ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18.08.2015 Справа № 905/394/15

Суддя господарського суду Донецької області Гринько С.Ю. при секретарі судового засідання Табачнікові В.Г., розглянувши матеріали

за позовом - Прокурора міста Маріуполя в інтересах Маріупольської міської державної лікарні

ветеринарної медицини м.Маріуполь

до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Талаковські ковбаси» м.Маріуполь

про стягнення 11 287,07 грн.

після зменшення суми позову 2718,39грн.

за участю прокурора відділу Харківської обласної прокуратури - ОСОБА_1.

СУТЬ СПОРУ:

Позовна заява заявлена прокурором міста Маріуполь в інтересах Маріупольської міської державної лікарні ветеринарної медицини про стягнення заборгованості в сумі 9724,14грн. і пені за прострочку оплати в сумі 1562,93грн.

В обґрунтування вимог прокурор посилається на те, що особа, в інтересах якої прокурор звернувся до господарського суду є державною установою. Підставою позову є невиконання відповідачем договору на надання ветеринарних послуг, до яких відносяться, зокрема, здійснення контролю за дотриманням санітарних(гігієнічних) вимог та технологічних режимів та здійснення вибіркового лабораторного контролю тварин, продуктів тваринного походження, репродуктивних і патологічних матеріалів, біологічних продуктів, ветпрепаратів тощо.

Відповідач і представник позивача не явилися на виклик суду, не здійснили дії, покладені судом ухвалами.

14.08.2015року від прокуратури м.Маріуполя надійшла заява в порядку ст.ст.20,80 ГПК України про припинення провадження у справі в частині стягнення боргу в сумі 8268.86грн. у зв»язку з відсутністю предмету спору, підтверджуючи ці обставини платіжним дорученням № 197 від 197 від 29.06.2015р., за яким сплачено борг в цій сумі.

Господарський суд з огляду на надані з позовною заявою документи, вважає їх достатніми для вирішення спору по суті.

Після оцінки всіх наданих документів, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Предметом даного позову є стягнення з відповідача заборгованості і пені. Підставою позову є виконання грошового зобов»язання у відповідності з договором № 31/14 від 02.01.2014року.

Як встановлено господарським судом 02.01.2014року сторонами укладений договір, який передбачає всі істотні умови для даного виду договорів, а саме: позивач зобов»язався провести ветеринарними спеціалістами ветеринарно-санітарну експертизу необробних харчових продуктів та готової продукції на умовах оплати відповідачем цих послуг в термін, визначений п.4.1 договору на підставі складеного акту виконаний робіт шляхом перерахування суми зазначеної в рахунку виконавця до 10 числа місяця чергового за розрахунковим. ОСОБА_2 виконання досліджень замовник зобов»язався здійснити оплату відповідно розрахункам впродовж трьох днів після отримання рахунку.

ОСОБА_2 умовами статті 193 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов»язання належним чином відповідно до закону і укладеного договору.

ОСОБА_2 приймання-здавання робіт від 25.07.2014року повноважні представники сторін договору підтвердили, що позивачем була проведена експертиза на загальну суму 2432,36грн. (разом з ПДВ). Відповідачу виставлений рахунок № 1664 від 25.07.2014р. виставлений на суму 2432,36грн. (з ПДВ).

Відповідно до ОСОБА_2 приймання-здавання робіт від 26.08.2014року повноважні представники сторін договору визначились, що позивачем була проведена експертиза на загальну суму 2332,40грн. (разом з ПДВ). Однак рахунок №1861 від 26.08.2014р. виставлений на суму 2432,36грн. (з ПДВ).

ОСОБА_2 приймання-здавання робіт від 26.09.2014року повноважні представники сторін договору визначились, що позивачем була проведена експертиза на загальну суму 2432,36грн. (разом з ПДВ). Відповідачу виставлений рахунок № 2063 від 29.09.2014р. виставлений на суму 2432,36грн. (з ПДВ).

ОСОБА_2 приймання-здавання робіт від 31.10.2014року повноважні представники сторін підтвердили, що позивачем була проведена експертиза на загальну суму 2432,36грн. (разом з ПДВ). Відповідачу виставлений рахунок № 2243 від 31.10.2014р. виставлений на суму 2432,36грн. (з ПДВ).

ОСОБА_2 загальними правилами ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов»язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 4.1 договору сторони визначились з порядком і строком виконання грошового зобов»язання.

Відповідач не надав суду докази виконання грошового зобов»язання в повному обсязі. На час звернення з позом у відповідача заборгованість склала 9724,14грн., але в процесі розгляду справи відповідач перерахував частину боргу в сумі 8268.86грн., що підтверджується платіжним дорученням № 197 від 197 від 29.06.2015р.

Приймаючи до уваги, що в частині стягнення 8268.86грн. заборгованості, яка сплачена боржником після порушення справи, господарський суд припиняє провадження справи в частині відсутності спору за п.1.1 ст. 80 ГПК України, в решті вимог позов ну вимогу щодо стягнення невиплаченого боргу в сумі 1155,46грн. задовольняє, оскільки грошове зобов»язання відповідачем не виконано.

Несвоєчасне виконання грошового зобов»язання стало для позивача підставою для стягнення пені в сумі 1562,93грн. за період з 31.07.2014 року по 03.04.2015р. відповідно до п.4.4.договору. Вирішуючи цю вимогу, господарський суд прийняв до уваги, що прострочка виконання грошового зобов»язання має місце, оскільки до вирішення спору борг залишився несплаченим.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов»язковим для виконання сторонами. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов»язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Вирішуючи питання щодо стягнення пені, суд враховує, що згідно главі 49 Цивільного кодексу України пеня являється способом забезпечення виконання зобов»язань. Це значить, що зобов»язання сплатити пеню, а також її розмір може встановлюватись виключно договором, укладеним в письмовій формі. Сторони передбачили пунктом 4.4 договору, що за несплату платежів в установлений строк на прострочення.

Приймаючи до уваги, що сторонами договором передбачені: а) строк виконання грошового зобов»язання; б) вид відповідальності за прострочення грошового зобов»язання; в) розмір пені, а також доведено факт прострочки виконання боржником грошового зобов»язання, господарський суд задовольняє вимоги позивача в частині стягнення пені в повному обсязі, заявленому позивачем до стягнення.

Господарський суд не приймає до уваги заяву відповідача про зменшення розміру неустойки на 75%, оскільки заява не обґрунтована документами про необхідність зменшення передбаченої сторонами неустойки за невиконання чи неналежне виконання зобов»язань.

Оскільки з вини відповідача виник цей спір, на нього покладаються судові витрати.

На підставі ст.49,82,84, п.1-1ст.80 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов прокурора міста Маріуполя в інтересах Маріупольської міської державної лікарні ветеринарної медицини м.Маріуполь про стягнення 2718,39грн. з Товариства з обмеженою відповідальністю «Талаковські ковбаси» м.Маріуполь.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Талаковські ковбаси», , м.Маріуполь 87594, вул. Річна,2«а» на користь Маріупольської міської державної лікарні ветеринарної медицини, , м.Маріуполь 87534, вул.Гризодубової, 3 заборгованість в сумі 1155,46грн., пеню в сумі 1562,93грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Талаковські ковбаси», , м.Маріуполь 87594, вул. Річна,2«а» на користь державного бюджету в розмірі 1827,00грн.

Припинити провадження у справі в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Талаковські ковбаси», , м.Маріуполь на користь Маріупольської міської державної лікарні ветеринарної медицини м.Маріуполь заборгованості в сумі 8268,86грн. за відсутністю спору.

Суддя С.Ю. Гринько