РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2015Справа №910/13676/15

За позовом Приватного підприємства «Ріас»

до Публічного акціонерного товариства «Науково-дослідний інститут

електромеханічних приладів»

третя особа,яка не заявляє самостійних вимог на перемет спору на стороні позивача

Департамент криптографічного захисту інформації Адміністрації Державної

служби спеціального зв'язку та захисту інформації України

про стягнення 20 000,00 грн. та повернення майна

Суддя Сівакова В.В.

Представники сторін:

від позивача Татарчук О.Л. - по дов. № б/н від 01.11.2013

від відповідача Караханян-Школяренко К.Ю. - по дов. № 13 від 03.06.2015

Мовчун М.В, - по дов. № 15 від 17.06.2015

від третьої особи Гавреляк В.Б. - по дов. № 18/02-1778 від 06.07.2015

Власюк А.М. - по дов. № 18/02-3809 від 18.06.2015

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Приватного підприємства «Ріас» про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Науково-дослідний інститут електромеханічних приладів» 20 000,00 грн. та зобов'язання останнього повернути

- копію тактико-технічного завдання на проведення ДКР «Розробка засобів зашумлення телефонних кабелів захищених телефонних мереж типу А «РІАС-4ШЛ(А)» вх. № 3 дск на 13 аркушах в 1 примірнику, для службового користування;

- проект технічного опису та інструкції з експлуатації настільного приладу зашумлення телефонних кабелів захищених телефонних мереж типу А «РІАС-4ШЛ(А)/Н» АВЖК.425824.10.000 ТО на 73 аркушах в 1 примірнику;

- проект альбому схем «Засоби зашумлення телефонних кабелів захищених телефонних мереж типу А «РІАС-4ШЛ(А)» АВЖК.425824.10.000 АС на 45 аркушах в 1 примірнику;

- проект формуляру настільного приладу зашумлення телефонних кабелів захищених телефонних мереж типу А «РІАС-4ШЛ(А)/Н» АВЖК.425824.11.000 ФО на 28 аркушах в 1 примірнику;

- проект ТУ на «Засоби зашумлення телефонних кабелів захищених телефонних мереж типу А «РІАС-4ШЛ(А)» на 95 аркушах в 1 примірнику;

- зразок засобу типу А «РІАС-4ШЛ(А)/Н» для проведення тематичних досліджень № В2380.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/13676/15 від 03.06.2015 порушено провадження у справі № 910/13676/15; залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних на предмет спору на стороні позивача Департамент криптографічного захисту інформації Адміністрації Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України; розгляд справи призначено на 18.06.2015.

Третьою особою 17.06.2015 до відділу діловодства суду подано письмові пояснення.

Відповідач у поданому 18.06.2015 до відділу діловодства суду відзиві на позовну заяву проти позовних вимог заперечує. Вважає твердження позивача про розірвання договору з його власної ініціативи такими, що не відповідають дійсності. Вказує на те, що відповідач не відмовляється від виконання взятих на себе зобов'язань по договору. Звертає увагу на те, що відповідно до п. 4.2. договору при розірванні договору з ініціативи замовника він сплачує виконавцю фактичні витрати на момент розірвання договору з урахуванням рентабельності, зазначеної в структурі ціни кошторисної вартості робіт. Відповідно до кошторису фактично виконаних робіт 1 етапу до договору № 55/1400 від 12.12.2014 відповідачем станом на 31.03.2015 були виконані роботи на загальну суму 49 571,56 грн. Станом на 16.06.2015 позивачем жодної оплати витрат відповідно до умов договору відповідачу здійснено не було. Зазначає, що несвоєчасне виконання обов'язків за договором виникло не з вини відповідача. На даний час, співробітники відділення 1400 МАТ «НДІ ЕМП» займаються оформленням протоколів по результатам проведених СД, готують Звіти за результатами СД та розробляють Проект вимог з експлуатації приладу, що встановленому порядку буде направлено у ДержНДІспецзв'язку. Крім того станом на 16.06.2015 представники позивача за погодженням з керівництвом ПАТ «НДІ ЕМП» мають допуск на територію інституту та приймають безпосередню участь у проведені робіт визначених договором. Також зазначаємо, що вартість вже виконаних відповідачем робіт по даному договору значно перевищує авансовий платіж за виконання першого етапу робіт. Звертає увагу на той факт, що згідно її. 6.1. договору термін дії договору враховується з дня його підписання тобто 12.12.2014 та до повного виконання сторонами своїх зобов'язань.

В судовому засіданні 18.06.2015 на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України було оголошено перерву до 09.07.2015.

Позивачем 09.07.2015 до відділу діловодства суду подано клопотання про відкладення розгляду справи для надання можливості врегулювати спір мирним шляхом.

Позивачем в судовому засіданні 09.07.2015 було подано клопотання про продовження строку вирішення спору у справі № 910/13676/15 на 15 днів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.07.2015 продовжено строк вирішення спору у справі № 910/13676/15 на 15 днів.

В судовому засіданні 09.07.23015 на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України було оголошено перерву до 11.08.2015.

Відповідачем в судовому засіданні 11.08.2015 подано доповнення до відзиву на позовну заяву. 23.04.2015 після погодження Програми спеціальних досліджень приладу «РІАС-4ІІІЛ(А)/Н» на адресу ДержНДІепецзв'язку направлено Методику спеціальних досліджень, яка узгоджена 16.06.2015. 30.06.2015 на адресу ДержНДІспецзв'язку направлено звітні документи по спеціальним дослідженням приладу «РІАС-4ІШ1(А)/Н». Відповідно до п. 3.2. договору 02.07.2015 на адресу позивача відповідачем рекомендованим листом направлено акт здачі-приймання робіт по договору, позивачем вказаний акт відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення отримано 06.07.2015. 30.07.2015 відповідачем настільний прилад, який підлягав дослідженню повернено представнику позивача відповідно до умов договору. З огляду на викладене вважає, що умови договору виконані в повному обсязі.

В судовому засіданні 11.08.2015, відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

12.12.2014 між Публічним акціонерним товариством «Науково-дослідний інститут електромеханічних приладів» (виконавець, відповідач) та Приватним підприємством «Ріас» (замовник, позивач) було укладено договір № 55/1400 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1. договору замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов'язання виконати роботу «Тематичні дослідження засобів зашумлення телефонних кабелів захищених телефонних мереж типу А «РІАС-4ШЛ(А)Н/Н, РІАС-4ШЛ(А)Б, РІАС-4ШЛ(А)/Ш». Шифр роботи «Дослідження-Ріас».

Спір виник внаслідок того, що відповідач в обумовлені строки комплекс робіт у повному обсязі не виконав, у зв'язку з чим договір за ініціативою позивача був розірваний та позивач вимагає повернення сплаченого ним авансу в розмірі 20 000,00 грн. та повернення документів.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За приписами ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до п. 1 ст. 843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна або способи її визначення.

Згідно з п. 2.1. договору за виконану роботу згідно цього договору замовник перераховує виконавцю відповідно кошторису (структура ціни) та протоколу узгодження про договірну ціну в сумі 128 000,00 грн.

Згідно з ст. 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Пунктом 2.2. договору визначено, що оплата здійснюється - поетапно авансовим платежем у розмірі 35% від ціни етапу на протязі 5 робочих днів з моменту підписання цього договору.

Як вбачається з матеріалів справи позивач згідно платіжного доручення № від 12.12.2014 перерахував на рахунок відповідача авансовий платіж в розмірі 20 000,00 грн.

Згідно з п. 1 ст. 846 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Згідно з п. 1.2. договору термін виконання робіт по договору встановлено - 27.03.2015.

Відповідно до п. 1.4. договору зміст і термін виконання основних етапів визначаються календарним планом, що складає невід'ємну частину цього договору.

Приймання і оцінка виконаних робіт здійснюється відповідно до календарного плану (п. 1.5. договору).

Стаття 853 Цивільного кодексу України встановлює, що замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Відповідно до п. 3.1. договору по закінченні робіт по кожному етапу виконавець представляє замовнику акт прийому-передачі виконаних робіт етапу з додатком до нього:

- комплект звітних документів, згідно календарного плану;

- рекомендації щодо забезпечення безпеки експлуатації засобу на об'єкті інформаційної діяльності.

Згідно календарного плану робіт (додаток 2 до договору) сторонами узгоджено, що виконання робіт здійснюється у 3 (три) етапи, а саме:

1 етап - «тематичні дослідження настільного приладу зашумлення телефонних кабелів захищених телефонних мереж типу А «РІАС-4ШЛ(А)Н/Н», який має бути виконаний з моменту підписання до 31.12.2014, вартість роботи становить 53 100,00 грн.;

2 етап - «тематичні дослідження настільного приладу зашумлення телефонних кабелів захищених телефонних мереж типу А РІАС-4ШЛ(А)Б», який має бути виконаний з 10.01.2015 до 27.03.2015, вартість роботи становить 53 100,00 грн.;

3 етап - «тематичні дослідження настільного приладу зашумлення телефонних кабелів захищених телефонних мереж типу А РІАС-4ШЛ(А)/Ш», який має бути виконаний з 10.01.2015 до 27.03.2015, вартість роботи становить 21 800,00 грн.;

Кожен з етапів складається з наступних робіт:

1. вивчення та аналіз наявної документації на дослідний зразок приладу;

2. розробка та узгодження програми та методики спеціальних досліджень (СД) приладу;

3. проведення СД дослідних зразків приладу;

4. оформлення протоколів СД;

5. розробка звіту за результатми приладу та висновків на відповідність вимогам наказу № 0010;

6. розробка рекомендацій щодо забезпечення безпеки експлуатації приладу на об'єкті інформаційної діяльності;

7. складання акту здавання-прймання робіт.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 7 ст. 193 Господарського кодексу України не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно п. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 610 Цивільного кодексу України визначає що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Матеріали справи свідчать, що відповідач в порушення умов договору не виконав свого обов'язку та комплекс робіт у встановлений термін повністю не виконав.

Згідно з п. 4.1. договору за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань по цьому договору виконавець і замовник несуть майнову відповідальність відповідно до чинного законодавства.

Стаття 651 Цивільного кодексу України встановлює, що у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є розірваним або зміненим.

Відповідно до п. 2 ст. 849 Цивільного кодексу України якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Як свідчать матеріали справи позивач звертався до відповідача з вимогою № 015 від 01.04.2015, в порядку ст. 849 Цивільного кодексу України, в якій повідомив про розірвання договору з 01.04.2015 та вимагав повернення суми сплаченого авансу в розмірі 20 000,00 грн. та документації, яка була передана для проведення досліджень.

З урахуванням норм чинного законодавства суд приходить до висновку, що договір є розірваним за вимогою позивача з 01.04.2015.

Посилання відповідача на п. 4.2. договору згідно якого при розриванні договору з ініціативи замовника він сплачує виконавцю фактичні витрати на момент розривання договору з урахуванням рентабельності, зазначеної в структурі ціни кошторисної вартості робіт не приймаються судом до уваги, оскільки

Наявні в матеріалах справи акти здачі-приймання 1 етапу робіт за договором, які як вказує відповідач були передані на підписання позивачу складені 01.07.2015 та 04.08.2015.

Відповідачем належними засобами доказування не доведено, що на момент розривання договору за ініціативою позивача (станом на 01.04.2015) відповідачем були виконано роботи за договором.

Відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про стягнення з відповідача коштів в розмірі 20 000,00 грн. та повернення документації.

Згідно з ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, не надав.

Таким чином, позовні вимоги Приватного підприємства «Ріас» обґрунтовані та підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Витрати позивача пов'язані з наданням правової допомоги в розмірі 3 000,00 грн. не підлягають стягненню з відповідача, оскільки

Відповідно до ст. 48 Господарського процесуального кодексу України, витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України «Про адвокатуру».

Згідно зі ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до п. 6.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов'язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об'єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною п'ятою статті 49 ГПК України.

Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от: угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригіналу ордера адвоката, виданого відповідним адвокатським об'єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

У разі неподання відповідних документів у господарського суду відсутні підстави для покладення на іншу сторону зазначених сум.

За змістом частини третьої статті 48 та частини п'ятої статті 49 ГПК у їх сукупності можливе покладення на сторони у справі як судових витрат тільки тих сум, які були сплачені стороною за отримання послугсаме адвоката (у розумінні пункту 1 статті 1 та частини першої статті 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»), а не будь-якої особи, яка надавала правову допомогу стороні у справі.

Отже, обов'язковою умовою для відшкодування адвокатських витрат є наявність належних доказів, що послуги були надані саме адвокатом та наявність їх оплати.

Позивач в якості доказів подано лише ордер серії КВ № 001898 виданий 05.05.2015 Приватним підприємством «Юридична фірма «Евіденс» на представництво інтересів Приватного підприємства «Віас» в Господарському суду міста Києва адвокатом Коцинським Олександром Володимировичем. В зазначеному ордері йде посилання на договір № 1/05-2015 від 05.05.2015.

При цьому ані договору або витягу з договору укладеного адвокатом або адвокатським об'єднанням чи бюро з позивачем на представництво інтересів не подано.

Слід зазначити, що в усіх судових засіданнях від позивача приймав участь взагалі інший представник - Татарчук О.Л. (довіреність № 2 від 01.11.2013).

Крім цього, подане платіжне доручення № 3 від 13.05.2015 свідчить про те, що кошти в розмірі 3 000,00 грн. сплачені на рахунок Приватного підприємства «Юридична фірма «Евіденс», а не адвокату.

Отже, позивачем не підтвердження надання послуг саме адвокатом та здійснення оплати наданих послуг саме адвокату.

Керуючись ст. 49, ст.ст. 82-85 ГПК України,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Науково-дослідний інститут електромеханічних приладів» (м. Київ, вул. Академіка Кримського, 27, ) на користь Приватного підприємства «Ріас» (м. Київ, просп. Оболонський, 22-Б, кв. 56, ) 20 000 (двадцять тисяч) грн. 00 коп. боргу, 3 045 (три тисячі сорок п'ять) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Зобов'язати Публічне акціонерне товариство «Науково-дослідний інститут електромеханічних приладів» (м. Київ, вул. Академіка Кримського, 27, ) повернути Приватному підприємству «Ріас» (м. Київ, просп. Оболонський, 22-Б, кв. 56, ) наступні документи:

- копію тактико-технічного завдання на проведення ДКР «Розробка засобів зашумлення телефонних кабелів захищених телефонних мереж типу А «РІАС-4ШЛ(А)» вх. № 3 дск на 13 аркушах в 1 примірнику, для службового користування;

- проект технічного опису та інструкції з експлуатації настільного приладу зашумлення телефонних кабелів захищених телефонних мереж типу А «РІАС-4ШЛ(А)/Н» АВЖК.425824.10.000 ТО на 73 аркушах в 1 примірнику;

- проект альбому схем «Засоби зашумлення телефонних кабелів захищених телефонних мереж типу А «РІАС-4ШЛ(А)» АВЖК.425824.10.000 АС на 45 аркушах в 1 примірнику;

- проект формуляру настільного приладу зашумлення телефонних кабелів захищених телефонних мереж типу А «РІАС-4ШЛ(А)/Н» АВЖК.425824.11.000 ФО на 28 аркушах в 1 примірнику;

- проект ТУ на «Засоби зашумлення телефонних кабелів захищених телефонних мереж типу А «РІАС-4ШЛ(А)» на 95 аркушах в 1 примірнику;

- зразок засобу типу А «РІАС-4ШЛ(А)/Н» для проведення тематичних досліджень № В2380.

Повне рішення складено 18.08.2015.

СуддяВ.В. Сівакова