РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.08.2015Справа №910/5078/15-г

За позовом Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк»

До Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівські автобусні заводи»

Про визнання грошових вимог на суму 34 220 640,06 грн. та зобов'язання

включити до передавального акту (або розподільчого балансу)

Суддя Сівакова В.В.

Представники сторін:

від позивача Шаблівська В.В. - по дов. № 86 від 03.06.2015

від відповідача Прохоров І.Р. - по дов. № б/н від 21.07.2015

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» про зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівські автобусні заводи» визнати грошові вимоги на загальну суму 34 220 640,06 грн. та включити вимоги на загальну суму 34 220 640,06 грн. до передавального акту (або розподільчого балансу).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що між позивачем та відповідачем було укладено договори про відкриття траншевої кредитної лінії № 725 від 04.ю10.2007, № 58 від 15.08.2008, № 72 від 31.10.2008, а також договори гарантії № 314 від 13.04.2011, № 335 від 23.06.2011, № 348 від 05.09.2011, внаслідок неналежного виконання зобов'язань за якими у відповідача наявна заборгованість в загальному розмірі 34 220 640,06 грн. У зв'язку із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців запису про припинення ТОВ «Львівські автобусні заводи» та наявністю непогашеної заборгованості позивачем було направлено відповідачу заяву про грошової вимоги, яка отримана відповідачем 25.12.2014. Однак вимоги банку розглянуто не було. Отже, оскільки відповідач перебуває у стані припинення, тому сума вимог має бути включена до розподільчого балансу відповідача.

Також позивачем до позовної заяви подано заяву, в якій на підставі ст. 53 Господарського процесуального кодексу України просить поновити строк на звернення до суду із зазначеною вище позовною заявою, посилаючись на те, що позивач у встановлений ст. 112 Цивільного кодексу України строк двічі звертався до Господарського суду міста Києва з відповідною позовною заявою, проте ухвалами суду позовну заяву було на підставі ст. 63 Господарського процесуального кодексу України повернуто для усунення недоліків в її оформленні.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.07.2015 порушено провадження у справі № 910/5078/15-г та призначено справу до розгляду на 11.08.2015.

Відповідачем в судовому засіданні 11.08.2015 заявлено усне клопотання про оголошення перерви в засіданні суду для надання можливості ознайомитись з матеріалами справи.

В судовому засіданні на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України було оголошено перерву до 18.08.2015.

Позивач в судовому засіданні 18.08.2015 позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач у поданому в судовому засіданні 18.08.2015 відзиві на позовну заяву проти позову заперечує посилаючись на те, що позивачем пропущено строк на звернення до суду, який встановлений ч. 3 ст. 112 Цивільного кодексу України. Вважає вимоги позивача в силу ч. 5 ст. 112 Цивільного кодексу України погашеними. також вказує на те, що у доданих до позовної заяви договорі про відкриття кредитної лінії № 72 від 31.10.2008 та у додаткових угодах до договору № 725 від 04.10.2007 відсутня печатка з боку відповідача, а отже вважає їх неукладеними, що ставить під сумнів розмір позовних вимог.

В судовому засіданні 18.08.2015, відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників позивача і відповідача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

04.10.2007 між Відкритим акціонерним товариством «Український Професійний Банк» (Банк), правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Український професійний банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Львівські автобусні заводи» (Позичальник) було укладено договір про відкриття траншевої кредитної лінії № 725 (далі - Кредитний договір № 725), згідно з умовами якого Банк відкрив Позичальнику відкличну кредитну лінію в межах суми 20 000 000,00 грн. терміном до 01.10.2009.

В подальшому сторонами вносились зміни до Кредитного договору № 725, зокрема: додатковим договором від 28.12.2009 розмір кредитної лінії було зменшено до 12 280 000,00 грн. терміном до 20.12.2012; додатковим договором від 20.12.2012 строк дії договору було подовжено до 18.12.2015.

Відповідно до положень пунктів 1.4., 3.1. Кредитного договору № 725 підставою для надання кредитів (траншів) за цим договором є додаткові договори, що укладаються за взаємною згодою сторін після надання Банку письмової заявки Позичальника, в якій вказується сума кредиту, конкретна ціль кредитування. Подальше перерахування грошових коштів (надання траншів) Позичальнику проводиться Банком при наявності вільних коштів (в межах кредитної лінії), тобто за умови повернення попереднього траншу чи наявності невикористаних у межах лінії коштів.

За час дії Кредитного договору Позичальник чотирнадцять разів звертався до банку із заявами про надання кредитних коштів (траншів) в межах траншевої кредитної лінії, десять з яких були повернені.

У зв'язку з черговим зверненням 29.07.2008 Позичальника до Банку з заявою про надання наступного траншу та за наявності вільних коштів (у зв'язку з поверненням Позичальником раніше отриманих траншів) між Банком та Позичальником було укладено додатковий договір від 29.07.2008 до Кредитного договору № 725 (далі - додатковий договір від 29.07.2008 ), відповідно до умов якого, Банк надав відповідачу транш у розмірі 1 740 000,00 грн. терміном до 18.12.2015 зі сплатою 18% річних на поповнення обігових коштів (зі змінами та доповненнями від 29.01.2009, 10.02.2009, 25.06.2009, 28.12.2009, 31.08.2010, 30.09.2010, 30.12.2010, 15.02.2011, 30.06.2011, 07.12.2011, 29.12.2011, 30.03.2012, 27.06.2012, 21.09.2012, 22.10.2012, 20.12.2012 ).

В подальшому 31.10.2008 Позичальник знову звернувся до Банку із заявою про надання траншу. На підставі заяви Позичальника та на виконання п. 1.4. Кредитного договору № 725, між позивачем та відповідачем було укладено додатковий договір до Кредитного договору № 725 від 04.10.2007 (далі - додатковий договір від 04.10.2007), відповідно до умов якого, Банк надав відповідачу транш у розмірі 9 000 000,00 грн. строком до 18.12.2015 зі сплатою 18 % річних (зі змінами та доповненнями від 28.04.2009, 10.09.2009, 28.12.2009, 31.08.2010, 30.09.2010, 30.12.2010, 15.02.2011, 30.06.2011, 07.12.2011, 29.12.2011,30.03.2012, 27.06.2012, 21.09.2012, 22.10.2012, 20.12.2012).

11.11.2008 на підставі заяви про надання траншу Позичальника від 10.11.2008 та укладеного між сторонами додаткового договору від 11.11.2008 до Кредитного договору № 725 (далі - додатковий договір від 11.11.2008) Позичальнику надано черговий транш у розмірі 1 000 000,00 грн. строком до 18.12.2015 зі сплатою 18% річних (зі змінами від 07.05.2009, 05.11.2009, 28.12.2009, 31.08.2010, 30.09.2010, 30.12.2010, 15.02.2011, 30.06.2011, 07.12.2011, 29.12.2011, 30.03.2012, 27.06.2012, 21.09.2012, 22.10.2012, 20.12.2012).

В подальшому 25.11.2008 Позичальнику надано черговий транш у розмірі 540 000,00 грн. терміном до 18.12.2015 зі сплатою 18% (заява про надання траншу від 25.11.2008), видачі якого передувало укладання додаткового договору від 25.11.2008 до Кредитного договору № 725 (далі - додатковий договір від 25.11.2008) (зі змінами від 25.05.2009, 28.12.2009, 31.08.2010, 30.09.2010, 30.12.2010, 15.02.2011, 30.06.2011, 07.12.2011, 29.12.2011, 30.03.2012, 27.06.2012, 21.09.2012, 22.10.2012, 20.12.2012)

На підставі письмових заяв Позичальника та на виконання умов п. 3.1. Кредитного договору № 725 п. 1. додаткових договорів від 29.07.2008, 31.10.2008, 11.11.2008, 25.11.2008 Банком надаватися TOB «Львівські автобусні заводи» кредитні кошти.

Згідно з умовами п. п. 1.5.. 7.1., 7.5. та 8.1. Кредитного договору № 725, п. 1. додаткових договорів 29.07.2008, 31.10.2008, 11.11.2008, 25.11.2008 до Кредитного договору № 725 (зі змінами від 20.12.2012) Позичальник зобов'язався здійснювати сплату процентів за користування кредитними ресурсами щомісячно в період з 25 числа по останній робочий день місяця у розмірі 18 % річних, а у разі порушення строків повернення кредиту за договором - 27% річних. Крім цього, за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом Позичальник на вимогу Банку сплачує пеню в розмірі 0,2% від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочки платежу.

Згідно з п. 4.1. Кредитного договору Позичальник зобов'язався повернути одержані кредитні ресурси в строк у відповідності до умов, викладених у відповідних додаткових договорах, які є невід'ємними частинами Кредитного договору, та сплатити нараховані проценти шляхом перерахування грошових коштів на позичкові рахунки та рахунки нарахованих процентів відповідно до строків, встановлених додатковими договорами.

Однак в порушення умов Кредитного договору № 725 відповідач не здійснив своєчасне погашення заборгованості по кредиту, а також не сплатив Банку проценти за користування кредитними коштами та не сплатив пеню.

На цій підставі Банк звернувся до постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків з позовної заявою про стягнення заборгованості.

22.07.2013 Третейським судом при Асоціації українських банків було винесено рішення у справі № 575/13 про стягнення з ТОВ «Львівські автобусні заводи» на користь Банку заборгованості за Кредитним договором № 725. На виконання даного рішення Третейського суду при Асоціації українських банків 23.09.2013 Господарським судом міста Києва (справа № 910/17498/13) було видано накази.

21.10.2013 з примусового виконання наказу, виданого Господарським судом міста Києва 23.09.2013 Відділом примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України було відкрито виконавче провадження. Доказів, що рішення Третейського суду при Асоціації українських банків виконано та заборгованість погашена не подано.

Разом з тим, станом на 09.12.2014 заборгованість ТОВ «Львівські автобусні заводи» перед позивачем за Кредитним договором № 725 складає:

- за додатковим договором від 29.07.2008 - 2 748 821,37 грн.

- за додатковим договором від 31.10.2008 - 14 218 041,59 грн.

- за додатковим договором від 11.11.2008 - 1 579 782,37 грн.

- за додатковим договором від 25.11.2008 - 853 074,78 грн.

15.08.2008 між Банком та Товариством з обмеженою відповідальністю «Львівські автобусні заводи» (Позичальник) було укладено договір про відкриття траншевої кредитної лінії № 58 (далі - Кредитний договір № 58) (зі змінами та доповненнями), згідно з умовами якого Банк відкрив Позичальнику відкличну кредитну лінію в межах суми 3 000 000,00 грн. зі сплатою 19% річних (зі змінами від 12.02.2009, від 28.12.2009) терміном до 18.12.2015 (зі змінами від 09.07.2009, 22.07.2009, 22.10.2012, 20.12.2012).

Згідно з п. 4.1. Кредитного договору № 58 Позичальник зобов'язався повернути одержані кредитні ресурси в строк у відповідності до умов, викладених у відповідних додаткових договорах, які є невід'ємними частинами договору про відкриття кредитної лінії, та сплатити нараховані проценти шляхом перерахування грошових коштів на позичкові рахунки та рахунки нарахованих процентів відповідно до строків, встановлених Додатковими договорами.

В порушення умов Кредитного договору № 58, відповідач не здійснив своєчасне погашення заборгованості по кредиту, а також не сплатив Банку проценти за користування кредитними коштами та не сплатив пеню.

На цій підставі позивач звернувся до постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків з позовної заявою про стягнення заборгованості.

22.07.2013 Третейським содом при Асоціації українських банків було винесено рішення у справі № 576/13 про стягнення з ТОВ «Львівські автобусні заводи» на користь Банку заборгованості за Кредитним договором № 58. На виконання даного рішення Третейського суду при Асоціації українських банків 09.09.2013 Господарським судом міста Києва (справа № 910/16374/13) було видано накази.

З примусового виконання наказів, виданих Господарським судом міста Києва 23.09.2013 Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області (постанова від 25.10.2013) було відкрито виконавче провадження. На сьогоднішній день рішення Третейського суду при Асоціації українських банків не виконано, заборгованість не погашена.

Разом з тим, станом на 09.12.2014 заборгованість ТОВ «Львівські автобусні заводи» перед позивачем за Кредитним договором № 58 складає 4 738 856,28 грн.

31.10.2008 між Банком та ТОВ «Львівські автобусні заводи» було укладено договір про відкриття кредитної лінії № 72 (далі - Кредитний договір № 72), згідно з умовами якого Банк відкрив Позичальнику кредитну лінію у розмірі 30 000 000,00 грн. терміном до 29.10.2009.

В подальшому сторонами вносились зміни до Кредитного договору № 72. Так, згідно з умовами Кредитного договору № 72 та з урахуванням змін, кредитну лінію було змінено на «відкличну», розмір лінії зменшено до 29 250 000,00 грн., встановлено процентну ставку за користування кредитними коштами у розмірі 18%, а також продовжено термін користування кредитними коштами до 18.12.2015 з погашенням кредиту щомісячно, згідно з графіком, погодженим в п. 1.1. Кредитного договору № 72 (зі змінам від 20.12.2012).

На виконання п. 3.1. Кредитного договору № 72, Банк здійснив перерахування на поточний рахунок Позичальника грошових коштів в межах вказаної у п. 1.1. цього договору суми.

Згідно з умовами п. п. 1.4.. 7.1.. 7.5. та 8.1. Кредитного договору № 72, п. п. 7.5., 7.7. додаткового договору від 28.12.2009, п. 1 додаткового договору від 15.02.2011 Позичальник зобов'язався здійснювати сплату процентів за користування кредитними ресурсами щомісячно згідно з графіком визначеним договором у розмірі 18% річних, а у разі порушення строків повернення кредиту за договором - 27% річних. Крім цього, за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом Позичальник на вимогу Банку сплачує пеню в розмірі 0,2% від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочки платежу.

В порушення умов Кредитного договору № 72 Позичальник несвоєчасно і не в повному обсязі здійснював щомісячне погашення кредиту та не сплачував відсотки за користування кредитними ресурсами.

Згідно з умовами п. 5.9. Кредитного договору 3 72 у разі порушення Позичальником умов договору, несвоєчасного повернення отриманих кредитів та сплати процентів за їх використання, Банк має право достроково стягнути надані кредити, проценти за їх використання, можливі штрафні санкції, в т.ч. і шляхом звернення стягнення на предмет забезпечення.

У зв'язку з порушенням ТОВ «Львівські автобусні заводи» грошових зобов'язань позивач частково задовольнив свої грошові вимоги за рахунок власного нерухомого майна Позичальника, яке було передано в іпотеку Банку з метою забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором № 72.

Так, після реалізації предмета іпотеки залишок заборгованості ТОВ «Львівські автобусні заводи» станом на 09.12.2014 складає 9 821 305,35 грн., про що свідчить розрахунок заборгованості ТОВ «Львівські автобусні заводи».

13.04.2011 між Публічним акціонерним товариством «Український професійний банк» (Гарант) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Львівські автобусні заводи» (Бенефіціар) було укладено договір гарантії № 314 (далі - Договір гарантії № 314), згідно з умовами якого, Банк надав Клієнту безвідкличну банківську гарантію в сумі 107 118,70 Євро строком з 13.04.2011 по 13.04.2013 на усунення дефектів, які виникли в системах рульового управління, гальмування, охолодження двигуна, трансмісійної системи з автоматичним перемиканням швидкостей, освітлення і сигналізації (це не відноситься до лампочок сигналізації та контролю, але це відноситься до електрообладнання), подачі п&чива, діагностики, кондиціювання повітря протягом гарантійного періоду за договором купівлі-продажу нових виготовлених автобусів № 29/01/10-Л від 29.01.2010, укладеного між ТОВ «Львівські автобусні заводи» та Міністерством транспорту та зв'язку Республіки Македонія.

Відповідно до умов п. 2.1.1. договору гарантії № 314 Банк здійснив видачу Клієнту банківської гарантії на суму 107 118,70 Євро, оформлену у вигляді 17 окремих письмових документів.

При цьому, п. 2.2.1. Договору гарантії № 314 встановлює обов'язок Бенсфіціара сплатити на рахунок Банку винагороду за надання гарантії в розмірі 6% річних від суми гарантії за строк дії гарантії, а саме 732 дні, що складає 12 871,85 Євро та сплачується щоквартально, починаючи з квітня 2011 року в сумі 1 500,00 Євро, а остаточна оплата в сумі 871,85 Євро здійснюється не пізніше 13.04.2013. Винагорода сплачується в гривні за офіційним курсом Національного банку України на дату платежу.

Проте, в порушення умов договору гарантії № 314 відповідач не сплатив Банку винагороду за надання гарантії у визначений договором гарантії № 314 строк.

Так, у зв'язку з невиконанням зобов'язань за договором гарантії № 314 позивач звернувся до Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків з позовною заявою про стягнення заборгованості.

22.07.2013 Постійно діючим Третейським судом при Асоціації українських банків було винесено рішення по справі № 591/13 про стягнення з ТОВ «Львівські автобусні заводи» на користь ПАТ «УПБ» боргу за договором гарантії № 314 у розмірі 24 615,32 грн. та третейського збору в розмірі 449,23 грн.

19.08.2013 на виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 22.07.2013 у справі № 591/13 Господарським судом міста Києва видано судові накази № 910/14968/13 про стягнення з боржника боргу за договором гарантії № 314 у розмірі 24 615,32 грн. та третейського збору у розмірі 449,23 грн., а також про стягнення з боржника 1 720,50 грн. - судового збору (всього на суму 26 784,55 грн.).

Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області (постанови від 12.05.2014) було відкрито виконавчі провадження з примусового виконання наказів, виданих 19.08.2013 Господарським судом м. Києва (засвідчені банком копії постанов по відкриття виконавчого провадження додаємо). Рішення суду не виконано, заборгованість по кредиту не погашена.

Так, станом на 09.12.2014 заборгованість ТОВ «Львівські автобусні заводи» перед позивачем за договором гарантії № 314 складає 2 371,85 Євро, яка відповідно до офіційного курсу Національного Банку України станом на 09.12.2014 у гривневому еквіваленті складає 45 290,29 грн.

23.06.2011 між Банком (Гарант) та ТОВ «Львівські автобусні заводи» (Бенефіціар) було укладено Договір гарантії № 335 (далі - договір гарантії № 335), згідно з умовами якого, Банк надав Клієнту безвідкличну банківську гарантію в сумі 56 709,90 Євро строком з 23.06.2011 по 23.06.2013 на усунення дефектів, які виникли в системах рульового управління, гальмування, охолодження двигуна, трансмісійної системи з автоматичним перемиканням швидкостей, освітлення і сигналізації (це не відноситься до лампочок сигналізації та контролю, але це відноситься до електрообладнання), подачі палива, діагностики, кондиціювання повітря протягом гарантійного періоду за договором купівлі-продажу нових виготовлених автобусів № 29/01/10-Л від 29.01.2010, укладеного між ТОВ «Львівські автобусні заводи» та Міністерством транспорту та зв'язку Республіки Македонія.

Відповідно до умов п. 2.1.1. договору гарантії № 335 Банк здійснив видачу Клієнту банківської гарантії на суму 56 709,90 Євро. оформлену у вигляді 9 окремих письмових документів.

При цьому, п. 2.2.1. договору гарантії № 335 встановлює обов'язок бенефіціара сплатити на рахунок Банку винагороду за надання гарантії в розмірі 6% річних від суми гарантії за строк дії гарантії, а саме 732 дні, що складає 6 814,51 Євро та сплачується щоквартально, починаючи з червня 2011 р. в сумі 760,00 Євро, а остаточна оплата в сумі 734,51 Євро здійснюється не пізніше 23.06.2013. Винагорода сплачується в гривні за офіційним курсом національного банку України на дату платежу.

Проте, в порушення умов договору гарантії № 335 Бенефіціар починаючи з травня 2013 року не сплачує Банку винагороду за надання гарантії.

Так, у зв'язку з невиконанням зобов'язань за договором гарантії № 335 позивач звернувся до Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків з позовною заявою про стягнення заборгованості.

22.07.2013 Постійно діючим Третейським судом при Асоціації українських банків було винесено рішення по справі № 593/13 про стягнення з ТОВ «Львівські автобусні заводи» на користь позивача боргу за договором гарантії № 335 у розмірі 15 510,19 грн. та третейського збору в розмірі 312,65 грн.

07.10.2013 на виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 22.07.2013 у справі № 593/13 Господарським судом міста Києва видано судові накази № 910/14965/13 про стягнення з боржника боргу за договором гарантії № 335 у розмірі 15 510,19 грн. та третейського збору у розмірі 312,16 грн., а також про стягнення з боржника 1 720,50 грн. - судового збору (всього на суму 17 542,85 грн.).

Відділом державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві було відкрито виконавче провадження з примусового виконання наказів, виданих 07.10.2013 Господарським судом міста Києва. Рішення суду не виконано, заборгованість по кредиту не погашена.

Так, станом на 09.12.2014 заборгованість ТОВ «Львівські автобусні заводи» перед позивачем за договором гарантії № 335 складає 1 494,51 Євро, яка відповідно до офіційного курсу Національного Банку України станом на 09.12.2014 у гривневому еквіваленті складає 28 537,55 грн.

05.09.2011 між Банком (Гарант) та ТОВ «Львівські автобусні заводи» (Бенефіціар) було укладено договір гарантії № 348 (далі - договір гарантії № 348), згідно з умовами якого Банк надав Клієнту безвідкличну банківську гарантію в сумі 245 742,90 Євро строком з05.09.2011 по 05.09.2013 на усунення дефектів, які виникли в системах рульового управління, гальмування, охолодження двигуна, трансмісійної системи з автоматичним перемиканням швидкостей, освітлення і сигналізації (це не відноситься до лампочок сигналізації та контролю, але це відноситься до електрообладнання), подачі палива, діагностики, кондиціювання повітря протягом гарантійного періоду за договором купівлі-продажу нових виготовлених автобусів № 29/01/10-Л від 29.01.2010, укладеного між ТОВ «Львівські автобусні заводи» та Міністерством транспорту та зв'язку Республіки Македонія.

Відповідно до умов п. 2.1.1. договору гарантії № 348 Банк здійснив видачу Клієнту банківської гарантії на суму 245 742,90 Євро, оформлену у вигляді 1 окремого письмового документу.

При цьому, п. 2.2.1. договору гарантії № 348 встановлює обов'язок Бенефіціара сплатити на рахунок Банку винагороду за надання гарантії в розмірі 6% річних від суми гарантії за строк дії гарантії, а саме 732 дні, що складає 29 529,54 Євро та сплачується щоквартально, починаючи з вересня 2011 року в сумі 3 290,00 Євро, а остаточна оплата в сумі 3 209,54 Євро здійснюється не пізніше 05.09.2013. Винагорода сплачується в гривні за офіційним курсом національного банку України на дату платежу.

Проте, в порушення умов договору гарантії № 348 відповідач починаючи з травня 2013 року не сплачує Банку винагороду за надання гарантії.

Так, у зв'язку з невиконанням зобов'язань за договором гарантії № 348 позивач звернувся до Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків з позовною заявою про стягнення заборгованості.

22.07.2013 Постійно діючим Третейським судом при Асоціації українських банків було винесено рішення по справі № 592/13 про стягнення з ТОВ «Львівські автобусні заводи» на користь позивача боргу за договором гарантії № 348 у розмірі 101 596,93 грн. та третейського збору в розмірі 1 415,97 грн.

19.08.2013 на виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 22.07.2013 у справі № 592/13 Господарським судом міста Києва видано судові накази № 910/14962/13 про стягнення з боржника боргу за договором гарантії № 348 у розмірі 101 596,93 грн. та третейського збору у розмірі 1 415,97 грн., а також про стягнення з боржника 1 720,50 грн. судового збору (всього на суму 104 733,40 грн.).

Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області (постанови від 12.05.2014) було відкрито виконавчі провадження з примусового виконання наказів, виданих 19.08.2013 Господарським судом міста Києва. Рішення суду не виконано, заборгованість по кредиту не погашена.

Так, станом на 09.12.2014 заборгованість ТОВ «Львівські автобусні заводи» перед позивачем за договором гарантії № 348 складає 9 789,54 Євро, яка відповідно до офіційного курсу Національного Банку України станом на 09.12.2014 у гривневому еквіваленті складає 186 930,48 грн.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що грошові вимоги позивача до відповідача в загальному розмірі 34 220 640,06 грн. підтверджуються матеріалами справи.

Згідно з п. 1 ст. 105 Цивільного кодексу України Учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, зобов'язані протягом трьох робочих днів з дати прийняття рішення письмово повідомити орган, що здійснює державну реєстрацію.

З витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та підприємців виданого вбачається, що 08.10.2014 за рішенням засновників внесено відомості до реєстру щодо припинення юридичної особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівські автобусні заводи» (код 33894928).

Відповідно до п. 2 ст. 105 Цивільного кодексу України після внесення запису про прийняття рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу про припинення юридичної особи до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців повідомлення про внесення запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців щодо прийняття рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу про припинення юридичної особи оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Відповідно до п. 5 ст. 105 Цивільного кодексу України строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня оприлюднення повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи.

09.12.2014 позивачем було надіслано (підтверджується описами вкладення від 09.12.2014) на адресу голови комісії з припинення Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівські автобусні заводи» вимогу № 01-10/3018 від 09.12.2014 про визнання його грошових вимог в розмірі 34 220 640,06 грн. Дана вимога отримана відповідачем 25.12.2014, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення № 02.

Пунктом 3 ст. 112 Цивільного кодексу України визначено, що у разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії.

Як вбачається з матеріалів справи позивач не отримавши від відповідача результатів розгляду його грошових вимог своєчасно звернувся до Господарського суду міста Києва із позовною заявою про визнання його вимог в розмірі 34 220 640,06 грн. Однак, ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/1617/15-г від 02.02.2015 даний позов було повернуто на підставі ст. 63 Господарського процесуального кодексу України. Позивач вдруге звернувся до Господарського суду міста Києва із позовною заявою про визнання його вимог в розмірі 34 220 640,06 грн., однак і цей позов був повернутий ухвалою суду № 910/3060/15-г від 12.02.2015 на підставі ст. 63 Господарського процесуального кодексу України. Втретє позовна заява була надіслана до суду 27.02.2015.

Відповідно до ст. 53 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Про відновлення пропущеного строку зазначається в рішенні, ухвалі чи постанові господарського суду. Про відмову у відновленні строку виноситься ухвала, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Позивачем було подано заяву про відновлення пропущеного строку для звернення з позовною заявою, з посиланням на причини його пропущення на неодноразове повернення позовної заяви судом.

Суд приходить до висновку, що обставини за яких пропущений строк для звернення з позовною заявою є поважними та з урахуванням поданої позивачем заяви про відновлення строку вважає за можливе відновити строк для звернення до суду з даним позовом.

Відповідно до п. 2 ст. 107 Цивільного кодексу України після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), які мають містити положення про правонаступництво щодо всіх зобов'язань юридичної особи, що припиняється, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов'язання, які оспорюються сторонами.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Зважаючи на вищенаведене, враховуючи те, що матеріалами справи підтверджується наявність заборгованості відповідача перед позивачем в розмірі 34 220 640,06 грн., відповідачем не надано доказів на спростування повідомлених позивачем обставин, суд приходить до суд приходить до висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 49, ст.ст. 82-85 ГПК України,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Львівські автобусні заводи» (03124, м. Київ, б-р. І.Лепсе, 6, ) визнати грошові вимоги Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» (02660, м. Київ, вул. М.Раскової, 15, ) на загальну суму 34 220 640 (тридцять чотири мільйона двісті двадцять тисяч шістсот сорок) грн. 06 коп. та включити вимоги на загальну суму 34 220 640 (тридцять чотири мільйона двісті двадцять тисяч шістсот сорок) грн. 06 коп. до передавального акту (або розподільчого балансу).

Стягувач - Публічне акціонерне товариство «Український професійний банк» (02660, м. Київ, вул. М.Раскової, 15, ).

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівські автобусні заводи» (03124, м. Київ, б-р. І.Лепсе, 6, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» (02660, м. Київ, вул. М.Раскової, 15, ) 73 080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Повне рішення складено 20.08.2015.

СуддяВ.В. Сівакова