РІШЕННЯ

11.08.2015Справа №910/17291/15

Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., при секретарі судового засідання Нечай О.Н., розглянув у відкритому судовому засіданні

справу № 910/17291/15

за позовом товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування», м. Київ,

до приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія», м. Київ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Какоєнко Анатолій Михайлович, м. Чернігів,

про стягнення 50 000 грн.,

за участю представників:

позивача - Мартинюк С.М. (довіреність від 08.01.2015 № 109/15);

відповідача - не з'явилися;

третьої особи - не з'явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» (далі - ТДВ «Експрес Страхування») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» (далі - ПАТ «УТСК») 50 000 грн. страхового відшкодування в порядку регресу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.07.2015 порушено провадження у справі; призначено судовий розгляд на 30.07.2015 та залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Какоєнка Анатолія Михайловича.

20.07.2015 від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшла письмова інформація від 16.07.2015 № 7/2-28/20137 на виконання вимог ухвали суду від 08.07.2015.

24.07.2015 позивач подав суду документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.07.2015 розгляд справи було відкладено на 11.08.2015, у зв'язку з неявкою представників учасників процесу.

Представник позивача у судовому засіданні 11.08.2015 надав пояснення по суті спору та позовні вимоги підтримав повністю.

Представники відповідача та третьої особи у судове засідання 11.08.2015 не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, вимоги ухвал суду не виконали.

Ухвали Господарського суду міста Києва були надіслані відповідачу на адресу, зазначену у позовній заяві та у витягах з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, що також підтверджується відмітками канцелярії на звороті таких ухвал та рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

До матеріалів справи долучено конверт з копією ухвали суду, яка були повернута поштою з адреси третьої особи з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

У підпункті 3.9.2 пункту 3.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» (далі - Постанова № 18) зазначено, що, розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. У випадку нез'явлення в засідання представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Господарський суд визнав наявні в матеріалах справи документи достатніми для вирішення спору та відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) розглянув справу за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 11.08.2015 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до статті 85 ГПК України.

Судом, у відповідності до вимог статті 811 ГПК України, складалися протоколи судових засідань, які долучені до матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

20.01.2014 ТДВ «Експрес Страхування» (страховик) та Пономаренко Олександром Дмитровичем (далі - Пономаренко О.Д.; страхувальник) укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 202.14.2213318 (далі - Договір), предметом якого є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з володінням та/або користуванням та/або розпорядженням застрахованим транспортним засобом автомобілем «ЗАЗ Ланос», державний № АІ6534ЕК.

21.06.2014 о 19 год. 40 хв. в районі 164км. + 138 автодороги Київ - Чернігів - Нові Яриловичі сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю застрахованого автомобіля «ЗАЗ Ланос» та автомобіля «УАЗ» (державний № СВ2539ВА) під керуванням Какоєнка А.М., в результаті чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження.

ДТП сталася в результаті порушення водієм Какоєнком А.М. вимог пунктів 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України.

Постановою Новозаводського районного суду м. Чернігіва від 28.08.2014 зі справи № 751/8359/14 Какоєнка А.М. визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення; застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у сумі 340 грн.

24.06.2014 позивачем від страхувальника отримано заяву про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування.

10.07.2014 судовим експертом-автотоварознавцем Громовим Андрієм Миколайовичем було складено висновок № 269 експертного автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту легкового автомобіля «ЗАЗ Ланос» необхідного для усунення пошкоджень отриманих у ДТП з урахуванням фізичного зносу та ПДВ складає 84 043,30 грн.

04.08.2014 позивачем складено страховий акт № 3.14.1655-1 і розрахунок страхового відшкодування, відповідно до яких сума страхового відшкодування складає 50 610 грн.

На підставі зазначеного страхового акта позивач, виконуючи свої зобов'язання за Договором, сплатив страхове відшкодування у сумі 50 610 грн. (що підтверджується платіжним дорученням від 17.09.2014 № 13883).

За приписами статті 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Пунктом 1 частини першої статті 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Таким чином, до позивача перейшло право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Разом з тим, згідно зі статтею 21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України.

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність власника «УАЗ» як страхувальника на момент ДТП була застрахована ПАТ «УТСК» за полісом № АС/01887142, за якими ліміт по майну становив 50 000 грн., а франшиза - 0 грн.

Отже, сума страхового відшкодування, яка має бути сплачена відповідачем на користь позивача складає 50 000 грн.

Позивач надіслав відповідачу заяву від 25.09.2014 № 1655, в якій просив сплатити страхове відшкодування в порядку регресу.

Вказана заява була отримана відповідачем 08.10.2014, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

ПАТ «УТСК» відповідь на заяву ТДВ «Експрес Страхування» не надіслало; страхове відшкодування не перерахувало.

Пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до частини першої статті 33 ГПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень.

Згідно з статтею 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до пункту 2.3 Постанови № 18 якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК України), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи; крім того, неподання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, тягне за собою правові наслідки у вигляді залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК України.

Відповідач не подав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача та підтверджували заперечення проти задоволення позовних вимог.

За таких обставин, позов визнається судом доведеним, обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню.

За приписами статті 49 ГПК України судові витрати зі справи слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 43, 49, 75, 82 - 85 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, 77; ідентифікаційний код: 22945712) з будь-якого рахунку, виявленого під час виконання даного рішення суду, на користь товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» (01004, м. Київ, вул. Червоноармійська, 15/2; ідентифікаційний код: 36086124): 50 000 (п'ятдесят тисяч) грн. страхового відшкодування в порядку регресу та 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Відповідно до частини п'ятої статті 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня підписання повного рішення шляхом подачі апеляційної скарги до місцевого господарського суду.

Відповідно до статті 87 ГПК України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Повне рішення складено 17.08.2015.

Суддя І.Д. Курдельчук