ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" серпня 2015 р. Справа № 911/2613/15

За позовом Публічного акціонерного товариства Центренерго в особі Трипільської теплової електростанції ПАТ Центренерго

до відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення 20 178,96грн

Суддя А.Р. Ейвазова

Представники:

від позивача - ОСОБА_2 (довіреність від 31.12.2014 №499/22);

від відповідача - не зявився

СУТЬ СПОРУ: Публічне акціонерне товариство Центренерго (далі ПАТ Центренерго) в особі Трипільської теплової електростанції ПАТ Центренерго далі - Трипільска ТЕС) звернулось до суду з позовом до відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1Б.) про стягнення 20 178,96грн, у т.ч.:

- 17 780,82грн основної заборгованості;

- 2398,14грн пені за період з 01.12.2014 по 31.05.2015.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на порушення відповідачем зобовязань за договором оренди №21/3/28 від 01.07.2013 в частині сплати орендних платежів за період з грудня 2014 року по червень 2015 року (а.с.3-6).

До прийняття рішення по суті заявлених вимог, ухвалою господарського суду Київської області від 21.08.2015 провадження у відповідній справі припинено в частині стягнення 5200грн основної заборгованості на підставі п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України.

Відповідач у справі ФОП ОСОБА_1 відзиву по суті заявлених позовних вимог не надала.

Розгляд справи здійснювався без повноважного представника відповідача, за відсутності відзиву відповідача на позовну заяву, за наявними у справі документами відповідно до ст. 75 ГПК України з наступних підстав:

- копія ухвали від 24.06.2015 про порушення провадження у даній справі, направлена на адресу відповідача, яка відповідає вказаній у спеціальному витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 25.06.2015 (а.с.65-66), повернута відділенням звязку з довідкою, у якій причиною повернення вказано: «за закінченням терміну зберігання» (а.с.67-70);

- копія ухвали від 10.08.2015 про відкладення розгляду даної справи, направлена на ту ж адресу відповідача, що підтверджується відміткою на зворотному боці ухвали (а.с.85-86, зворот), яка відповідає зазначеній у спеціальному витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 10.08.2015 (а.с.83-84);

- клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило;

- матеріалів справи достатньо для вирішення спору по суті.

Представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

01.07.2013 між ПАТ Центренерго від імені якого діяв директор Трипільської ТЕС ПАТ Центренерго на підставі довіреності (далі орендодавець) та ФОП ОСОБА_1 (далі орендар) укладено договір оренди №21/3/28 (а.с.13-20, зворот, далі договір).

Укладений сторонами договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобовязань, а саме майново-господарських зобовязань в силу ст. ст. 173, 174, ч. 1 ст. 175 ГК України.

Враховуючи, що вищевказаний договір від імені позивача у справі укладено директором Трипільської ТЕС ПАТ Центренерго ОСОБА_3, який діяв на підставі довіреності від імені ПАТ Центренерго, що видана позивачем, такий договір є підставою для набуття прав та обовязків безпосередньо позивачем у справі - ПАТ Центренерго; повноваження вказаної особи діяти від імені ПАТ Центренерго при укладенні договору позивачем у даній справі не оспорюються.

Так, згідно 239 ЦК України, правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє.

За умовами договору, орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне цільове користування окреме індивідуально визначене нерухоме майно орендодавця частину побутового цеху паливоподачі, інв. № 0013, площею 90,69 кв.м., який розташований за адресою: вул. Промислова, 1 м. Українка, Обухівський р-н, Київська обл. (далі обєкт оренди) (п.п.1.1 договору).

Відповідно до п. 2.1 договору передача обєкта оренди орендарю, повернення обєкту оренди орендарем за вказаним договором здійснюється виключно на підставі акту приймання-передачі обєкту оренди, підписаного уповноваженими представниками сторін.

Згідно п. 2.3 договору, обєкт оренди вважається переданим орендарю з дати підписання сторонами акту приймання-передачі обєкту оренди.

У відповідності до п. 3.4 договору, розмір орендної плати за перший календарний місяць оренди встановлюється у сумі 2500,00грн, крім того ПДВ у сумі 500,00грн, а всього - 3000,00грн.

Як визначено умовами договору, орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць (п. 3.5 договору).

Відповідно до п. 3.6 договору, у разі якщо індекс інфляції у відповідному місяці мав відємне значення або дорівнював нулю, розмір орендної плати за звітний місяць встановлюється у розмірі орендної плати за попередній місяць.

Згідно п. 3.7.1 договору, орендна плата за перший місяць оренди сплачується орендарем у повному обсязі у день підписання акту приймання-передачі обєкту оренди.

Як визначено сторонами у договорі, орендна плата, що підлягає сплаті у звітному місяці, сплачується авансом орендарем не пізніше останнього календарного дня місяця, що передує звітному (п. 3.7.2 договору); датою початку нарахування орендної плати вважається дата підписання сторонами акту приймання-передачі обєкта оренди орендарю (п.3.8 договору),

Відповідно до п. 4.2.3 договору, орендар зобовязаний своєчасно та у повному обсязі сплачувати орендну плату у розмірі та в порядку, передбаченому розділом 3 вказаного договору.

Згідно п. 11.1 договору, такий договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31.05.2016.

Як встановлено судом, на виконання умов договору, відповідачу передано обєкт оренди площею 90,66 кв.м, про що свідчить акт від 01.07.2013 (а.с.22).

За період з липня 2013 року по червень 2015 року відповідачу нараховано орендну плату у розмірі 82 429,57грн.

При цьому, як вбачається з банківських виписок з рахунку позивача (а.с.23-26), прибуткових касових ордерів (а.с.27-38), а також протоколів про зарахування зустрічних однорідних вимог (а.с.39-42), зобовязання відповідача в частині оплати орендної плати припинені внаслідок їх виконання та проведення зарахування на загальну суму 64 648,75грн.

Крім того, після порушення провадження у даній справі відповідачем сплачено 5 200,00грн в рахунок оплати орендних платежів (а.с.75-76).

Предметом спору у даній справі є виконання відповідачем обовязку щодо здійснення оплати орендної плати, а також застосування до відповідача відповідальності, встановленої договором за порушення відповідного зобовязання.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, що визначено ст. 175 ГК України.

Згідно до ч.1 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Так, в силу ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму; плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

За умовами договору орендна плата сплачується авансом орендарем не пізніше останнього календарного дня місяця, що передує звітному (п. 3.7.2 договору).

Звертаючись з даним позовом, позивачем заявлено до стягнення 17 780,82грн боргу зі сплати орендних платежів.

Відповідачем не надано суду доказів сплати відповідних платежів, хоча строк виконання відповідних зобовязань вже настав, отже, відповідач, в силу ст.610 ЦК України, є таким, що допустив порушення зобовязань, тому суд вважає вимоги позивача (з урахуванням припинення провадження в частині стягнення 5 200,00грн) про стягнення з відповідача 12 580,82грн (17780,82-5200,00) основної заборгованості, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Також, позивачем заявлено вимогу про стягнення 2398,14грн пені.

В силу ч. ст. 216, ч. 1 ст. 218 ГК України, підставою господарсько-правової відповідальності у вигляді застосування господарських санкцій є вчинене учасником господарських відносин правопорушення у сфері господарювання. Одним з видів господарських санкцій, згідно ч.2 ст.217 ГК України, є штрафні санкції, до яких віднесені, у т.ч. штраф та пеня (ч.1 ст.230 ГК України).

Так, як визначено ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до чч. 2, 3 вказаної статті, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

В силу п. 8.4 договору оренди, за несвоєчасну сплату орендної плати за цим договором орендар сплачує на користь орендодавця пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Встановлений відповідним пунктом договору розмір пені не перевищує максимального розміру пені, встановленого Законом України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань»; пеня нарахована з урахуванням положень ч.6 ст.232 ГК України.

Так, за розрахунком суду, розмір пені за заявлений період становить 2435,80грн а саме:

- за період з 01.12.2014 по 31.12.2014 на заборгованість зі сплати орендної плати в сумі 2108,24грн - 50,14грн;

- за період з 01.01.2015 по 31.01.2015 на заборгованість зі сплати орендної плати в сумі 5786,44грн 137,61грн;

- за період з 01.02.2015 по 15.02.2015 (оскільки 16.02.2015 відповідачем здійснено часткову оплату) на заборгованість зі сплати орендної плати в сумі 9574,76грн 139,03грн;

- за період з 16.02.2015 по 28.02.2015 на заборгованість зі сплати орендної плати в сумі 6574,76грн 91,33грн;

- за період з 01.03.2015 по 31.03.2015 на заборгованість зі сплати орендної плати в сумі 10 480,28грн 515,97грн;

- за період з 01.04.2015 по 09.04.2015 (оскільки 10.04.2015 відповідачем здійснено часткову оплату) на заборгованість зі сплати орендної плати в сумі 14 590,78грн 215,86грн;

- за період з 10.04.2015 по 30.04.2015 на заборгованість зі сплати орендної плати в сумі 12 590,78грн 434,64грн;

- за період з 01.05.2015 по 28.05.2015 на заборгованість зі сплати орендної плати в сумі 17 144,38грн 789,13грн;

- за період з 29.05.2015 по 31.05.2015 на заборгованість зі сплати орендної плати в сумі 12 590,78грн 62,09грн.

Проте, враховуючи, що у суду відсутні підстави для виходу за межі позовних вимог, вимоги про стягнення пені підлягають задоволенню у заявленому розмірі - 2398,14грн.

В силу ст. 49 ГПК України, судові витрати, понесені позивачем у звязку з оплатою позову судовим збором, підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача у повному обсязі (враховуючи, що сплата частини заборгованості здійснена відповідачем після порушення провадження у справі), а саме у розмірі 1827,00грн.

Керуючись ст. ст. 49, 82-84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Центренерго в особі Трипільської теплової електростанції Публічного акціонерного товариства Центренерго 12 580,82грн основного боргу, 2398,14грн пені, а також 1827,00грн в рахунок відшкодування витрат, понесених на оплату позову судовим збором.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 26.08.2015.

Суддя Ейвазова А.Р.