далі - МОН) відповідно до (п.1) Положення про Міністерство освіти і науки України, затвердженого Указом Президента України № 240/2013 від 25.04.2013 є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України (текст вказаного положення знаходиться на офіційному сайті Міністерства освіти і науки України адреса: http://www.mon.gov.ua/ru/).

МОН входить до системи органів виконавчої влади і є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади із забезпечення формування та реалізації державної політики у сферах освіти і науки, інтелектуальної власності, наукової, науково-технічної та інноваційної діяльності, інформатизації, формування і використання національних електронних інформаційних ресурсів, створення умов для розвитку інформаційного суспільства, а також у сфері здійснення державного нагляду (контролю) за діяльністю навчальних закладів незалежно від їх підпорядкування і форми власності.

У розділі 3 вказаного Положення визначені основні завдання МОН України, якими є забезпечення формування державної політики у сферах освіти і науки, інтелектуальної власності, наукової, науково-технічної та інноваційної діяльності, інформатизації, формування і використання національних електронних інформаційних ресурсів, створення умов для розвитку інформаційного суспільства, а також у сфері здійснення державного нагляду (контролю) за діяльністю навчальних закладів незалежно від їх підпорядкування і форми власності; реалізація державної політики у сфері освіти і науки.

Відповідно до вказаного Положення, Міністерство освіти і науки України не наділено правом звернення до суду із захистом інтересів держави щодо оскарження зазначених протиправних дій у спірних правовідносинах.

Департамент освіти і науки обласної державної адміністрації (далі -Департамент) є структурним підрозділом обласної державної адміністрації, підпорядкований голові обласної державної адміністрації, підзвітний і підконтрольний Міністерству освіти і науки України, а також з питань здійснення контролю за діяльністю підпорядкованих навчальних закладів -Державній інспекції навчальних закладів України.

ОСОБА_4 Положення «Про Департамент освіти і науки Полтавської обласної державної адміністрації», затвердженого головою Полтавської обласної державної адміністрації, вказаний структурний підрозділ не наділено правом звернення до суду із захистом інтересів держави щодо оскарження зазначених протиправних дій у спірних правовідносинах (повний текс положення знаходиться на офіційному сайті Департамент освіти і науки ОДА: http://www.poltav-oblosvita.gov.ua).

У зв'язку з цим, через відсутність органу уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, заступник прокурора міста звертається до суду в інтересах держави, як позивач і виступає від імені держави у спірних правовідносинах.

Відповідно до ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру», представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом.

Однією із форм представництва є звернення до суду з позовами про захист прав і свобод іншої особи, невизначеного кола осіб, прав юридичних осіб, коли порушуються інтереси держави, або визнання незаконними правових актів, дій чи рішень органів чи посадових осіб.

Підставою представництва інтересів держави в судах є наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних і інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчинюються у відносинах між ними або державою.

Статтею 29 Господарського процесуального кодексу України, у разі прийняття господарським судом позовної заяви, поданої прокурором в інтересах держави, в якій зазначено про відсутність у органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, повноважень щодо звернення до господарського суду, прокурор набуває статусу позивача.

Відповідно до рішення Конституційного суду України від 08.04.1999, прокурор або його заступник самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, в чому полягає порушення інтересів чи в чому існує загроза інтересам держави. Поняття «інтереси держави» є оціночним у кожному конкретному випадку, прокурор самостійно визначає, в чому саме відбулося або може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність її захисту.

Цей позов заявлено заступником прокурора міста Кременчука з метою захисту інтересів держави, оскільки угода щодо тимчасової оренди майна спільної власності порушує вимоги законів України «Про освіту», «Про оренду державного та комунального майна», Статут педагогічного коледжу імені ОСОБА_1.

Механізм реалізації права на вищу освіту визначено законами України "Про освіту" та "Про вищу освіту», відповідно до положень яких основними принципами освіти в України є доступність для кожного громадянина усіх форм і типів освітніх послуг, що надаються державою, а зазначене право, незалежно від місця проживання, забезпечується розгалуженою мережею навчальних закладів, заснованих на державній та інших формах власності. Одночасно слід зазначити, що Держава визнає освіту пріоритетною сферою соціально-економічного, духовного і культурного розвитку суспільства.

Крім того, порушення інтересів держави полягає у тому, що передача частина приміщення закладу освіти в оренду фактично порушує загальні засади Освіти, визначені у ч.2 Преамбули до Закону України «Про освіту», яким визначено, що метою освіти є всебічний розвиток людини як особистості та найвищої цінності суспільства, розвиток її талантів, розумових і фізичних здібностей, виховання високих моральних якостей, формування громадян, здатних до свідомого суспільного вибору, збагачення на цій основі інтелектуального, творчого, культурного потенціалу народу, підвищення освітнього рівня народу, забезпечення народного господарства кваліфікованими фахівцями.

Використання приміщень навчального закладу не за призначенням унеможливлює застосування вказаних приміщень для створення більш зручних та комфортабельних умов для здобуття вищої освіти, розширення можливостей реалізації талантів дітей шляхом створення додаткових груп, гуртків тощо.

Державна політика в галузі освіти - це складова частина (підсистема) загальнодержавної політики, що включає сукупність певної системи цілей, завдань, принципів, програм та основних напрямів діяльності органів управління освітою, спрямованих на організацію науково-методичного та впроваджу вального супроводу стратегій розвитку системи освіти. Державна політика в галузі освіти і державне управління освітою взаємопов'язані. Державне управління є засобом (механізмом, інструментом) здійснення державної політики в галузі освіти.

Державна політика в галузі освіти в Україні визначається вищим законодавчим органом, здійснюється органами державної виконавчої влади та органами місцевого самоврядування на основі затвердженої органами влади і схваленої громадською думкою концепції розвитку освіти, одним із напрямів якої є розвиток мережі загальноосвітніх навчально-виховних закладів.

Окрім того, вона ґрунтується на стратегічних документах розвитку освіти (програми, доктрини, концепції тощо); конституційних нормах, законодавчих актах; указах та розпорядженнях глави держави; наказах спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади в галузі освіти і науки, інших центральних органів виконавчої влади, яким підпорядковані заклади освіти; наказах та розпорядженнях регіональних (місцевих) органів виконавчої влади, прийнятих у межах їх компетенції.

Таким чином, передача в оренду приміщень навчальних закладів для здійснення діяльності не пов'язаної із навчальним процесом перешкоджає реалізація державної політики в галузі освіти в Україні.

Відповідно до статті 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

ОСОБА_4 з пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статтями 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Проаналізувавши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обгрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню.

На підставі ст.49 ГПК України, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст.ст. 43, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити.

2. Визнати недійсним угоду щодо тимчасової оренди майна спільної власності територіальних громад області, вартістю 104000 грн., що знаходиться на балансі Кременчуцького педагогічного коледжу імені АС. ОСОБА_1 від 03.02.2012р., укладену між Кременчуцьким педагогічним училищем ім. А.С. Макаренка (Кременчуцький педагогічний коледж імені ОСОБА_1 (Коледж) () та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1)

3.Зобов'язати фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) звільнити нежитлове приміщення площею 27 кв.м, вартістю 104000 грн. та повернути його Кременчуцькому педагогічному коледжу імені ОСОБА_1.

4. Стягнути з Кременчуцького педагогічного коледжу ім.А.С. ОСОБА_1 (вул.Л.Чайкіної, 33,м.Кременчук, Полтавська область,39613, корд ) в в доход УДКСУ у м.Полтаві, 22030001, код отримувача за ЄДРПОУ - 38019510, р/р 3002, банк отримувача ГУДКСУ у Полтавській області, код банку отримувача 831019, коду класифікації доходів бюджету 22030001 - 1218,00грн. судового збору.

5. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (вул.Перекопська,15/32, с.Садки, Кременчуцький р-н., Полтавська обл., 39625, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) в доход УДКСУ у м.Полтаві, 22030001, код отримувача за ЄДРПОУ - 38019510, р/р 3002, банк отримувача ГУДКСУ у Полтавській області, код банку отримувача 831019, коду класифікації доходів бюджету 22030001 - 1218,00грн. судового збору.

Видати накази після набрання цим рішенням законної сили.

Повне рішення складено 07.08.2015р.

Суддя Кльопов І.Г.