РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.08.2015Справа №910/13073/15
За позовом Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва

до Управління культури, туризму та охорони культурної спадщини Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації

про стягнення заборгованості в розмірі 20 895,90 грн.

Суддя Нечай О.В.

Представники сторін:

від позивача: Турченко Д.Л., за довіреністю

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд господарського суду міста Києва були передані позовні вимоги Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва (далі - позивач) до Управління культури, туризму та охорони культурної спадщини Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації (далі - відповідач) про стягнення заборгованості в розмірі 20 895,13 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 25.05.2015 р. було порушено провадження у справі № 910/13073/15, розгляд справи призначено на 24.06.2015 р.

15.06.2015 р. через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача було подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

Представники сторін у судове засідання 24.06.2015 р. з'явились.

У судовому засіданні 24.06.2015 р. судом було оголошено перерву до 05.08.2015 р.

30.06.2015 р. через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником відповідача була подана заява, якою останній фактично визнав позовні вимоги.

У судове засідання 05.08.2015 р. представник позивача з'явився, надав свої пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання 05.08.2015 р. не з'явився.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

01.09.2010 р. між Комунальним підприємством по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва до (далі - виконавець, позивач) та Управлінням культури, туризму та охорони культурної спадщини Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації (далі - споживач, відповідач) було укладено Договір про відшкодування експлуатаційних витрат на утримання будинку, та прибудинкової території № 312 (далі - Договір), відповідно до умов якого виконавець забезпечує обслуговування та експлуатацію будівлі, що знаходиться м. Київ, вул. Курнатовського, 9, в якій знаходиться нежиле приміщення площею 400,00 кв.м, що займає споживач.

Відповідно до п. 2.1 Договору виконавець своєчасно нараховує плату за обслуговування, експлуатацію будівлі та утримання прибудинкової території (надалі експлуатаційні витрати), ПДВ пропорційно займаній площі, згідно додатку № 1 до Договору, та надає споживачу до 20-го числа поточного місяця, платіжну вимогу-доручення.

Згідно з п. 2.2 Договору споживач, незалежно від наслідків його господарської діяльності, своєчасно та в повному обсязі сплачує на розрахунковий рахунок виконавця, експлуатаційні витрати, на протязі 3-х банківських днів дня отримання платіжної вимоги-доручення.

Пунктом 4.1 Договору погоджено, що даний Договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами та діє з 01.09.2010 р. по 31.12.2013 р.

Позивач у своєму позові зазначає, що у період з 01.08.2012 р. по 31.12.2013 р. відповідач не виконував належним чином умови Договору, в результаті чого у відповідача перед позивачем виникла заборгованість за Договором в розмірі 12 829,41 грн.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.

Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відносини між суб'єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг, і фізичною та юридичною особою, яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. N 630 (далі - Правила).

Згідно з п. 18 Правил розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Позивачем, в якості доказу наявності у відповідача заборгованості перед позивачем за Договором, були надані суду копії платіжних вимог-доручення за спірний період.

З огляду на вищенаведене, позивачем було доведено суду належними доказами розмір заборгованості відповідача за Договором, який становить 12 829,41 грн.

Відповідно до статей 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Отже, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за комунальні послуги в розмірі 12 829,41 грн. за період з 01.08.2012 р. по 31.12.2013 р. підлягають задоволенню.

Крім основної суми заборгованості, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь інфляційні втрати в розмірі 7 276,33 грн. та 3% річних в розмірі 790,16 грн.

Статтею 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом здійснено перерахунок заявлених позивачем до стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат та встановлено, що позивачем вірно розраховані зазначені показники, а відтак, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню інфляційні втрати в розмірі 7 276,33 грн. та 3% річних в розмірі 790,16 грн.

Відповідач своєю заявою, поданою до суду 30.06.2015 р., фактично визнав позовні вимоги в повному обсязі.

Згідно з ч. 5 ст. 78 ГПК України у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про те, що заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача заборгованості з урахуванням трьох відсотків річних та індексу інфляції, в розмірі 20 895,90 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 4, 49, 82 ГПК України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Управління культури, туризму та охорони культурної спадщини Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації (02100, м. Київ, вулиця Будівельників, будинок 34/1; ідентифікаційний код: 37397258) на користь Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва (02002, м. Київ, вулиця Челябінська, будинок 9-Г; ідентифікаційний код: 03366612) заборгованість у 12 829 (дванадцять тисяч вісімсот двадцять дев'ять) грн. 41 коп., 3% річних в розмірі 790 (сімсот дев'яносто) грн. 16 коп., інфляційні втрати в розмірі 7 276 (сім тисяч двісті сімдесят шість) грн. 33 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.

Повне рішення складено 10.08.2015 р.

Суддя О.В. Нечай