РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.08.2015Справа №910/20093/15

Суддя Плотницька Н.Б., розглянувши справу

за позовомПублічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дебер"
простягнення 145 834 550 грн 60 коп.
Представники:
від позивача: Некрасов Д.А. - представник за довіреністю
від відповідача: не з'явились
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

04.08.2015 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дебер" про стягнення заборгованості за договором на відкриття відновлювальної кредитної лінії № 29764-20/13-1 від 28.03.2013 у розмірі 145 834 550 грн 60 коп., у тому числі: 140 000 000 грн 00 коп. заборгованості по кредиту, 4 687 342 грн 48 коп. заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 456 797 грн 16 коп. пені за несвоєчасну сплату відсотків та 690 410 грн 96 коп. пені за несвоєчасне повернення кредиту.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дебер" в порушення норм чинного законодавства України та договором на відкриття відновлювальної кредитної лінії № 29764-20/13-1 від 28.03.2013, належним чином не виконало взяті на себе зобов'язання, у зв'язку з чим в останнього виникла заборгованість з повернення кредиту у розмірі 140 000 000 грн 00 коп. та заборгованість зі сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 4 687 342 грн 48 коп., крім того у зв'язку з неналежним виконання зобов'язань за договором позивачем нараховано пеню за прострочення повернення кредиту у розмірі 690 410 грн 96 коп. та пеню за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 456 797 грн 16 коп.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.08.2015 порушено провадження у справі № 910/20093/15 та справу призначено до розгляду на 25.08.2015.

Представник відповідача в судове засідання 25.08.2015 не з'явився, вимоги ухвали суду не виконав, клопотання про відкладення розгляду справи не подав, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштових відправлень № 016.

У судове засідання 25.08.2015 з'явився представник позивача, надав документи на виконання вимог ухвали суду та надав пояснення по суті справи, відповідно до яких в повному обсязі підтримав заявлені позовні вимоги.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувається з урахуванням положень статті 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

У судовому засіданні 25.08.2015 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані суду докази, суд

ВСТАНОВИВ:

28.03.2013 між Публічним акціонерним товариством "Банк "Київська Русь" (банк за договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дебер" (позичальник за договором) укладено кредитний договір на відкриття відновлювальної кредитної лінії № 29764-20/13-1, відповідно до умов якого банк відкриває позичальнику відновлювальну відкличну кредитну лінію та зобов'язується надати кредитні кошти у розмірі та на умовах, визначених даним довго ром, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, та інші платежі.

В подальшому між сторонами були укладені договори про внесення змін до кредитного договору на відкриття відновлювальної кредитної лінії № 29764-20/13-1 від 28.03.2013, а саме: від 18.04.2013, від 26.09.2013, від 09.12.2013, від 24.02.2014 та від 13.11.2014.

Відповідно до розділу 1 кредитного договору в урахуванням договорів про внесення змін, банк відкриває позичальнику відновлювальну відкличну кредитну лінію для ведення статутної діяльності в розмірі 177 000 000 грн 00 коп. зі строком повернення до 17.11.2015 та зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 8 % річних.

У відповідності до умов пункту 1.1.5. кредитного договору в редакції договору про внесення змін від 09.12.2013, процентна ставка за користування кредитом з 28.03.2013 по 31.12.2013 встановлюється в розмірі 24,8 % річних. Процентна ставка за користування кредитом з 01.01.2014 встановлюється в розмірі 8 % річних.

Згідно з пунктом 4.1. кредитного договору повернення кредиту позичальником здійснюється шляхом перерахування коштів із свого поточного рахунку на позичковий рахунок. Остаточне повернення кредиту (заборгованості за всіма отриманими відповідно до договору окремими частинами кредиту), нарахованих процентів та можливих штрафних санкцій позичальник зобов'язаний здійснити не пізніше кінцевого терміну повернення кредиту, визначеного пунктом 1.1.2 договору.

У відповідності до пункту 4.4 кредитного договору проценти за користування кредитом нараховуються банком з дня надання кредиту по дату кінцевого терміну повернення кредиту, зазначену в п. 1.1.2 договору. Проценти нараховуються на суму фактичної заборгованості за кредитом, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та 360 днів у році (метод факт/360).

Положеннями пункту 4.5. кредитного договору визначено, що сплата позичальником процентів здійснюється щомісячно в строк з 5-го числа місяця, наступного за місяцем нарахування процентів на рахунок № в ПАТ «Банк «Київська Русь», код банку (МФО) З І 9092, , виходячи із фактичної заборгованості за кредитом. Проценти, нараховані за останній (неоплачений) період користування кредитом, сплачуються позичальником одночасно з остаточним поверненням кредиту.

У випадку порушення позичальником встановлених цим пунктом договору строків сплати процентів, сума несплачених в строк процентів вважається простроченою та переноситься банком на рахунки для обліку прострочених нарахованих доходів не пізніше наступного робочого дня після встановленого строку сплати процентів.

Відповідно до пункту 9.2 кредитного договору банк має право зупинити подальше кредитування позичальника та/або вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів, винагород, штрафних санкцій та інших платежів, що передбачені договором, а також відшкодування збитків, завданих банку внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником та/або поручителями (заставодавцями, іпотекодавцями, гарантами) умов договору та/або договорів забезпечення, а позичальник зобов'язаний протягом 5 (п'яти) календарних днів з дати надіслання банком відповідної вимоги, або в інший строк, встановлений у відповідній вимозі банку, повернути суму заборгованості за кредитом, що залишилась, сплатити проценти, винагороди, інші платежі за договором та штрафні санкції, а також відшкодувати збитки, завдані банку, у разі порушення позичальником строків (термінів) сплати платежів, що встановлені договором.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Дослідивши зміст укладеного договору, суд дійшов до висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є кредитним договором.

Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

У відповідності до норм статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з частиною 2 статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів належних йому.

Як встановлено судом, позивачем на виконання умов договору було надано відповідачу кредит 177 000 000 грн 00 коп. на умовах, передбачених укладеним між сторонами кредитним договором (в національній валюті) для корпоративних клієнтів № 13946-20/11-1 від 08.04.2011, з урахування змін та доповнень, що підтверджується наявними в матеріалах справи меморіальними ордерами № 8269 від 29.03.2013, № 0882 від 18.04.2013 та № 9176 від 27.09.2013.

Судом встановлено, що позичальник в порушення умов договору та норм чинного законодавства належним чином не виконував взяті на себе зобов'язання зі своєчасної сплати відсотків за користування кредитом за період з 01.03.2015 по 30.06.2015, у зв'язку з чим 21.07.2015 банк направив на адресу позичальника повідомлення № 6640/23 від 21.07.2015 про відкликання кредиту. Проте позичальник в порушення умов договору не здійснив повернення суми заборгованості за кредитом, що залишилась та не сплатив проценти за користування кредитом у строк, визначений банком у повідомленні про відкликання кредиту, у зв'язку з чим у позивальника перед банком виникла заборгованість з повернення кредиту у розмірі 140 000 000 грн 00 коп. та заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом, нарахованих за період з 01.03.2015 по 26.06.2015, у розмірі 4 687 342 грн 48 коп., що також не було спростовано відповідачем, зокрема, відповідачем не надано суду доказів повернення кредиту у розмірі 140 000 000 грн 00 коп. та сплати процентів за користування кредитом, нарахованих за період з 01.03.2015 по 26.06.2015, у розмірі 4 687 342 грн 48 коп.

Відповідно до норм статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на вищенаведене та встановленням факту невиконання відповідачем обов'язку з повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості з повернення кредиту у розмірі 140 000 000 грн 00 коп. та заборгованість зі відсотків за користування кредитом, нарахованих за період з з 01.03.2015 по 26.06.2015, у розмірі 4 687 342 грн 48 коп., підлягають задоволенню у повному обсязі.

У зв'язку з неналежним виконання зобов'язань за кредитним договором (на відкриття відновлювальної кредитної лінії № 29764-20/13-1 від 28.03.2013, позивачем нараховано позичальнику пеню за прострочення повернення кредиту у розмірі 690 410 грн 96 коп. та пеню за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 456 797 грн 16 коп.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

Згідно з частинами 1 та 3 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до частини 2 статті 551 Цивільного кодексу України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Нормами статті 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» встановлено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно пунктом 8.1 кредитного договору у випадку порушення строків (термінів) повернення кредиту та/або сплати нарахованих процентів за користування ним та/або винагород банку позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період прострочення, від невчасно сплаченого платежу за кожен день прострочення. Пеня сплачується у національній валюті за офіційним курсом гривні до валюти кредиту, встановленим НБУ на дату сплати.

Дії відповідача є порушенням умов договору, що є підставою для застосування відповідальності (нарахування пені) відповідно до пункту 8.1 договору.

З огляду на вищенаведене та доведення факту несвоєчасності виконання грошового зобов'язання за кредитним договором на відкриття відновлювальної кредитної лінії № 29764-20/13-1 від 28.03.2013, вимоги позивача про стягнення з відповідача пені за прострочення повернення кредиту у розмірі 690 410 грн 96 коп. та пені за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 456 797 грн 16 коп. підлягають задоволенню у повному обсязі за розрахунком позивача.

Згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У відповідності до частини 3 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з пунктом 2 частиною 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється в розмірі 2 відсотків ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальної заробітної плати у місячному розмірі.

Згідно зі статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" від 28.12.2014, № 80-VIII, з 1 січня 2015 року мінімальна заробітна плата у місячному розмірі становить 1218 грн 00 коп.

Нормами пункту 22 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що від сплати судового збору звільняється уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 16 липня 2015 р. № 460 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 17.07.2015 № 138, "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Банк "Київська Русь" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку", згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь".

Враховуючи викладене та виходячи з розміру заявлених позовних вимог, витрати по сплаті судового збору до державного бюджету покладаються на відповідача у повному обсязі.

Керуючись ст. 44, ч. 1 ст. 49, ст., 75 ст. 82, ст. 82-1, ст. 84, ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дебер" (01004, м. Київ, вул. Басейна, буд. 23, прим. 3, ідентифікаційний код 37783881) на користь Публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" (04071, м. Київ, вул. Хорива, буд. 11-А, ідентифікаційний код 24214088) заборгованість по кредиту у розмірі 140 000 000 (сто сорок мільйонів) грн 00 коп., заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 4 687 342 (чотири мільйони шістсот вісімдесят сім тисяч триста сорок дві) грн 48 коп., пеню за несвоєчасну сплату відсотків у розмірі 456 797 (чотириста п'ятдесят шість тисяч сімсот дев'яносто сім) грн 16 коп. та пеню за несвоєчасне повернення кредиту у розмірі 690 410 (шістсот дев'яносто тисяч чотириста десять) грн 96 коп.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дебер" (01004, м. Київ, вул. Басейна, буд. 23, прим. 3, ідентифікаційний код 37783881) в дохід Державного бюджету України (р/р 3001, Одержувач: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, Банк одержувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, МФО 820019, ідентифікаційний код 37993783, код платежу: 22030001) судовий збір у розмірі 73 080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн 00 коп.

4. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Відповідно до частини 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання, протягом 10 днів з дня складання повного рішення, апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено: 26.08.2015

Суддя Н.Б. Плотницька