номер провадження справи 24/136/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.08.2015 Справа № 908/3773/15

м. Запоріжжя

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс-Авто» (юридична адреса: 69104, м. Запоріжжя, вул. Чумаченко, буд. 13-А, адреса для листування: 69600, м. Запоріжжя, вул. Оріхівське шосе, буд. 6, ідентифікаційний код 32626319)

до відповідача: Запорізької обласної державної адміністрації (69107, м. Запоріжжя, пр-т. Леніна, буд. 164, ідентифікаційний код 00022504)

про визнання безпідставним розірвання договору та про спонукання до виконання умов договору № 29/6 від 09.01.2013р.

Суддя Азізбекян Т.А.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № б/н від 01.11.2011р.

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність № 08-43/0878 від 08.04.2015р.

ВСТАНОВЛЕНО:

23.06.2015р. на адресу Господарського суду Запорізької області від Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_3 ОСОБА_3» () надійшла позовна заява з вимогами до Запорізької обласної державної адміністрації () про визнання безпідставним розірвання договору про організацію перевезень пасажирів на міжміських та приміських автобусних маршрутах загального користування, які не виходять за межі території Запорізької області (внутрішньо обласних маршрутах) № 29/6 від 09.01.2013р., спонукання Запорізьку обласну державну адміністрацію до виконання договорів про організацію перевезень пасажирів на міжміських та приміських автобусних маршрутах загального користування, які не виходять за межі території Запорізької області (внутрішньо обласних маршрутах) № 29/6 від 09.01.2013р.

Ухвалою від 23.06.2015р. за поданими матеріалами порушено провадження № 24/136/15, розгляд господарської справи № 908/3773/15 був призначений на 09.07.2015р.

25.06.2015р. від позивача надійшла письмова заява в порядку статті 66, 67 Господарського процесуального кодексу України про вжиття заходів по забезпеченню позову.

Вказане письмове клопотання залишено судом без задоволення.

08.07.2015р. від позивача надійшла письмова заява про перенесення розгляду справи на іншу дату.

Ухвалою від 09.07.2015р. розгляд господарської справи № 908/3773/15 у відповідності до положень статті 77 Господарського процесуального кодексу України був відкладений на 21.07.2015р.

07.07.2015р. від відповідача надійшло письмове клопотання про припинення провадження по справі № 908/3773/15, оскільки за висновками заявника спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Письмове клопотання відповідача про припинення провадження у справі № 908/3773/15 розглянуто судом по суті та залишено без задоволення з наступних підстав. Відповідно до п. 1 ст. 12 ГПК України господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав. Згідно п. 4 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання не чинними адміністративних договорів. Пунктом 14 ч. 1 ст. 3 КАС України адміністративний договір дво - або багатостороння угода, зміст якої складають права та обов'язки сторін, що випливають із владних управлінських функцій суб'єкта владних повноважень, який є однією із сторін угоди. Як слідує з частини 1 статті 1 Цивільного кодексу України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників; учасниками цивільних відносин є, зокрема, держава Україна, ОСОБА_4 Крим, територіальні громади. Учасниками відносин у сфері господарювання згідно ст. 3 ГК України є суб'єкти господарювання, споживачі, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, наділені господарською компетенцією, а також громадяни, громадські та інші організації, які виступають засновниками суб'єктів господарювання чи здійснюють щодо них організаційно-господарські повноваження на основі відносин власності. Згідно ч. 1 ст. 8 ГК України Держава, органи державної влади та органи місцевого самоврядування не є суб'єктами господарювання. Згідно ч. 3 ст. 8 ГК України господарська компетенція органів державної влади та органів місцевого самоврядування реалізується від імені відповідної державної чи комунальної установи. Безпосередня участь держави, органів державної влади та органів місцевого самоврядування у господарській діяльності може здійснюватися лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України. Згідно ч. 3 ст. 3 ГК України діяльність не господарюючих суб'єктів, спрямована на створення і підтримання необхідних матеріально-технічних умов їх функціонування, що здійснюється за участі або без участі суб'єктів господарювання, є господарчим забезпеченням діяльності не господарюючих суб'єктів. Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 179 ГК України майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і не господарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями. Укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування. Як слідує з представлених сторонами документів, у Запорізької обласної державної адміністрації за договорами перевезення, по відношенню до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_3 ОСОБА_3» відсутні управлінські функції, а договори перевезення укладенні на підставі результатів конкурсу. У відповідності до п. 1 ст. 12 ГПК України та згідно пп. 1.1. п. 1 постанови Пленуму ВГСУ «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» від 29 травня 2013 року N 11, пп. 3.2. п. 3 постанови Пленуму ВГСУ «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» від 24 жовтня 2011 року N 10 господарські суди на загальних підставах вирішують усі спори між суб'єктами господарської діяльності, а також спори, пов'язані з: - укладенням, зміною, виконанням і розірванням усіх господарських договорів між суб'єктами господарювання і органами державної влади і місцевого самоврядування, включаючи договори, які укладаються шляхом проведення конкурсу, біржових торгів, аукціонів тощо. До таких договорів відносяться, зокрема, такі: про відчуження об'єктів приватизації (крім приватизації державного житлового фонду); передачу державного або комунального майна в оренду; закупівлю товарів (робіт, послуг) для державних потреб.

21.07.2015р. позивачем до канцелярії суду подана уточнена позовна заява, заявник просить суд: - визнати безпідставним розірвання договору про організацію перевезень пасажирів на міжміських та приміських автобусних маршрутах загального користування, які не виходять за межі території Запорізької області (внутрішньо обласних маршрутах) № 29/6 від 09.01.2013р.; - спонукати Запорізьку обласну державну адміністрацію до виконання договорів про організацію перевезень пасажирів на міжміських та приміських автобусних маршрутах загального користування, які не виходять за межі території Запорізької області (внутрішньо - обласних маршрутах) № 29/6 від 09.01.2013р.

В судовому засіданні 04.08.2015р. позивачем подана письмова заява про усунення описки в уточненій позовній заяві, заявник просить суд розглядати позовні вимоги в наступній редакції: - визнати безпідставним розірвання договорів про організацію перевезень пасажирів на міжміських та приміських автобусних маршрутах загального користування, які не виходять за межі території Запорізької області (внутрішньо обласних маршрутах) № 29/6 від 09.01.2013р., № 42/7 від 08.08.2013р., № 11/5 від 02..10.2012р., № 12/9 від 01.08.2014р.; - спонукати Запорізьку обласну державну адміністрацію до виконання договорів про організацію перевезень пасажирів на міжміських та приміських автобусних маршрутах загального користування, які не виходять за межі території Запорізької області (внутрішньо обласних маршрутах) № 29/6 від 09.01.2013р., № 42/7 від 08.08.2013р., № 11/5 від 02.10.2012р., № 12/9 від 01.08.2014р.

За результатами розгляду заяви позивача про усунення описки в уточненій позовній заяві від 04.08.2015р. по справі № 908/3773/15, судом приймається рішення про її задоволення, з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви. Згідно ст. 58 ГПК України в одній позовній заяві може бути об'єднано кілька вимог, зв'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами. Фактично, дії позивача свідчать про зміну предмету позову без зміни підстав, про збільшення вимог з одного договору на чотири, які укладені за результатами конкурсу та стосуються перевезення пасажирів на міжміських та приміських автобусних маршрутах загального користування, які не виходять за межі території Запорізької області (внутрішньо обласних маршрутах). Позивачем судовій збір сплачений згідно норм чинного законодавства за кожну вимогу.

Таким чином, позовні вимоги ТОВ «ОСОБА_3 ОСОБА_3» () до Запорізької обласної державної адміністрації () розглядаються господарським судом Запорізької області в наступній редакції: - визнати безпідставним розірвання договорів про організацію перевезень пасажирів на міжміських та приміських автобусних маршрутах загального користування, які не виходять за межі території Запорізької області (внутрішньо обласних маршрутах) № 29/6 від 09.01.2013р., № 42/7 від 08.08.2013р., № 11/5 від 02.10.2012р., № 12/9 від 01.08.2014р.; - спонукати Запорізьку обласну державну адміністрацію до виконання договорів про організацію перевезень пасажирів на міжміських та приміських автобусних маршрутах загального користування, які не виходять за межі території Запорізької області (внутрішньо обласних маршрутах) № 29/6 від 09.01.2013р., № 42/7 від 08.08.2013р., № 11/5 від 02.10.2012р., № 12/9 від 01.08.2014р.

Представникам сторін розяснено права та обов'язки передбачені положеннями Господарського процесуального кодексу України.

Відводів складу суду не заявлено.

Сторони не наполягали на проведенні звукозапису судового процесу технічними засобами.

В судовому засіданні 18.08.2015р. господарським судом відповідно до положень статті 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну і резолютивну частини рішення.

Позивач в обґрунтування позовних вимог вказує, що перевірки дотримання умов договору не проводились, а висновки, що викладені в листі-повідомленні про розірвання договору є надуманими і не відповідають дійсності. Порушення умов договору з боку товариства не мало місце, і виходячи з листів-повідомлень навіть якщо припустити, що мали місце, не носять системний характер, а тому не дають підстав для розірвання договору. Просить позовні вимоги задовольнити.

Відповідач заперечуючи проти заявлених позовних вимог вказує, що договори перевезення, які укладені за результатами конкурсу, однією з умов містять право замовника перевіряти дотримання перевізником умов договору, яке і було реалізовано шляхом проведення відповідних перевірок: - за договорами № 29/6 від 09.01.2013 року та № 42/7 від 08.08.2013 року. (з 03.06.2015 року); - за договором № 11/5 від 02.10.2012 року. (з 08.06.2015 року по 12.06.2015 року); - за договором № 12/9 від 01.08.2014 року (з 04.06.2015 року по 12.06.2015 року). Виявлені під час проведення перевірок порушення є суттєвими та унеможливлюють подальше виконання договору позивачем як перевізником. Відповідач як субєкт владних повноважень, на якого покладено завдання щодо забезпечення перевезень, в межах ст. 611 ЦКУ скористався своїм правом, у разі порушення зобов'язання застосувати наслідки передбачені договором, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Розглянувши матеріали справи № 908/3773/15, заслухавши пояснення представників сторін, суд -

В С Т А Н О В И В:

За результатами проведеного конкурсу згідно із ст. ст. 42, 44 Закону України «Про автомобільний транспорт» між сторонами було укладено договори про організацію перевезень пасажирів на міжміських та приміських автобусних маршрутах загального користування, які не виходять за межі території Запорізької області (внутрішньо обласних маршрутах)

- № 29/6 від 09.01.2013 року зі строком дії згідно розділу 5 п. 2 договору до 01.08.2018 року,

- № 42/7 від 08.08.2013 року зі строком дії до 07.08.2018 року,

- № 11/5 від 02.10.2012 року зі строком до 01.10.2017 року,

- № 12/9 від 01.08.2014 року зі строком дії до 31.07.2019 року.

Сторони домовились, що за договором № 29/6 від 09.01.2013 року позивач є перевізником по маршрутам Запоріжжя (АС-2) - Кушугум (вул. Зразкова), Степногірськ - Запоріжжя (АС-3), за договором № 42/7 від 08.08.2013 року є перевізником по маршрутам Запоріжжя (АС-1) Кушугум (зупинка ст. Осетрівка), за договором № 11/5 від 02.10.2012 року перевізником по маршрутам Запоріжжя (АС-1) Бердянськ (АС) через ОСОБА_3, за договором № 12/9 від 01.08.2014 року є перевізником по маршрутам Запоріжжя (АС-1) Бердянськ (АС) через Андріївку, Бердянськ (АС) через ОСОБА_3

Замовник, листом № 08-22/1803 від 02.07.2015 року повідомив перевізника про результати проведеної перевірки в період з 08.06.2015 року по 12.06.2015 року, якою, за висновками відповідача, виявлено ряд порушень за договором № 11/5 від 02.10.2012 року, а саме:

- відсутність переліку пільгових категорій громадян,

- в автобусі не було інформації про контакти організації яка захищає інтереси споживачів,

- відсутність таблиці вартості проїзду,

- використання забороненого автомобіля «Фольксваген»,

- не надаються звіти про використання пасажирського транспорту.

Листом № 08-22/1802 від 02.07.2015 року, замовник повідомив перевізника про результати проведеної перевірки в період з 04.06.2015 року по 12.06.2015 року, якою, за висновками, відповідача було виявлено ряд порушень за договором № 12/9 від 01.08.2014 року, а саме:

- відсутність правил надання послуг на пасажирському автомобільному транспорті,

- відсутність переліку пільгових категорій громадян,

- замість автобусів Богдан використовувалися автобуси марки Мерседес-Бенц,

- не надаються звіти про використання пасажирського транспорту

Листом № 08-22/1565 від 11.06.2015 року замовник повідомив перевізника про результати проведеної перевірки в період з 03.06.2015 року по 08.06.2015 року якою, за висновками відповідача, було виявлено ряд порушень за договором № 29/6 від 09.01.2013 року, а саме:

- здійснена зупинка поблизу залізничного вокзалу хоча вона не передбачена,

- замість автомобіля БАЗ 079.14 використовувався автомобіль БАЗ 079.19,

- розклад руху не передбачає відправлення з Запоріжжя АС-3 об 11 годині,

- в автобусі не було інформації про контакти організації яка захищає інтереси споживачів,

- у водія не було розкладу руху, схеми маршруту, таблиці вартості проїзду,

- відсутність переліку пільгових категорій громадян,

- відсутність правил надання послуг на пасажирському автомобільному транспорті.

Листом № 08-22/1537 від 10.06.2015 року замовник повідомив перевізника про результати проведеної перевірки в період з 03.06.2015 року по 08.06.2015 року, якою, за висновками відповідача, було виявлено ряд порушень за договором № 42/7 від 08.08.2013 року, а саме:

- здійснена зупинка поблизу залізничного вокзалу, хоча вона не передбачена,

- використовувався не передбаченої марки автобус Богдан,

- у водія не було нагрудної таблички,

- відсутня таблиця вартості проїзду,

- відсутність переліку пільгових категорій громадян,

- не надаються звіти про використання пасажирського транспорту.

Відповідно до ст. 213 ЦК України правочин тлумачиться буквально в сукупності всіх його умов. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з'ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін.

Здійснивши аналізів спірних договорів перевезення, суд дійшов висновку, що вказані договори містять усі суттєві умови характерні для договорів даного виду, а відтак вважаються укладеними у відповідності до приписів статей 180 Господарського кодексу України та 628, 631 Цивільного кодексу України, з дати досягнення сторонами згоди щодо всіх істотних умов.

Виходячи з того, що, згідно частини першою статті 631 ЦК України строком є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору, а згідно з частиною сьомою статті 180 ГК України строком дії господарського договору є час впродовж якого існують господарські зобовязання за договорами, то договори мають виконуватися до закінчення строку їх дії.

Відповідно до ст. 509 ЦК України та ст.ст. 173, 174 ГК України договірні зобовязання обовязкові для виконання сторонами договору, одностороння відмова від господарського зобовязання заборонена, якщо інше не передбачене умовами договору.

Статтями 525, 526 ЦК України передбачена заборона односторонньої відмови від виконання зобовязання окрім випадків передбачених договором та обовязок належним чином виконати зобовязання відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), а отже виходячи з того, що зобовязання відповідача по наданню маршрутів до перевезення виникає на підставі договору, то воно підлягає виконанню в межах строків зазначених у договорі на виконання зобовязання.

Слід також зазначити, що згідно ст. 202 ГК України господарське зобов'язання припиняється: виконанням, проведеним належним чином, при цьому вказана норма взагалі не містить застережень щодо закінчення строку дії договору як підставу для припинення зобовязання.

В силу ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України договір може бути розірвано на вимогу однієї із сторін чи за рішенням суду при наявності істотного порушення договору другою стороною.

Згідно з ч. 1 ст. 206 Господарського кодексу України, господарське зобов'язання може бути розірвано сторонами відповідно до правил, встановлених статтею 188 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 188 Господарського кодексу України, зміна та розірвання господарських договорів не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Отже, аналіз вказаних норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України свідчить, що зміна або розірвання договору (господарського договору) в односторонньому порядку без згоди сторін допускається лише у випадках, встановлених договором (господарським договором) або законом.

Відповідно до ч.3 ст.7 Закону України «Про автомобільний транспорт» орган виконавчої влади та орган місцевого самоврядування мають право достроково розірвати договір з автомобільним перевізником в разі порушення ним умов договору. Разом з тим, вказаною правовою нормою не визначається, що таке розірвання договору може бути здійснено відповідним органом в односторонньому порядку.

При цьому, випадки розірвання договору з автомобільним перевізником в односторонньому порядку законами України не встановлені.

Отже, аналіз змісту умов договору зокрема пп. 5 п. 1 розділу 2 свідчить, що сторонами передбачено право відповідача на розірвання договору в односторонньому порядку, але при виявленні неодноразових порушень перевізником чинного законодавства та договору.

Виходячи зі змісту пп. 3 п. 3 розділу 2 договорів, перевізник має право отримати акти про перевірку роботи водіїв на маршруті, що в сукупності з відсутністю таких актів до листів про розірвання договору та змісту пп. 3 п. 1 розділу 2 договору свідчить про небажання відповідача надавати можливість перевізнику вжити заходів для виправлення становища.

Оскільки за умовами договору передбачено право відповідача про складання акту лише згідно пп. 3 п. 1 розділу 2 договору в сукупності з вжиттям заходів для виправлення становища то використавши право на складання акту за результатами перевірки, відповідач зобовязаний виконати другу частину вказаного пункту - надати можливість перевізнику вжити відповідних заходів для виправлення становища.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи влади та органи місцевого самоврядування діють лише у спосіб передбачений чинним законодавством України.

За весь час розгляду справи при неодноразову наголошенні відповідачем про його статус як субєкта владних повноважень, ним не надано ні актів перевірок які б свідчили про факт їх проведення, ні рішення про призначення перевірки (наказ) та направлення з переліком осіб повноважених її проводити як йдеться з вимог Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» ст.ст. 5, 6, 7.

В силу ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України на сторони покладений обовязок доводити ти обставини на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень.

Отже, належним підтвердженням факту вчинення перевізником (позивачем у справі) порушення зобовязання за договором, його умов, або приписів ст. 34 Закону України «Про автомобільний транспорт» є складений акт, в якому має бути відображено суть та зміст порушення.

Належним чином оформлених актів суду не надано.

Відповідно до ст. 653 Цивільного кодексу України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються.

У разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається в судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішення суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Згідно зі ст. 654 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору вчиняться в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Оскільки право на одностороннє розірвання договору за відповідачем не передбачене нормами чинного законодавства, питання про розірвання договору має вирішуватися судом.

В судовому засіданні відповідач пояснив, що із позовами про розірвання спірних договорів перевезення до суду не звертався.

Оцінюючи викладені обставини у їх сукупності, суд дійшов висновку про правомірність заявлених позовних вимог.

Визнати безпідставним розірвання договорів про організацію перевезень пасажирів на міжміських та приміських автобусних маршрутах загального користування, які не виходять за межі території Запорізької області (внутрішньо обласних маршрутах) № 29/6 від 09.01.2013р., № 42/7 від 08.08.2013р., № 11/5 від 02.10.2012р., № 12/9 від 01.08.2014р.

Спонукати Запорізьку обласну державну адміністрацію до виконання договорів про організацію перевезень пасажирів на міжміських та приміських автобусних маршрутах загального користування, які не виходять за межі території Запорізької області (внутрішньо обласних маршрутах) № 29/6 від 09.01.2013р., № 42/7 від 08.08.2013р., № 11/5 від 02.10.2012р., № 12/9 від 01.08.2014р.

У відповідності до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України, стягнути з відповідача на користь позивача суму судового збору у розмірі 4 872,00 грн.

Керуючись ст. ст. 49, 82 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати безпідставним розірвання договорів про організацію перевезень пасажирів на міжміських та приміських автобусних маршрутах загального користування, які не виходять за межі території Запорізької області (внутрішньо обласних маршрутах) № 29/6 від 09.01.2013р., № 42/7 від 08.08.2013р., № 11/5 від 02.10.2012р., № 12/9 від 01.08.2014р.

Спонукати Запорізьку обласну державну адміністрацію до виконання договорів про організацію перевезень пасажирів на міжміських та приміських автобусних маршрутах загального користування, які не виходять за межі території Запорізької області (внутрішньо обласних маршрутах) № 29/6 від 09.01.2013р., № 42/7 від 08.08.2013р., № 11/5 від 02.10.2012р., № 12/9 від 01.08.2014р.

Стягнути з Запорізької обласної державної адміністрації (69107, м. Запоріжжя, проспект Леніна, 164; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_3 ОСОБА_3» (69600, м. Запоріжжя, вулиця Оріхівське шосе, будинок 6; 69104, м. Запоріжжя, вулиця Чумаченко, будинок 13-А; ) суму судового збору у розмірі 4 872 (Чотири тисячі вісімсот сімдесят дві) грн. 00 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя Т.А. Азізбекян

Рішення виготовлено у повному обсязі та підписано 27.08.2015р.