ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

"12" серпня 2015 р. Справа № 911/2367/15

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю Юнігран, Житомирська обл., Малинський р-н, смт Гранітне

до товариства з обмеженою відповідальністю Гарантжитло, Київська обл., м. Ірпінь

про стягнення 50561,50 грн

Суддя Третьякова О.О.

Представники сторін:

Позивача ОСОБА_1, довіреність №674 від 24.12.2014,

Відповідача не зявився.

Обставини справи:

До Господарського суду Київської області з позовною заявою звернулось товариство з обмеженою відповідальністю Юнігран (далі - Позивач) до товариства з обмеженою відповідальністю Гарантжитло (далі Відповідач) про стягнення 50561,50 грн, з яких 35618,63 грн основного боргу, 6514,51 грн пені, 726,76 грн 3% річних та 7701,50 грн інфляційних втрат.

Позивач в обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на порушення Відповідачем строків оплати продукції за Договором поставки №4Б0201 від 03.02.2014 (далі Договір).

Ухвалою Господарського суду Київської області від 10.06.2015 порушено провадження у справі №911/2367/15 та призначено її до розгляду на 30.06.2015 об 11:20 год.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 30.06.2015 на підставі ст.69 Господарського процесуального кодексу України строк вирішення спору у справі №911/2367/15 за клопотанням Позивача б/№ від 30.06.2015 (вх. суду №15265/15 від 30.06.2015) продовжено по 25.08.2015, розгляд справи відкладено на 12.08.2015.

Через канцелярію Господарського суду Київської області Позивачем в порядку ст.22 Господарського процесуального кодексу України подано заяву №258 від 22.06.2015 (за вх. суду №14882/15 від 23.06.2015) про збільшення розміру позовних вимог, яка прийнята судом до розгляду і відповідно до якої Позивачем заявлено до стягнення з Відповідача 99507,16 грн, з яких 69883,87 грн основного боргу, 13180,98 грн пені, 1488,99 грн 3% річних та 14953,40 грн інфляційних втрат.

Відповідач у судові засідання жодного разу не зявився, відзив на позовну заяву та витребувані судом документи не подав, про причини неявки суд не повідомив.

Ухвали Господарського суду Київської області від 10.06.2015 та 30.06.2015 направлялись Відповідачу з рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення на адресу (08200, Київська обл., м. Ірпінь, вул. 3-го Інтернаціоналу, буд. 1-Б), зазначену Позивачем у позові, яка відповідає адресі, зазначеній в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, про що свідчить здійснений судом витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців від 11.08.2015 за №21003827, однак вказані ухвали повернуті підприємством звязку до суду у звязку з тим, що Відповідач за зазначеною адресою не проживає.

Як зазначається у п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час та місце розгляду справи у разі виконання судом вимог ч.1 ст.ст. 64, 87 Господарського процесуального кодексу України. За змістом зазначеної ст.64 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи обмежений ст.69 Господарського процесуального кодексу України строк розгляду справи, а також те, що Відповідач належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду, явка Відповідача обовязковою не визнавалась і його відсутність не перешкоджає всебічному, повному та обєктивному розгляду всіх обставин справи, а матеріалів справи достатньо для вирішення спору по суті, відповідно до права суду, наданого йому ст.75 Господарського процесуального кодексу України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Керуючись ст.85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 12.08.2015 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності та заслухавши пояснення представника Позивача, суд

встановив:

Між товариством з обмеженою відповідальністю Юнігран (далі Позивач, Постачальник) та товариством з обмеженою відповідальністю Гарантжитло (далі Відповідач, Покупець) укладено Договір поставки №4Б0201 від 03.02.2014 (далі Договір).

Згідно з п.п.1.1., 1.2. Договору Постачальник зобовязується передати у власність Покупця бетонні вироби та піддони, надалі іменується продукція, а останній зобовязується прийняти та оплатити її на умовах даного Договору. Кількість, асортимент кожної партії, узгоджується сторонами на підставі заявки Покупця та вказується у видатковій накладній. На підтвердження узгодження заявки Покупця, Постачальник виставляє рахунок-фактуру на оплату замовленої партії продукції.

Відповідно до п.2.1. Договору поставка Постачальником продукції здійснюється автомобільним транспортом на умовах DAP склад Покупця (Інкотермс-2010).

Як зазначається в п.3.1. Договору вартість продукції договірна і вказується в рахунку-фактурі. Ціна продукції включає в себе вартість продукції, ПДВ 20% та вартість доставки. За усною домовленістю сторін вартість доставки може виділятися в рахунку-фактурі та видатковій накладній окремо.

Згідно з п.4.2. Договору покупець зобовязаний оплатити партію продукції авансом до дати поставки замовленої партії, тобто шляхом внесення передплати в розмірі 100% вартості замовленої партії продукції.

Незважаючи на викладене вище в п.4.2. цього Договору, сторони домовились, що Постачальник може достроково виконати свої зобовязання за цим Договором та здійснити поставку продукції Покупцю до здійснення ним авансового платежу (передплати) за таку продукцію. В цьому випадку Покупець зобовязаний оплатити поставлену йому партію продукції протягом 3 (трьох) банківських днів з дати поставки такої партії продукції (п.4.3. Договору).

На виконання умов Договору Позивач передав, а Відповідач прийняв товар на загальну суму 394605,56 грн, що підтверджується підписаними сторонами видатковими накладними №РН-0000999 від 26.03.2014 на суму 18409,50 грн, №РН-0001064 від 28.03.2014 на суму 17219,77 грн, №РН-0001313 від 08.04.2014 на суму 17950,73 грн, №РН-0001400 від 09.04.2014 на суму 16846,40 грн, №РН-0001442 від 10.04.2014 на суму 15181,85 грн, №РН-0001507 від 11.04.2014 на суму 14339,59 грн, №РН-0001532 від 12.04.2014 на суму 20306,64 грн, №РН-0001593 від 15.04.2014 на суму 14339,59 грн, №РН-0002074 від 02.05.2014 на суму 19484,11 грн, №РН-0002085 від 05.05.2014 на суму 14007,86 грн, №РН-0002127 від 06.05.2014 на суму 13524,24 грн, №РН-0002198 від 07.05.2014 на суму 16761,94 грн, №РН-0002286 від 12.05.2014 на суму 13903,75 грн, №РН-0002340 від 13.05.2014 на суму 15689,58 грн, №РН-0002346 від 13.05.2014 на суму 13383,55 грн, №РН-0002421 від 14.05.2014 на суму 7696,92 грн, №РН-0002490 від 16.05.2014 на суму 17550,97 грн, №РН-0002816 від 27.05.2014 на суму 16707,71 грн, №РН-0002869 від 28.05.2014 на суму 15747,62 грн, №РН-0002959 від 30.05.2014 на суму 15515,40 грн, №РН-0002953 від 30.05.2014 на суму 15531,50 грн, №РН-0002966 від 30.05.2014 на суму 603,77 грн, №РН-0002961 від 30.05.2014 на суму 16129,86 грн, №РН-0003005 від 02.06.2014 на суму 15473,45 грн, №РН-0003813 від 21.06.2014 на суму 16218,26 грн, №РН-0004069 від 27.06.2014 на суму 16081,00 грн, та відповідними довіреностями на отримання матеріальних цінностей, копії яких містяться в матеріалах справи.

Як вбачається з копій банківських виписок з рахунку Позивача, відкритого в акціонерному товаристві Сбербанк Росії, за період з 11.04.2014 по 26.06.2014, доданих до матеріалів справи, Відповідач в порушення своїх договірних зобовязань оплату товару за Договором здійснив частково в загальній сумі 324721,69 грн, у звязку з чим за ним утворилась заборгованість в сумі 69883,87 грн, з вимогою про стягнення якої Позивач звернувся до суду.

Судом досліджено, що Відповідачем повністю не оплачені видаткові накладні №РН-0002966 від 30.05.2014 на суму 603,77 грн, №РН-0002961 від 30.05.2014 на суму 16129,86 грн, №РН-0003005 від 02.06.2014 на суму 15473,45 грн, №РН-0003813 від 21.06.2014 на суму 16218,26 грн, №РН-0004069 від 27.06.2014 на суму 16081,00 грн, а зобовязання по оплаті товару за видатковою накладною №РН-0002953 від 30.05.2014 на суму 15531,50 грн виконано лише частково у розмірі 10153,97 грн.

З метою досудового врегулювання спору Позивачем на адресу Відповідача направлялась претензія №647 від 12.12.2014 про сплату заборгованості, в підтвердження чого Позивачем до позовної заяви додано копію фіскального чека УДППЗ Укрпошта №2815 від 12.12.2014. Зазначена претензія залишена Відповідачем без відповіді та задоволення.

Відповідно до ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України підставами для виникнення прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з приписами статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистими, сімейними, домашніми або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму, як це передбачено ч.1 ст.712 Цивільного кодексу України.

Згідно з ч.2 ст.712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не виникає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 ст. 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Враховуючи, що факт поставки товару та заборгованості за вказаними видатковими накладними Відповідачем не заперечено та належним чином не спростовано, оскільки відзиву на позовну заяву та будь-яких доказів, що спростовують наведені у позові обставини, зокрема, первинних документів в підтвердження часткового або повного погашення заборгованості, останнім не подано, суд дійшов висновку, що Відповідач повну оплату поставленого товару не здійснив, основна заборгованість під час розгляду спору не погашена, а тому вимога Позивача про стягнення з Відповідача 69883,87 грн основного боргу підлягає задоволенню.

У звязку з неналежним виконанням Відповідачем своїх грошових зобовязань за Договором Позивач заявляє до стягнення з Відповідача 13180,98 грн пені за загальний період прострочки з 04.06.2014 по 01.03.2015, 1488,99 грн 3% річних за загальний період прострочки з 04.06.2014 по 01.03.2015 та 14953,40 грн інфляційних втрат за загальний період прострочки з липня 2014 року по лютий 2015 року.

Як зазначено в ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст.612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Виходячи з умов Договору, зокрема з п.4.3. Договору щодо оплати товару протягом 3 (трьох) банківських днів з дати поставки, вимог ст.ст. 530, 692 Цивільного кодексу України, керуючись положеннями ст.253 Цивільного кодексу України, згідно з якою перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок, суд встановив, що останній день виконання Відповідачем обовязку по оплаті товару, отриманого за видатковою накладною №РН-0002953 від 30.05.2014 - 04.06.2014, №РН-0002966 від 30.05.2014 - 04.06.2014, №РН-0002961 від 30.05.2014 - 04.06.2014, №РН-0003005 від 02.06.2014 - 05.06.2014, №РН-0003813 від 21.06.2014 - 25.06.2014, №РН-0004069 від 27.06.2014 - 02.07.2014.

Враховуючи часткові проплати Відповідача, встановлені судом терміни виконання Відповідачем обовязку по оплаті отриманого товару, суд визначив періоди та суми прострочки за кожною видатковою накладною:

№РН-0002953 від 30.05.2014 - сума простроченого платежу в розмірі 15531,50 грн з 05.06.2014 по 25.06.2014, сума простроченого платежу в розмірі 5377,53 грн з 26.06.2014 по т.ч.,

№РН-0002966 від 30.05.2014 - сума простроченого платежу в розмірі 603,77 грн з 05.06.2014 по т.ч.,

№РН-0002961 від 30.05.2014 - сума простроченого платежу в розмірі 16129,86 грн з 05.06.2014 по т.ч.,

№РН-0003005 від 02.06.2014 - сума простроченого платежу в розмірі 15473,45 грн з 06.06.2014 по т.ч.,

№РН-0003813 від 21.06.2014 - сума простроченого платежу в розмірі 16218,26 грн з 26.06.2014 по т.ч.,

№РН-0004069 від 27.06.2014 - сума простроченого платежу в розмірі 16081,00 грн з 03.07.2014 по т.ч.

Як вбачається з розрахунків позовних вимог, Позивачем невірно визначено початок періодів нарахування пені та 3% річних за видатковими накладними: №РН-0002953 від 30.05.2014 (з 04.06.2014), №РН-0002966 від 30.05.2014 (з 04.06.2014), №РН-0002961 від 30.05.2014 (з 04.06.2014), №РН-0003005 від 02.06.2014 (з 05.06.2014), №РН-0004069 від 27.06.2014 (з 03.07.2014).

Відповідно до ч.1 ст.546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

За змістом ч.1 ст.216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

В ч.2 ст.217 Господарського кодексу України зазначається, що у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Відповідно до ст.230 Господарського кодексу України визначено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства, як це передбачено ч.2 ст.551 Цивільного кодексу України.

Частиною 6 ст.232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Відповідно до п.п.6.2., 6.3. Договору за несвоєчасне проведення розрахунків Покупець сплачує Постачальнику, крім суми заборгованості, пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми заборгованості за кожен день прострочки. Сторони погоджуються, що неустойки/ штрафи за цим Договором стягуються за весь період прострочення, без врахування норми ч.6 ст.232 Господарського кодексу України стосовно обмеження такого строку шістьма місяцями.

Тобто, чинне законодавство передбачає можливість узгодження сторонами у договорі питання щодо збільшення строку нарахування пені.

Враховуючи умови Договору, встановлені судом суми заборгованості та періоди прострочки по оплаті отриманого товару за кожною окремою видатковою накладною, часткові проплати Відповідача, заявлений Позивачем період нарахування пені, суд здійснив власний розрахунок, що наведений нижче:

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
видаткова накладна №РН-0002953 від 30.05.2014
5377.5305.06.2014 - 16.07.2014429.5000 %0.052 %*117.57
5377.5317.07.2014 - 12.11.201411912.5000 %0.068 %*438.31
5377.5313.11.2014 - 05.02.20158514.0000 %0.077 %*350.64
5377.5306.02.2015 - 01.03.20152419.5000 %0.107 %*137.90
видаткова накладна №РН-0002966 від 30.05.2014
603.7705.06.2014 - 16.07.2014429.5000 %0.052 %*13.20
603.7717.07.2014 - 12.11.201411912.5000 %0.068 %*49.21
603.7713.11.2014 - 05.02.20158514.0000 %0.077 %*39.37
603.7706.02.2015 - 01.03.20152419.5000 %0.107 %*15.48
видаткова накладна №РН-0002961 від 30.05.2014
16129.8605.06.2014 - 16.07.2014429.5000 %0.052 %*352.65
16129.8617.07.2014 - 12.11.201411912.5000 %0.068 %*1314.69
16129.8613.11.2014 - 05.02.20158514.0000 %0.077 %*1051.76
16129.8606.02.2015 - 01.03.20152419.5000 %0.107 %*413.63
видаткова накладна №РН-0003005 від 02.06.2014
15473.4506.06.2014 - 16.07.2014419.5000 %0.052 %*330.24
15473.4517.07.2014 - 12.11.201411912.5000 %0.068 %*1261.19
15473.4513.11.2014 - 05.02.20158514.0000 %0.077 %*1008.95
15473.4506.02.2015 - 01.03.20152419.5000 %0.107 %*396.80
видаткова накладна №РН-0003813 від 21.06.2014
16218.2626.06.2014 - 16.07.2014219.5000 %0.052 %*177.29
16218.2617.07.2014 - 12.11.201411912.5000 %0.068 %*1321.90
16218.2613.11.2014 - 05.02.20158514.0000 %0.077 %*1057.52
16218.2606.02.2015 - 01.03.20152419.5000 %0.107 %*415.90
видаткова накладна №РН-0004069 від 27.06.2014
16081.0003.07.2014 - 16.07.2014149.5000 %0.052 %*117.19
16081.0017.07.2014 - 12.11.201411912.5000 %0.068 %*1310.71
16081.0013.11.2014 - 05.02.20158514.0000 %0.077 %*1048.57
16081.0006.02.2015 - 01.03.20152419.5000 %0.107 %*412.38
Оскільки, вірна сума пені, за розрахунком суду, складає 13153,05 грн, вимога Позивача про стягнення з Відповідача 13180,98 грн пені підлягає частковому задоволенню в сумі 13153,05 грн.

Згідно з ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи умови Договору, встановлені судом суми заборгованості та періоди прострочки по оплаті отриманого товару за кожною окремою видатковою накладною, часткові проплати Відповідача, заявлений Позивачем період нарахування 3% річних, суд здійснив власний розрахунок, що наведений нижче:

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
видаткова накладна №РН-0002953 від 30.05.2014
5377.5005.06.2014 - 01.03.20152703 %119.34
видаткова накладна №РН-0002966 від 30.05.2014
603.7705.06.2014 - 01.03.20152703 %13.40
видаткова накладна №РН-0002961 від 30.05.2014
16129.8605.06.2014 - 01.03.20152703 %357.95
видаткова накладна №РН-0003005 від 02.06.2014
15473.4506.06.2014 - 01.03.20152693 %342.11
видаткова накладна №РН-0003813 від 21.06.2014
16218.2626.06.2014 - 01.03.20152493 %331.92
видаткова накладна №РН-0004069 від 27.06.2014
16081.0003.07.2014 - 01.03.20152423 %319.86
Оскільки, вірна сума 3% річних, за розрахунком суду, становить 1484,58 грн, вимога Позивача про стягнення з Відповідача 1488,99 грн 3% річних підлягає частковому задоволенню в сумі 1484,58 грн.

Враховуючи умови Договору, встановлені судом суми заборгованості та періоди прострочки по оплаті отриманого товару за кожною окремою видатковою накладною, часткові проплати Відповідача, заявлений Позивачем період нарахування інфляційних втрат, суд здійснив власний розрахунок, що наведений нижче:

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за період№Інфляційне збільшення суми боргуІСума боргу з врахуванням індексу інфляціїі
видаткова накладна №РН-0002953 від 30.05.2014
01.07.2014 - 28.02.20155377.531.2151156.176533.70
видаткова накладна №РН-0002966 від 30.05.2014
01.07.2014 - 28.02.2015603.771.215129.81733.58
видаткова накладна №РН-0002961 від 30.05.2014
01.07.2014 - 28.02.201516129.861.2153467.9219597.78
видаткова накладна №РН-0003005 від 02.06.2014
01.07.2014 - 28.02.201515473.451.2153326.7918800.24
видаткова накладна №РН-0003813 від 21.06.2014
01.07.2014 - 28.02.201516218.261.2153486.9319705.19
видаткова накладна №РН-0004069 від 27.06.2014
01.08.2014 - 28.02.201516081.001.2103377.0119458.01
Оскільки, вірна сума інфляційних втрат, за розрахунком суду, становить 14944,63 грн, вимога Позивача про стягнення з Відповідача 14953,40 грн інфляційних втрат підлягає частковому задоволенню в сумі 14944,63 грн.

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень

Втім, Відповідачем відзиву на позовну заяву та будь-яких доказів, що спростовують наведені у позові обставини, зокрема, первинних документів в підтвердження часткового або повного погашення заборгованості, суду не подано.

За таких обставин, суд вважає, що вимоги Позивача про стягнення з Відповідача 69883,87 грн основного боргу, 13153,05 грн пені, 1484,58 грн 3% річних та 14944,63 грн інфляційних втрат є правомірними, обґрунтованими, документально підтвердженими, Відповідачем не запереченими і належним чином не спростованими, а отже, такими, що підлягають задоволенню. В інших вимогах позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України відшкодування понесених Позивачем витрат по сплаті судового збору покладається судом на Відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 2, 43, 33, 34, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Гарантжитло (08200, Київська обл., м. Ірпінь, вул. 3-го Інтернаціоналу, буд. 1-Б, код 37547792) на користь товариства з обмеженою відповідальністю Юнігран (11634, Житомирська обл., Малинський р-н, смт Гранітне, вул. Шевченка, буд.15, код 24584514) 69883,87 грн (шістдесят девять тисяч вісімсот вісімдесят три гривні вісімдесят сім копійок) основного боргу, 13153,05 грн (тринадцять тисяч сто пятдесят три гривні пять копійок) пені, 1484,58 грн (одну тисячу чотириста вісімдесят чотири гривні пятдесят вісім копійок) 3% річних, 14944,63 грн (чотирнадцять тисяч девятсот сорок чотири гривні шістдесят три копійки) інфляційних втрат та 1989,32 грн (одну тисячу девятсот вісімдесят девять гривень тридцять дві копійки) витрат по сплаті судового збору.

3. В інших вимогах у позові відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 27 серпня 2015 року

Суддя О.О. Третьякова

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення та підписання, і може бути оскаржено в апеляційному порядку.