РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.08.2015Справа №910/18002/15

За позовомПублічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Закарпатське обласне управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Лотос-Енергія»
простягнення 25 579,00 грн.
Суддя Босий В.П.

Представники сторін:

від позивача:Бершадська І.М.
від відповідача:не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Закарпатське обласне управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (надалі - «Банк») звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лотос-Енергія» (надалі - «Товариство») про стягнення 25 579,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що підстава для володіння відповідачем грошовими коштами позивача у розмірі 25 579,00 грн. відсутня, а тому позивачем заявлено вимогу про стягнення такої грошової суми з відповідача.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 17.07.2015 р. порушено провадження у справі та призначено її до розгляду на 17.08.2015 р.

В судове засідання представник позивача з'явилася, на виконання вимог ухвали суду надала документи та пояснення стосовно суті спору, позовні вимоги підтримала повністю.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, вимоги ухвали суду не виконав, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується відмітками на звороті ухвали суду.

Місцезнаходження відповідача за адресою: 01030, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 52-Б, оф. 204, підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців №39042048 від 07.08.2015 р., матеріалами справи та вказана в позові.

Згідно із абз. 3 п. 3.9.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином, а матеріали справи містять достатні докази для її розгляду по суті.

Оскільки про час та місце судового засідання відповідач був належним чином повідомлений, на підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судовому засіданні складався протокол згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

26.02.2014 р. між Банком (виконавець) та Товариством (замовник) було укладено договір на інкасацію готівкових коштів №6, за змістом п. 1.1 якого виконавець зобов'язується власними силами і засобами, відповідно до додатку №1 - перелік та адреси інкасації, що є невід'ємною частиною цього договору, здійснювати збирання та доставку в касу виконавця готівкових коштів (грошової виручки) замовника для послідуючого перерахунку та зарахування на рахунки замовника.

28.11.2014 р. Банком на поточний рахунок Товариства №5630 були перераховані грошові кошти у розмірі 25 579,00 грн., що підтверджується меморіальним ордером №32268300 від 28.11.2014 р.

При цьому, призначенням вказаного платежу було визначено «отримання інкасованої готівки ТОВ «ШАЯН» за 28.11.2014 супров. відом. №1ШБ».

Спір у справі виник у зв'язку із безпідставним, на думку позивача, набуттям відповідачем грошових коштів у розмірі 25 579,00 грн.

Відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Як вбачається із матеріалів справи, між сторонами був укладений договір на інкасацію готівкових коштів №6 від 26.02.2014 р., згідно з умовами якого Банк зобов'язався інкасовану готівку перераховувати на рахунок Товариства.

Згідно з п. 3.1 вказаного договору факт здійснення інкасації грошових коштів фіксується у супровідній відомості, яка підписується представниками сторін.

Матеріалами справи (супровідна відомість до сумки з готівковою виручкою №Ш1Б) підтверджується, що 28.11.2014 р. Банком були надані послуги з інкасації готівки на загальну суму 25 579,00 грн. При цьому, вказані послуги були надані не відповідачу, а ТОВ «ШАЯН» (ідентифікаційний код 32511049).

В той же час, 28.11.2014 р. Банком помилково на поточний рахунок Товариства №5630, а не на рахунок ТОВ «ШАЯН» були зараховані грошові кошти у розмірі 25 579,00 грн., що підтверджується меморіальним ордером №32268300 від 28.11.2014 р.

Призначенням вказаного платежу було визначено «отримання інкасованої готівки ТОВ «ШАЯН» за 28.11.2014 супров. відом. №1ШБ».

Таким чином суд приходить до висновку, що грошові кошти у розмірі 25 579,00 грн. були прийняті Банком від ТОВ «ШАЯН» та мали бути зараховані на рахунок саме такої юридичної особи, проте одержувачем вказаних коштів помилково був зазначений відповідач.

Листом №457 від 03.12.2014 р. позивач звернувся до відповідача з проханням повернути грошові кошти у розмірі 25 579,00 грн. у зв'язку з помилковим перерахуванням їх на рахунок Товариства (в той час як вказані грошові кошти мали бути перераховані на рахунок ТОВ «ШАЯН»).

Крім того, претензією №107/37/18-23 від 12.02.2015 р. позивач звертався до відповідача з вимогою повернути помилково перераховані грошові кошти у розмірі 25 579,00 грн.

Суд відзначає, що зобов'язання із набуття або збереження майна без достатньої правової підстави має місце за наявності наступних умов.

По-перше, є набуття або збереження майна. Це означає, що особа набуває нові цінності, збільшує кількість та вартість належного їй майна або зберігає майно, яке неминуче мало б вибути із її володіння.

По-друге, мало місце набуття або збереження майна за рахунок іншої особи. Тобто, збільшення або збереження майна у особи є наслідком втрати або недоотримання цього майна іншою особою.

По-третє, обов'язково має бути відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи. Тобто, мала місце помилка, обман, випадковість або інші підстави набуття або збереження майна, які не можна віднести до підстав виникнення цивільних прав та обов'язків (ст. 11 Цивільного кодексу України).

З огляду на викладене суд вважає доведеним факт помилковості зарахування грошових коштів у розмірі 25 579,00 грн. на рахунок відповідача, а з урахуванням приписів ст. 1212 Цивільного кодексу України вказані грошові кошти вважаються такими, що безпідставно набуті відповідачем.

За таких обставин, позовні вимоги Банку про стягнення з Товариства безпідставно отриманих грошових коштів у розмірі 25 579,00 грн. є правомірними та обґрунтованими, а тому задовольняються судом у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Закарпатське обласне управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лотос-Енергія» (01030, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 52-Б, оф. 204; ідентифікаційний код 39042048) на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Закарпатське обласне управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (01001, м. Київ, вул. Госпітальна, 12-г; ідентифікаційний код 00032129) безпідставно отримані грошові кошти у розмірі 25 579 (двадцять п'ять тисяч п'ятсот сімдесят дев'ять) грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 19.08.2015 р.

Суддя Босий В.П.