Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "25" серпня 2015 р. Справа № 906/909/15

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Вельмакіної Т.М.

за участю представників сторін:

від позивача: Вернер А.І. - довіреність №65/15 від 19.06.2015,

від відповідача: не з'явився,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП "Магістр" (м.Київ)

до Приватного акціонерного товариства "Спеціалізоване пусконалагоджувальне управління" (с.Довжик, Житомирський район, Житомирська область)

про стягнення 10586,79 грн.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 10586,79грн., з яких: 6382,00грн. основного боргу, 531,26грн. пені, 222,62грн. 3 % річних, 3450,91грн. інфляційних.

13.07.2015 від позивача, із супровідним листом №85/15 від 09.07.2015, надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог з додатками, відповідно до якої позивач зменшив розмір пені до 408,14грн., решту вимог залишив без змін.

Ухвалою від 10.08.2015 вказана заява прийнята судом до розгляду. Спір вирішується з урахуванням останньої.

Водночас суд враховує приписи п. 3.10 Постанови Пленуму Вищого господарського суду від 26.12.11р. №18, згідно яких, у разі прийняття судом зміни (в бік збільшення або зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір, - з обов'язковим зазначенням про це як у вступній, так і в описовій частині рішення.

Відповідно до абз.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду від 26.12.2011 №18, зменшення позивачем суми позову, в тому числі й з підстав необґрунтованості первісного розрахунку ціни позову, не є відмовою від позову. В такому випадку припинення провадження в частині зменшення відповідної суми не здійснюється, - про таке зменшення зазначається в описовій частині судового рішення, а предметом спору стає вимога про стягнення суми в зменшеному розмірі.

Представник позивача зменшені позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та заяві від 09.07.2015. Подав клопотання, яке було задоволено судом, про долучення документів до матеріалів справи (а.с. 64-65).

Відповідач свого уповноваженого представника в судове засідання не направив, про причини неявки суд не повідомив. Копія ухвали господарського суду від 10.08.2015, яка направлялась відповідачу за адресою вказаною у позовній заяві: 10004, Житомирська область, Житомирський район, с.Довжик, вул. Нескорених, буд. 13-В, до суду станом на час судового засідання не повернулась. Поштове повідомлення про вручення відповідачу поштового відправлення також не надійшло.

З метою підтвердження відомостей щодо відповідача, судом було здійснено електронний запит та отримано інформацію з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с. 66-68), згідно якого юридична адреса відповідача відповідає вказаній у позовній заяві.

Відповідно до п.3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 року № 18, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Оскільки вся поштова кореспонденція надсилалася відповідачу за його юридичною адресою, суд вважає, що останній був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

За вказаного, враховуючи наявні у справі документи, а також закінчення 25.08.2015 двохмісячного строку розгляду спору та неподання сторонами заяв про його продовження, суд вважає, що відсутність представника відповідача не перешкоджає вирішенню спору, згідно ст. 75 ГПК України, за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши надані до справи документи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вказує позивач та вбачається з матеріалів справи, 03.01.2013 між Приватним акціонерним товариством "Спеціалізоване пусконалагоджувальне управління" (емітент/відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "НВП "Магістр" (зберігач/позивач) укладено договір про відкриття рахунку у цінних паперах №154-Е (далі - Договір; а.с. 11-14).

Сторонами також узгоджено тарифи та перелік послуг, що надає зберігач ТОВ "НВП "Магістр" ПрАТ "СПНУ" (а.с. 15).

Згідно п. 1 Договору емітент доручає та сплачує, а зберігач зобов'язується відкрити рахунки, здійснити зарахування дематеріалізованого випуску на рахунки в цінних паперах акціонерів, зберігати належні власникам цінні папери дематеріалізованого випуску на їх рахунках у цінних паперах до звернення акціонерів до зберігача, після чого надавати їм послуги щодо зберігання та обслуговування рахунків цінних паперів акціонерів відповідно до Положення про депозитарну діяльність, затвердженого рішенням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку за №999 від 17.10.2006, Положення про порядок переведення випуску іменних акцій документарної форми існування у бездокументарну форму існування, затвердженого рішенням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку за №98 від 30.06.2000, Внутрішнього положення/регламенту зберігача, чинного законодавства України та на підставі відповідних розпоряджень.

Пунктом 2.1. Договору визначено, що серед іншого зберігач зобов'язується, зокрема:

а) відкрити кожному власнику цінних паперів рахунок у цінних паперах на підставі розпорядження емітента та наданого реєстроутримувачем Переліку (реєстру) власників протягом 2 (двох) місяців з дати отримання заяви на відкриття рахунків у цінних паперах емітента;

б) зарахувати цінні папери кожному власнику на його рахунок у цінних паперах не пізніше 2 (двох) місяців з дня отримання від депозитарію розпорядження про проведення дематеріалізації цих акцій у його системі депозитарного обліку та від емітента розпорядження про зарахування дематеріалізованих акцій на рахунки в цінних паперах власників дематеріалізованих акцій, оформленого за формою зберігача;

г) здійснювати зберігання та облік цінних паперів дематеріалізованого випуску на рахунках у цінних паперах власників, відкритих емітентом згідно з цим договором .

У порядку, передбаченому Положенням № 98, на виконання умов договору та розпорядження відповідача, позивачем відкрито 97 рахунків у цінних паперах та проведено зарахування цінних паперів, складено Реєстр "Власників цінних паперів, про що повідомлено відповідача.

Позивач в позовній заяві вказує, що з урахуванням погоджених Тарифів вартість проведених операцій по відкриттю рахунків у цінних паперах та зарахуванню цінних паперів 582,00грн., заборгованість за надані послуги за період з 01.02.2013 по 31.03.2015 становить 5800,00грн., що загалом складає 6382,00грн.

Умовами п. 4.2. Договору сторони погодили, що плата вноситься емітентом щоквартально до 15 числа місяця, наступного за звітним кварталом. Облікові операції з цінними паперами, що призводять до нульового залишку на рахунку емітента, здійснюються на умовах передоплати.

За неналежне виконання зобов'язань за Договором, на підставі п. 7.4. Договору, позивачем, з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог, нараховано до стягнення з відповідача 408,14грн. пені, а також 222,62грн. 3 % річних та 3450,91грн. інфляційних, згідно ст. 625 ЦК України.

Відповідач позов за підставами пред'явлення та предметом не оспорив, доказів проведення розрахунків з позивачем не надав.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, врахувавши пояснення представника позивача, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, враховуючи наступне.

Згідно зі ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти.

За ст.ст. 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, позовні вимоги ґрунтуються на укладеному між сторонами Договорі на відкриття рахунку у цінних паперах №154-Е від 03.01.2013 (а.с. 11-14).

Частиною 1 ст. 1 Закону України "Про Національну депозитарну систему та особливості електронного обігу цінних паперів в Україні" (в редакції, що діяла з 01.01.2013, чинній на момент укладення договору) встановлено, що договір про відкриття рахунку в цінних паперах - договір між власником цінних паперів та обраним ним зберігачем про передачу власником належних йому цінних паперів зберігачу для здійснення депозитарної діяльності.

Депозитарна діяльність - надання послуг щодо зберігання цінних паперів незалежно від форми їх випуску, відкриття та ведення рахунків у цінних паперах, обслуговування операцій на цих рахунках (включаючи кліринг та розрахунки за угодами щодо цінних паперів) та обслуговування операцій емітента щодо випущених ним цінних паперів.

У відповідності до п. 1.9 Положення про порядок переведення випуску іменних акцій документарної форми існування у бездокументарну форму, затвердженого рішенням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку № 98 від 30.06.2000 (в редакції від 06.03.2012, чинній на момент укладення договору) рахунки в цінних паперах тим власникам цінних паперів, які є зареєстрованими особами в реєстрі власників іменних цінних паперів на дату припинення ведення реєстру такого випуску, що дематеріалізується, відкриваються та ведуться у зберігача на підставі договору про відкриття рахунків у цінних паперах власникам, що укладається емітентом та зберігачем під час дематеріалізації цього випуску у відповідності до вимог, що зазначені у цьому Положенні. Відкриття та ведення рахунків у цінних паперах, зберігання акцій на цих рахунках здійснюється за рахунок емітента до моменту укладання договору про відкриття рахунку в цінних паперах власником цінних паперів та зберігачем.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору та розпорядження відповідача позивачем відкрито 97 рахунків у цінних паперах та проведено зарахування цінних паперів, складено Реєстр власників цінних паперів, здійснюється зберігання цінних паперів.

Умовами п. 4.1. Договору визначено, що емітент оплачує послуги зберігача згідно з цим договором та відповідно до встановлених тарифів зберігача. Тарифи зберігача не повинні перевищувати максимального розміру, що встановлюється Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку за погодженням з Антимонопольним комітетом України.

Плата вноситься емітентом щоквартально до 15 (п'ятнадцятого) числа місяця, наступного за звітним кварталом. Облікові операції з цінними паперами, що призводять до нульового залишку на рахунку емітента, здійснюються на умовах передоплати (п. 4.2. Договору).

Згідно Тарифів та переліку послуг, що надає зберігач (а.с. 15), зокрема:

- вартість відкриття рахунків становить - 3,00 грн. (за одну операцію);

- абонентська плата - до 100 рахунків - 200,00грн. (за один місяць).

Згідно п. 4.3. Договору про зміну тарифів зберігач сповіщає емітента не пізніше, ніж за 10 (десять) днів до вступу нових тарифів в дію шляхом розміщення на власному веб-сайті: www.magistr.co.ua.

Однак, відповідач договірні зобов'язання не виконав, у зв'язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 6382,00грн.. із яких 582,00грн. вартості послуг по відкриттю рахунків у цінних паперах та зарахуванню цінних паперів та 5800,00грн. заборгованості за надані послуги по зберіганню цінних паперів за період з 01.02.2013 по 31.03.2015.

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Як передбачено ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до п. 7.4. Договору, у випадку несвоєчасної оплати послуг зберігача емітент сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, нарахованої на суму заборгованості. До погашення заборгованості зберігач має право не здійснювати операції з цінними паперами на рахунку у цінних паперах емітента.

Перевіривши поданий позивачем розрахунок пені (а.с. 50) в розмірі 408,14грн., за період з 16.07.2014 по 17.06.2015, суд дійшов висновку, що її нарахування здійснено позивачем обґрунтовано та вірно, тому вимога в цій частині підлягає задоволенню.

У відповідності до приписів ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок 3 % (а.с. 50), за період з 12.02.2013 по 17.06.2015, судом встановлено правомірність їх нарахування у заявленій сумі - 222,62грн.

Перевіривши розрахунок інфляційних, суд встановив, що їх нарахування за період з лютого 2013 по травень 2015 в розмірі 3450,91грн. є правомірним, а вимога про їх стягнення - такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до статей 33 та 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести належними та допустимими у справі доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст. 32 ГПК, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність або відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін.

Відповідач доказів на спростування позовних вимог суду не надав. При цьому позивач довів суду обґрунтованість заявлених позовних вимог належними та допустимими доказами.

Отже, позов підлягає задоволенню на суму 10643,67грн., з яких: 6382,00грн. основного боргу, 408,14грн. пені, 222,62грн. 3 % річних, 3450,91грн. інфляційних.

Судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 32-34, 49, 75, 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Спеціалізоване пусконалагоджувальне управління" (10004, Житомирська обл., Житомирський р-н, с.Довжик, вул. Нескорених, буд. 13-В, ід. код 05418810)

на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП "Магістр" (04655, м.Київ, вул. Полярна, буд. 20, літ. А, поверх 1, офіс №6, ід. код 34045290)

- 6382,00 грн. основного боргу,

- 408,14 грн. пені,

- 222,62 грн. 3 % річних,

- 3450,91 грн. інфляційних,

- 1827,00 грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 31.08.15

Суддя Вельмакіна Т.М.

Віддрукувати:

1- до справи

2,3 - сторонам (рек. з пов.)