ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" серпня 2015 р.Справа № 916/4909/14
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Петрова М.С.,

суддів: Разюк Г.П., Колоколова С.І.

при секретарі судового засідання: Полінецькій В.С

за участю представників сторін:

від прокуратури: ОСОБА_1 посвідчення № 028200 від 15.08.14

від Міністерства інфраструктури України: не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином

від Державного підприємства "Одеський морський торговельний порт": не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином

від Дочірнього підприємства "ЧАБАНКА": ОСОБА_2 довіреність № б/н від 06.01.15

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Першого заступника прокурора Одеської області

на рішення господарського суду Одеської області від 15.07.2015р.

по справі № 916/4909/14

за позовом Чорноморського прокурора з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері Одеської області в інтересах держави в особі Міністерства інфраструктури України в особі Державного підприємства "Одеський морський торговельний порт"

до Дочірнього підприємства "ЧАБАНКА"

про розірвання договору та стягнення 683 452,79 грн.

В С Т А Н О В И В :

08.12.2014р. за вх. № 5054/14 Чорноморський прокурор з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері Одеської області в інтересах держави в особі Міністерства інфраструктури України в особі Державного підприємства "Одеський морський торговельний порт" звернувся до господарського суду Одеської області із позовною заявою до Дочірнього підприємства "ЧАБАНКА" Товариства з обмеженою відповідальністю "Елва СПА" з врахуванням уточнень (збільшення) Порту, відповідно до якої просить суд розірвати Договір управління майном №КД-8471 від 23.01.2006р., який укладено між ДП "Одеський морський торговельний порт" та ДП "ЧАБАНКА" ТОВ "Елва СПА" та стягнути з відповідача 1 198 956,11 грн., з яких 1 027 587,60 грн. основний борг, 142 883,45 грн. пеня, 27322,88 грн. 3% річних.

Ухвалою суду від 10.12.2014р. (суддя Літвінов С.В.) порушено провадження у справі та присвоєно № 916/4919/14.

Після ліквідації у структурі та штатному розписі прокуратури Одеської області Чорноморської прокуратури з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері (наказ Генерального прокурора України від 0-5.12.14 р. №152 ш) у справу вступила Прокуратура Одеської області.

Згідно розпорядження керівника апарату суду від 23.02.2015р., приймаючи до уваги перебування судді Літвінова С.В. на лікарняному, проведено повторний автоматичний розподіл даної справи та відповідно до Довідки про автоматичний розподіл справ між суддями (повторний розподіл) дану справу призначено до розгляду судді Власовій С.Г.

Ухвалою суду від 23.02.2015р. справу №916/4909/14 прийнято до провадження суддею Власовою С.Г. та справу призначено до розгляду 10.03.2015р.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 09.04.15 р. строк вирішення спору по даній справі продовжено на 15 днів у звязку з задоволенням відповідного клопотання представника відповідача.

Враховуючи складність справи №916/4919/14, суд 1 інстанції, ухвалою від 05.05.2015р. призначив дану справу до розгляду колегією суддів.

На підставі розпорядження керівника апарату суду від 05.05.2015р. №474 призначено автоматичний розподіл справи №916/4909/14 для визначення складу колегії та відповідно до Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Власова С.Г., судді Рога Н.В., Гут С.Ф.

Відповідно до ухвали господарського суду Одеської області від 06.05.2015р. дану справу прийнято до колегіального розгляду у складі колегії суддів у складі: головуючий суддя Власова С.Г., судді Рога Н.В., Гут С.Ф.

20.02.15 р., 06.04.15 р., 02.06.2015р. Відповідач звертався до господарського суду Одеської області з заявами про розстрочку виконання рішення суду, останньою заявою просив розстрочити виконання судового рішення щодо стягнення грошових коштів до 30.09.2015р.

Строк вирішення спору по даній справі продовжено на 15 днів у звязку з задоволенням відповідного клопотання, про що винесено відповідну ухвалу суду.

03.07.2015р. за вх. № 16904/15 господарський суд Одеської області одержав письмові пояснення Прокуратури, відповідно до яких Прокурор підтримує уточнення позовних вимог порту, а також Прокуратура підтримує заявлену Чорноморським прокурором з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері Одеської області вимогу про розірвання договору управління майном №КД-8471 від 23.01.2006р.

Ухвалою суду 1 інстанції від 15.07.2005р. виправлено описки, які допущені у вступних частинах ухвал господарського суду Одеської області від 10.12.2014р., 14.01.2015р., 04.02.2015р., 18.02.2015р., 23.02.2015р., 12.03.2015р., 09.04.2015р., 05.05.2015р., 06.05.2015р., 04.06.2015р., та від 06.07.2015р. шляхом зазначення назви відповідача Дочірнє підприємство „Чабанка.

Рішенням господарського суду Одеської області від 15.07.2015р. (головуючий суддя Власова С.Г., судді Рога Н.В., Гут С.Ф.) позов Прокурора задоволено частково, з ДП „Чабанка на користь ДП „Одеський морський торговельний порт стягнуто основний борг в сумі 1 027 587 грн. 60 коп., пеню у розмірі 142883 грн. 45 коп., 3% річних в сумі 27 322 грн. 88 коп. та судовий збір в сумі 23 979 грн. 12 коп. В решті позову відмовлено.

Задовольняючи позовні вимоги Прокурора щодо стягнення з відповідача 1 027 587,60 грн. основного боргу суд 1 інстанції виходив з того, що Прокурором доведено факт передачі ДП «ОМТП» в управління ДП «Чабанка» майна, обумовленого договором управління майном №КД-8471 від 23.01.2006р., та несплати останнім боргу у сумі 1 027 587 грн. 60 коп. за управління майном. З огляду на прострочення відповідачем оплати вказаного боргу, судом 1 інстанції з відповідача стягнуто також пеню у сумі 142883 грн. 45 коп., 3% річних в сумі 27 322 грн. 88 коп.

У задоволенні позовних вимог Прокурора про розірвання договору управління майном №КД-8471 від 23.01.2006р. судом 1 інстанції відмовлено з врахуванням думок Міністерства інфраструктури та ДП «ОМТП», та посиланням на те, що саме внаслідок розірвання Договору управління держава значною мірою позбавиться того, на що вона розраховувала при укладенні договору, а також держава зазнає значних витрат у звязку з достроковим розірванням спірного договору, які не передбачені фінансовим планом державного підприємства на 2015 рік. З огляду на зазначене, суд 1 інстанції визнав необґрунтованими та відповідно із ст.33 ГПК України не доведеними доводи Прокурора щодо розірвання договору управління майном №КД-8471 від 23.01.2006р.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог Прокурора щодо розірвання договору, суд 1 інстанції звернув увагу Прокурора на те, що Прокурор в обґрунтування цих вимог помилково застосував аналогію закону щодо спірних правовідносин, посилаючись на Закон України "Про оренду державного та комунального майна», оскільки спірні правовідносини врегульовані розділом 70 ЦК України, а аналогія закону застосовується відповідно із ст.8 ЦК України тільки у випадку, якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором.

Заявлені відповідачем клопотання про розстрочку виконання судового рішення щодо стягнення грошових коштів судом 1 інстанції залишені без задоволення, оскільки останній всупереч вимогам ст.33 ГПК України не довів належними доказами обставини, передбачені ст.121 ГПК України, тобто обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду Одеської області від 15.07.15 р., Перший заступник прокурора Одеської області (далі по тексту Прокурор) через господарський суд Одеської області звернувся до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане рішення місцевого господарського суду, оскільки воно прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги Прокурор посилається на те, що суд 1 інстанції, відмовляючи у задоволенні позову про розірвання договору, в порушення ст.84 ГПК України не навів доводів та доказів, на підставі яких дійшов висновку про відмову у розірванні договору, а лише послався на доводи позивачів щодо цих позовних вимог.

В той же час наявні матеріали справи свідчать про істотне порушення відповідачем умов договору управління, а саме несвоєчасне виконання своїх грошових зобовязань перед ДП «ОМТП», що є підставою для розірвання зазначеного договору.

Представники Міністерства інфраструктури України та Державного підприємства "Одеський морський торговельний порт" відзиви на апеляційну скаргу не надали, в судове засідання не зявилися, направили до апеляційного суду письмові клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги у звязку із тим, що представник Державного підприємства "Одеський морський торговельний порт" по даній справі знаходиться у відпустці, а представник Міністерства інфраструктури України 27.08.15 р. приймає участь у судових засіданнях у м. Києві.

Вказані клопотання судовою колегією залишені без задоволення з огляду на те, що обставини, зазначені у цих клопотаннях, не підтверджені відповідними доказами, а відповідно не доведено поважність причин неявки представників в судове засідання.

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення прокурора та представника відповідача, перевіривши правильність юридичної оцінки судом першої інстанції встановлених фактичних обставин справи і застосування норм матеріального та процесуального права, судова колегія приходить до наступного.

Відповідно до приписів ст.101 ГПК України апеляційна інстанція не звязана доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі, а згідно до приписів ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна належними і допустимим доказами довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог чи заперечень.

23.01.2006р. між ДП „ОМТП (надалі Установник управління) та ДП „Чабанка ТОВ „Елва СПА (надалі ОСОБА_3) укладено Договір управління майном №КД-8471, відповідно до умов якого Установник управління передає ОСОБА_3 майно комплексу ВВК „Чабанка (надалі ОСОБА_3), яке розташоване за адресою: Одеська обл., Комінтернівський р-н, смт. Чорноморське, вул. Гвардійська, 50, в управління, а ОСОБА_3 за плату здійснює від свого імені управління ОСОБА_4 на користь Установника управління (п. 1.1. Договору).

ОСОБА_4 передається ОСОБА_3 для надання комплексу послуг з відпочинку, лікувально-діагностичного і реабілітаційного оздоровлення та інших супутніх послуг, які передбачені чинним законодавством України ( п. 1.2. Договору).

Згідно з п.1. Договору про внесення змін та доповнень від 04.04.2008р. пункт 1.2. Договору управління майном доповнено: „ОСОБА_3 передається з балансу Установника управління на баланс ОСОБА_3 за остаточною його вартістю на підставі акту приймання-передачі майна.

Вигодонабувачем за даною угодою є Установник управління (п. 1.3. Договору).

Склад майна, яке передається в управління, згідно із цією Угодою і його балансова вартість, визначені у Додатку №1 до цього Договору (п.1.4. Договору).

ОСОБА_5 в управління не спричиняє за собою перехід права власності на це ОСОБА_5 до ОСОБА_3. ОСОБА_4 зберігає державну форму власності (п.1.5. Договору).

Метою управління ОСОБА_4 є отримання максимальної вигоди Установником управління від використовування ОСОБА_3, яке передається в управління, а також досягнення позитивного фінансового результату. Під вигодою Установника управління розуміється різниця між доходами, одержаними ОСОБА_3, від управління ОСОБА_4 і витратами ОСОБА_3, повязаними з цим ОСОБА_4, відображеними у звіті ОСОБА_3 згідно з п. 2.1.6., з урахуванням норм чинного законодавства України по веденню бухгалтерського і податкового обліку, але не менш ніж 150 тис. грн. за рік. При цьому витрати на проведення поточного та капітального ремонту переданого в управління майном та суми компенсованого земельного податку виключаються Сторонами зі складу витрат при визначенні вигоди Установника управління за цим договором (п. 1.6. Договору зі змінами відповідно до п. 2. Договору про внесення змін та доповнень від 04.04.2008р.).

ОСОБА_3 надає Установнику управління звіт про свою діяльність по управлінню ОСОБА_4, за формою та в порядку і в терміни, вказані в Додатку №2 до цього Договору, який є його невід'ємною частиною. Звіт надається Установнику управління у письмовій формі, і повинен містити інформацію про вчинені ОСОБА_3 юридичні дії з ОСОБА_4, суми одержаних доходів за звітний період від використовування ОСОБА_3, суми витрат ОСОБА_3, пов'язані з виконанням зобов'язань за даною угодою. До звіту ОСОБА_3 зобов'язаний, на вимогу головного бухгалтера Установника управління, представити фінансові документи, що розкривають інформацію окремої статі, вказаної в звіті (п. 2.1.6. Договору).

ОСОБА_3 відокремлює в бухгалтерському обліку передане йому в управління ОСОБА_3, від іншого свого майна. ОСОБА_4, передане в управління, повинне враховуватися окремо у ОСОБА_3 в за балансовому обліку (п. 2.1.7. Договору) та здійснює в межах, передбачених чинним законодавством і цим Договором,правомочність власника відносно ОСОБА_3, переданого в управління (п. 2.1.11. Договору).

ОСОБА_3 своєчасно, в порядку і на умовах визначених цим договором, перераховує суми вигоди Установника управління, одержані в результаті управління ОСОБА_4 (п. 2.1.13. Договору).

У підрозділі 2.2. Договору сторони договору погодили Права та обовязки Установника управління.

Установник управління протягом 5 днів з моменту вступу в дію цього Договору передає ОСОБА_3. ОСОБА_5 здійснюється по акту прийому-передачі.. (п. 2.2.2. Договору).

Установник управління, після надання ОСОБА_3 звіту про результати своєї діяльності, оплачує останньому винагороду у розмірі 2000 гривень в місяць. Розмір винагороди ОСОБА_3 включає ПДВ (п. 3.1. Договору).

Сторони домовилися, що Установником управління буде досягнута максимальна вигода від переданого в управління ОСОБА_3, якщо:

- до 01.01.2007 р. вигода Установника управління повністю покриває суму податку а землю, розрахованого за календарний рік;

- до 01.01.2008 р. вигода Установника управління повністю покриває суму податку на землю, розрахованого за календарний рік і 100% суми нарахованої бухгалтерської амортизації за той же період;

- з 01.01.2008р. ОСОБА_3 забезпечує позитивний фінансовий результат від експлуатації ОСОБА_3 (п. 3.2. Договору).

З 01.01.2008р. ОСОБА_3 забезпечує компенсацію витрат Установника управління по сплаті податку на землю на підставі річного розрахунку шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Установника управління щомісячно не пізніше 10 банківських днів з дати отримання рахунку (п. 3.3. Договору із змінами відповідно до Договору про внесення змін та доповнень від 04.04.2008р.).

У процесі виконання цього договору, узгодженню із Установником управління підлягають витрати, які здійснюються ОСОБА_3 з окремого рахунку, відкритого в рамках діяльності по управлінню ОСОБА_4:

- суми добродійної допомоги, спонсорські пожертвування і т.п. на користь неприбуткових організацій;

- витрати по страхуванню, окрім обовязкового страхування, передбаченого чинним законодавством або цим договором;

- витрати за договорами на консультаційні і маркетингові послуги (п. 3.4. Договору).

Винагорода ОСОБА_3 виплачується у наступному порядку:

- впродовж 10 днів після закінчення звітного періоду, Сторони визначають вигоду Установника управління з урахуванням особливостей передбачених цим Договором. Вигода, що належить Установнику управління протягом 10 банківських днів з моменту підписання акту перераховується ОСОБА_3 на розрахунковий рахунок Установника управління за винятком винагороди. Винагорода ОСОБА_3 відраховується ним безпосередньо з доходів від використання ОСОБА_3 (п. 3.5. Договору).

Відповідальність сторін передбачена у розділі 4 Договору.

За прострочення грошових зобовязань, винна Сторона, яка допустила таку прострочку, зобов'язана сплатити пеню з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ в період, за який сплачується пеня від простроченої суми (п. 4.3. Договору).

Сплата пені і відшкодування збитків не звільняє сторони від виконання прийнятих на себе зобовязань, згідно умовам, передбаченим цим Договором (п. 4.4. Договору).

Цей Договір вважається укладеним з моменту передачі майна Управителеві і діє до 01 грудня 2016р. Права, обов'язки та відповідальність ОСОБА_3 по управлінню ОСОБА_4 Установника управління виникають з моменту підписання акту прийому-передачі ОСОБА_3 (п. 7.1. , 7.2.Договору).

Склад майна, яке включено до управління передбачено у Додатку №4 від 15.08.2007р., у Додатку №5 від 11.02.2008р., у додатку № 7 від 27.03.2008р., у Додатку №8 від 16.09.2009р. до Договору.

До Договору управління майном №КД-8471 було внесено ряд змін відповідно до Договорів про внесення змін до нього.

На виконання умов договору ДП „ОМТП передало відповідачу ОСОБА_4, що підтверджується актами приймання-передачі від 15.08.2007р., від 11.02.2008р., від 27.03.2008р., від 17.05.2010р.

У відповідності до п. 3.3. Договору управління майном, 31.01.2014р. відповідачу виставлено рахунок №890008 на суму 179702,50 грн. з ПДВ (на підставі акту здачі-приймання робіт (надання послуг) №890008).

У звязку з тим, що сума за вищевказаним рахунком не була сплачена, Порт звернувся до Відповідача з листом від 03.03.2014р. вих. №47/6-32, згідно з яким просить сплатити суму за рахунком № 89008 від 31.01.2014р. протягом семи днів з моменту одержання даного листа. Однак, як зауважує Порт, на сьогодні заборгованість за даним рахунком не погашена з боку Відповідача.

15.04.2014р. Порт звернувся до ДП „Чабанка ТОВ „Елва СПА з претензією за №20/1-520 про стягнення заборгованості у розмірі 180805,33 грн. в т.ч. пені, 3% річних.

Відповідач стверджує, що ним було погашено заборгованість за рахунком № 890008 від 31.01.2014р. відповідно до платіжного доручення №1978 від 27.05.2014р., призначення платежу: сплата заборгованості згідно претензії ДП „ОМТП №20/1-520 від 15.04.13р. без ПДВ.

В матеріалах справи наявний лист, що підписаний директором ДП „Чабанка, від 16.09.2014р. вих. №227-14, який адресовано ДП „ОМТП, згідно з яким Відповідач просить вважати вірним призначення платежу за платіжним дорученням №1978 наступне: сплата заборгованості згідно рах. №898829 від 31.07.2013р. з ПДВ.

Водночас, листом Відповідача від 17.09.2014р. вих. №228-14, який адресовано керуючому в м. Одеса ПАТ „Марфін Банк, повідомлено останнього про те, що необхідно вважати вірним зазначення платежу за платіжним дорученням №1978 наступне: сплата заборгованості згідно рішення суду по справі №916/3580/13 від 24.02.2014р. з ПДВ.

У звязку з невідповідністю призначення платежу на суму 180805,33 грн. (платіжне доручення №2287 від 22.10.2014р.) Порт здійснив повернення даної суми на рахунок Відповідача, що підтверджується банківською випискою №БВ00004074 за 22.10.2014р. (т.2, а/с 75).

Порт зауважує, що Відповідачем було частково погашено заборгованість за рахунком № 890008 від 31.01.2014р. в сумі 9 400,90 грн., а заборгованість у розмірі 170301,60 залишилась не оплаченою.

У відповідності до п. 3.3. Договору управління майном, 04.07.2014р. Позивач виставив Відповідачу рахунок №890258 на суму 428643,00 грн., який на сьогодні також не оплачений відповідачем.

27.11.2014р. Порт звернувся до ДП „Чабанка ТОВ „Елва СПА з претензією за №20/1-1639 про стягнення заборгованості у розмірі 432917,68 грн. в т.ч. пені, 3% річних.

У відповідь на Претензію Відповідач просив Порт надати йому розстрочку по сплаті рахунку № 890258 від 04.07.2014р. згідно з листом від 11.12.2014р. вих. №303-14.

Проте Порт повідомив відповідача про неможливість надання розстрочки листом від 26.12.2014р. №20/1-1781.

Також Відповідачу, у відповідності до п. 3.3. Договору управління майном, виставлено рахунок № 890515 від 13.01.2015р. на суму 428643,00 грн. з ПДВ (на підставі акту здачі прийняття робіт (надання послуг) № 890515 від 31.12.2014р.).

Листом від 06.02.2015р. вих. № 28/14-45 Порт повідомив Відповідача про необхідність оплати заборгованості за рахунком №890515 у семиденний строк з моменту одержання листа.

Проте, на сьогодні рахунок № 890515 від 13.01.2015р. на суму 428643,00 грн. з ПДВ не оплачений Відповідачем.

Таким чином, загальна сума основного боргу за вищезазначеними рахунками позивача склала 1 027 587, 6 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 1029 Цивільного кодексу України за договором управління майном одна сторона (установник управління) передає другій стороні (управителеві) на певний строк майно в управління, а друга сторона зобов'язується за плату здійснювати від свого імені управління цим майном в інтересах установника управління або вказаної ним особи (вигодонабувача).

Враховуючи вищенаведене, судова колегія вважає, що суд 1 інстанції правомірно стягнув з відповідача основний борг у сумі 1 027 587, 6 грн., який в ході розгляду спору також визнаний відповідачем.

Крім того, Порт нарахував Відповідачу пеню у розмірі 142883,45 грн. та 3 % річних в сумі 27 322,88 грн. за прострочення оплати основного боргу.

Відповідно до частини 1 ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями в цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання зобовязання. Водночас вимогами п.3 ч.1 ст.611 ЦК України також передбачено, що одним із наслідків порушення зобовязання є сплата неустойки.

В силу вимог ч.2 ст.551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюються договором або актом цивільного законодавства.

Вимогами п.3 ч.1 ст.611 ЦК України також передбачено, що одним із наслідків порушення зобовязання є сплата неустойки, зокрема, пені, а в силу вимог ч.1 ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Відповідно до ч.2 ст.551 ЦК України, якщо предметом неустойки (пені) є грошова сума, її розмір встановлюються договором або актом цивільного законодавства.

У п. 4.3 Договору управління встановлено, що за прострочення грошових зобовязань, винна Сторона, яка допустила таку прострочку, зобов'язана сплатити пеню з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ в період, за який сплачується пеня від простроченої суми.

Розрахунок суми пені, який здійснений Портом, перевірений господарським судом 1 інстанції та правомірно встановлено відповідність цього розрахунку обставинам справи.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При цьому в силу вимог ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Розрахунок 3% річних, який здійснений Портом, також перевірений господарським судом 1 інстанції та встановлено відповідність цього розрахунку обставинам справи.

При цьому Відповідач проти заборгованості та розрахунку заборгованості Порту не заперечував.

Враховуючи викладене вище, господарський суд 1 інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог Прокурора щодо стягнення з ДП „Чабанка 142 883,45 грн. пені, 27322,88 грн. 3% річних.

Щодо позовних вимог Прокурора про розірвання договору управління майном №КД-8471 від 23.01.2006р., судова колегія вважає, що суд 1 інстанції правомірно відмовив у їх задоволенні з огляду на наступне.

Статтею 651 Цивільного кодексу України передбачено, що договір може бути розірваний за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору іншою стороною. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно із п.7.3 Договору він може бути достроково припинений до закінчення терміну, вказаного в п. 7.1. цього Договору при виникненні наступних обставин:

- у разі ліквідації ОСОБА_3 або визнання його неспроможним (банкротом) відповідно до чинного законодавства;

- у разі здійснення ОСОБА_3 дій, направлених на шкоду інтересам Установника управління;

- відмова ОСОБА_3 або Установника управління від здійснення управління майном у зв'язку з неможливістю ОСОБА_3 здійснювати управління ОСОБА_4;

- за згодою Сторін;

- по інших підставах, якщо такі будуть передбачені Законом, цим Договором або додатковими угодами до нього (п. 7.3. Договору).

Згідно із п.7.4 Договору Установник управління, може в односторонньому порядку відмовитися від цього Договору, до закінчення терміну його дії у випадку, відсутності вигоди від діяльності ОСОБА_3 в процесі виконання цього договору, з урахуванням особливостей передбачених п.3.2.

Пунктом 7.7 Договору передбачено, що при припиненні Договору у зв'язку із закінченням терміну його дії, або у разі його дострокового розірвання за ініціативою Установника управління, останній, по узгодженню з ОСОБА_3, викупає у нього майно і устаткування, яке було придбане з відома Установника управління за рахунок власних коштів ОСОБА_3 для цілей виконання цього Договору, за вартістю визначеної експертним шляхом. Експерт призначається спільно двома сторонами. У разі дострокового розірвання договору за ініціативою ОСОБА_3 питання про викуп майна і устаткування, придбаного за узгодженням із Установником управління за рахунок власних засобів ОСОБА_3 для цілей передбачених цим договором, вирішується Установником управління залежно від реальної необхідності в цьому майні. У разі дострокового розірвання Договору за ініціативою будь-якої сторони Установник управління компенсує ОСОБА_3 підтверджені документально та погоджені Сторонами витрати на управління (п. 7.7. Договору з доповненнями відповідно до Договору про внесення змін та доповнень від 22.06.2011р.).

Як вбачається з наявних матеріалів справи Міністерство інфраструктури України та ДП «ОМТП» заперечували проти розірвання Договору управління, посилаючись на те, що у випадку дострокового розірвання договору Порт понесе значних збитків, які повязані із утриманням майна, переданого в управління, сплатою комунальних платежів, так як процес укладання нового договору є досить складної і тривалою процедурою.

Згідно із п.п. 2.1.3 ОСОБА_3 (відповідач) самостійно і за рахунок коштів, отриманих в результаті управління майном забезпечує:

- збереження майна;

- здійснення поточного ремонту;

- здійснення належної експлуатації інженерних мереж і електроустаткування;

- оплату платежів, повязаних з управлінням майном; оплату податків, передбачених чинним законодавством України.

Таким чином, при достроковому розірванні Договору управління всі

вищезазначені витрати покладаються на ДП «ОМТП».

Згідно із довідкою соціального відділу ДП «ОМТП» від 29.04.15 р. №28/14-161, в якій наведені та розраховані конкретні суми на утримання майна, що знаходиться в управлінні ДП «Чабанка», при працюючому комплексі, витрати на споживання природного газу, електроенергії, води, амортизацію основних фондів тільки за один місяць складають приблизно 933400 грн. Ті ж самі витрати при непрацюючому оздоровчому комплексі складають приблизно 502400 грн. в місяць.

При цьому із змісту вищенаведеної довідки вбачається, що витрати Порту, повязані із достроковим розірванням Договору, не включені витрати по заробітній платі, діючих договорів на поставку продуктів харчування. До того ж витрати, повязанні із достроковим розірванням Договору і повернення майна фінансовим планом Порту не передбачені на 2015 р. Незаплановані витрати можуть привести до негативних наслідків і невиконанню фінансового плану Порту.

В той же час, згідно листа №35 від 22.04.15 р. (т.2 а.с.91) ТОВ «Август 2В» звернулося до ДП «ОМТП» із пропозицією щодо укладання договору переуступки прав управління оздоровчою базою «Чабанка» з ДП «Чабанка» на ТОВ «Август «В». При цьому ТОВ «Август «В» гарантувало погашення боргу ДП «Чабанка» перед ДП «ОМТП» у сумі 1036176,14 грн.

Відповідно із листом ДП «Чабанка (т.2.а.с.92), останнє звернулося до ДП «ОМТП» з аналогічною пропозицією.

При розгляді спору ДП «ОМТП» зазначало на можливість укладання нового договору, однак процедура укладання договорів управління державним майном досить складна і тривала.

Згідно із Порядком укладання державними підприємствами, установами, організаціями, а також господарськими товариствами, у статутному капіталі яких часка держави перевищує 50 відсотків, договорів про спільну діяльність, договорів комісії, доручення та управління майном, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2012р. №296, субєкт господарювання, що виявив намір укласти договір, подає центральному органові виконавчої влади, до сфери управління якого він належить, іншому субєкту управління обєктами державної власності, зокрема Національній або галузевій академії наук (далі орган управління), звернення щодо погодження укладення договору. Орган управління готує протягом місяця з дня надходження від субєкта господарювання звернення щодо погодження укладення договору за погодженням з Мінекономрозвитку, Мінфіном, Фондом державного майна та Мінюстом відповідний проект рішення Кабінету Міністрів України. Зазначений проект повинен, зокрема, містити істотні умови договору, укладення якого пропонується погодити, щодо забезпечення підвищення ефективності використання державного майна, захисту майнових інтересів держави, унеможливлення відчуження державного майна, а також залежно від виду договору розмір часток учасників, строк дії договору, порядок розподілу прибутку, покриття витрат та внесення додаткових вкладів. Орган управління подає в установленому порядку на розгляд Кабінету Міністрів України узгоджений проект рішення щодо погодження укладення договору. У разі прийняття Кабінетом Міністрів України рішення про погодження укладення договору орган управління здійснює заходи щодо забезпечення його укладення субєктом господарювання відповідно до вимог законодавства.

Таким чином, процедура укладання нового договору управління ВВК «Чабанка» може зайняти приблизно 1 рік, протягом якого ДП «ОМТП» буде нести витрати по управлінню вказаним майном.

Саме з врахуванням вищезазначених обставин, ДП «ОМТП» і Міністерство інфраструктури України заперечували проти позовних вимог Прокурора щодо розірвання Договору управління, з метою уникнення значних збитків Порту.

Оцінюючи вищенаведені докази, а також враховуючи думку позивачів, судова колегія вважає, що суд 1 інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо залишення позовних вимог Прокурора про розірвання Договору управління без задоволення, оскільки задоволення цих вимог Прокурора може призвести не до захисту інтересів Держави в особі Порту, а до значних втрат Порту, які виникнуть у звязку із необхідністю утримання майна Портом за власний рахунок.

Враховуючи вищенаведене, судова колегія дійшла висновку про залишення апеляційної скарги Першого заступника прокурора Одеської області без задоволення, а рішення господарського суду Одеської області від 15.07.15 р. без змін.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101-105 ГПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Першого заступника прокурора Одеської області залишити без задоволення, рішення господарського суду Одеської області від 15.07.15 р. без змін.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено в касаційному порядку.

Повний текст постанови складено 28.08.2015р.

Головуючий суддя Петров М.С.

Суддя Разюк Г.П.

Суддя Колоколов С.І.