РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.08.2015Справа №910/13862/15

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРБІЗНЕСКОНСАЛТ";

до відповідача-1: публічного акціонерного товариства "УКРНАФТА";

до відповідача-2: товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНСПОРТНІ АВТОМАТИЗОВАНІ СИСТЕМИ";

про: стягнення 1.033.270,08 дол. США, що еквівалентно 21.956 989,20 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники:

позивача: Мельниченко О.В. - за довіреністю від 07.04.2015 № б/н;

відповідача-1: Сєров Є.І. - за довіреністю від 30.03.2015 № 10-231/д;

відповідача-2: не з'явилися.

С У Т Ь С П О Р У:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРБІЗНЕСКОНСАЛТ" звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до публічного акціонерного товариства "УКРНАФТА" та товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНСПОРТНІ АВТОМАТИЗОВАНІ СИСТЕМИ" про стягнення 1.033.270,08 дол. США, що еквівалентно 21.956 989,20 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на підставі договору про відступлення права вимоги від 20.10.2014 № 20/10/2014-1 та договору поруки від 01.08.2014 № 01-08-2014/1 до позивача перейшло право вимоги до відповідачів в частині стягнення суми попередньої оплати яка була перерахована згідно з умовами Контракту від 26.06.2013 № 180/2013.

Таким чином позивачем заявлені позовні вимоги до відповідача-1 про стягнення з останнього суми попередньої оплати яка була перерахована згідно з умовами Контракту від 26.06.2013 № 180/2013 в розмірі 988.634.84 доларів США (що за офіційним курсом НБУ станом на день подання позову складає 21.008.490,35 грн) та вимогу про солідарне стягнення з відповідачів частини суми попередньої оплати яка була перерахована згідно з умовами Контракту від 26.06.2013 № 180/2013 в розмірі 10.000.00 доларів США (що за офіційним курсом НБУ станом на день подання позову складає 212.500,00 грн).

Крім того, у зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань, позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача-1 - 3% річних в сумі 34.635,24 доларів США (що за офіційним курсом НБУ станом на день подання позову складає 735.998,85 грн).

Також позивачем заявлені вимоги про солідарне стягнення з відповідачів адвокатських витрат в розмірі 400.000,00 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 04.06.2015 позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРБІЗНЕСКОНСАЛТ" прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 910/13862/15.

Відповідач-1, скориставшись правом, наданим ст. 59 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відзив, яким позовні вимоги відхилив повністю з тих підстав, що у позивача не має права на повернення передоплати у доларах США, оскільки передоплата була здійснена в російських рублях. Крім того, на суму передоплати не нараховується 3 % річних, а витрати на послуги адвоката необґрунтовані та в будь-якому разі завищені.

Відповідач-2 правом наданим ст. 59 Господарського процесуального кодексу України не скористався, відзиву на позов від останнього до суду не надійшло.

До господарського суду м. Києва від представника відповідача-1 надійшло клопотання про припинення провадження у справі на підставі п. 5 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, оскільки в п. 7.2. Контракту від 26.06.2013 № 180/2013 передбачено, що всі спори, які виникають між сторонами за даним контрактом повинні розглядатись Міжнародним комерційним арбітражним судом при Торгово-промисловій палаті України.

Вказане клопотання представника відповідача-1 судом відхилене з огляду на наступне.

По-перше: передбачене в п. 7.2. Контракту від 26.06.2013 № 180/2013 третейське застереження укладене між товариством з обмеженою відповідальністю "ІНДУСТРІЯ ФЕРОСПЛАВІВ" та відповідачем-1, в свою чергу між позивачем та відповідачем-1 угоди про розгляд спорів між останніми Міжнародним комерційним арбітражним судом при Торгово-промисловій палаті України не укладено.

По-друге: звернення до арбітражу - це право, а не обов'язок сторони (стаття 12 ГПК), яке реалізується у встановленому порядку (стаття 8 Закону України "Про міжнародний комерційний арбітраж"), а підсудність суду справи з іноземним елементом визначається на момент відкриття провадження у справі, незважаючи на те, що в ході провадженні у справі підстави для такої підсудності відпали або змінились, крім випадків, передбачених у статті 76 Закону України "Про міжнародне приватне право".

Так, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 76 Закону України "Про міжнародне приватне право" суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках, якщо дія або подія, що стала підставою для подання позову, мала місце на території України.

В даному випадку контракт, на підставі якого відбувається стягнення, був укладений у місті Києві (Україна).

Крім того, між позивачем та відповідачем-2 укладено договір поруки, пунктом 7.2. якого передбачено, що сторони зобов'язуються докладати всіх зусиль до врегулювання суперечок шляхом переговорів. Розбіжності, за якими сторони не дійдуть згоди, підлягають розгляду в господарських судах України у відповідності до чинного законодавства України.

Згідно п.7.3. договору поруки, сторонами погоджено, що при вирішенні спорів використовується матеріальне право України.

При цьому, у відповідності з ч. 3 ст. 15 Господарського процесуального кодексу України, справи у спорах за участю кількох відповідачів розглядаються господарським судом за місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача.

Відповідно до зазначених норм та враховуючи той факт, що відповідачі зареєстровані на території України та договори, укладені на території України, є всі правові підстави для розгляду справи в господарських судах України.

В судовому засіданні 19.08.2015 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши доводи повноважних представників позивача, відповідача-1 по суті даного спору та дослідивши наявні докази у матеріалах даної справи, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між товариством з обмеженою відповідальністю "ІНДУСТРІЯ ФЕРОСПЛАВІВ", як покупцем та публічним акціонерним товариством "УКРНАФТА", як постачальником (далі - відповідач-1) укладено контракт від 26.06.2013 № 180/2013 (далі - Контракт), за умовами якого відповідач-1 зобов'язується поставити, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити феросплави (далі - товар), на умовах, у кількості та строки, зазначені в додатках (Специфікаціях) до цього контракту, які є невід'ємною його частиною (п. 1.1 Контракту).

Згідно п. 2.1. Контракту, ціни на товар встановлюються в доларах США на базисних умовах поставки "DAF" кордон України, згідно Інкотермс у редакції 2000, та вказані в Додатках до цього Контракту.

Відповідно до п. 2.3. контракту, загальна вартість контракту дорівнює сумі вартостей товару по додаткам. Загальна вартість Контракту на момент його укладення складає 6.000 000,00 доларів США.

Пунктом 3.4. Контракту передбачено, що датою поставки вважається дата календарного штемпеля залізничної станції переходу на кордоні України, зазначена на залізничній накладній, відповідно до п.3.1. цього Контракту. Датою переходу права власності на товар на всіх умовах, передбачених цим контрактом, вважається дата перетину кордону України, що підтверджується відповідними документами. Ризики переходять у відповідності з правилами "Інкотермс-2000".

Згідно п. 4.1. Контракту, після попереднього узгодження та надходження повідомлення відповідача-1 про готовність товару до відвантаження покупець робить попередню оплату на 100% вартості узгодженої партії товару до відвантаження за 2 дні до початку відвантаження. Покупець робить передоплату товару в російських рублях за курсом ЦБ РФ, що діє на дату платежу, на рахунок відповідача-1.

Датою платежу вважається дата зарахування коштів на рахунок відповідача-1 (п. 4.2. Контракту).

Відповідно до п. 4.3. Контракту, оплата товару здійснюється банківським переказом шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок відповідача-1 на підставі виставленого ним рахунку.

Умовами п. 4.5 Контракту встановлено, що відвантаження товару зі станції відправлення здійснюється за наявності рознарядки покупця щодо заповнення транспортних документів протягом 5 (п'яти) робочих днів з моменту зарахування передоплати на рахунок відповідача-1 на суму зарахованої передоплати.

У відповідності до п. 4.9. Контракту, у разі не поставки товару на суму отриманої передоплати, відповідач-1 гарантує повернення даної суми покупцеві на його поточний рахунок не пізніше 60-го дня від дати останньої здійсненої передоплати за цим контрактом та надання відповідної письмової вимоги покупця.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків (зобов'язань), які повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Виходячи із змісту правовідносин, останні є відносинами з поставки товару, відтак, права і обов'язки сторін визначаються, у тому числі, положеннями глави 54 Цивільного кодексу України.

Приписом ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України унормовано, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 Цивільного кодексу України).

Так, товариством з обмеженою відповідальністю "ІНДУСТРІЯ ФЕРОСПЛАВІВ" на виконання умов Контракту здійснено на користь відповідача-1 попередню оплату товару, що підтверджується платіжними дорученнями, засвідчені копії яких наявні в матеріалах справи, а саме:

- від 23.07.2013 № 7 на суму 31.540.779,62 рублів РФ, що у відповідності до п. 4.1 Контракту за офіційним курсом ЦБ РФ станом на день попередньої оплати (25.07.2013) товару складає 975.100,00 доларів США;

- від 26.07.2013 № 66 на суму 14.052.845,40 рублів РФ, що у відповідності до п. 4.1 Контракту за офіційним курсом ЦБ РФ станом на день попередньої оплати (28.11.2013) товару складає 425.790,89 доларів США;

- від 18.10.2013 № 29 на суму 35.920.163,44 рублів РФ, що у відповідності до п. 4.1 Контракту за офіційним курсом ЦБ РФ станом на день попередньої оплати (18.10.2013) товару складає 1.119.650,00 доларів США;

- від 18.10.2013 № 30 на суму 62.106.069,20 рублів РФ, що у відповідності до п. 4.1 Контракту за офіційним курсом ЦБ РФ станом на день попередньої оплати (18.10.2013) товару складає 1.935.878,17 доларів США;

- від 21.01.2014 № 5 на суму 32.820.331,10 рублів РФ, що у відповідності до п. 4.1 Контракту за офіційним курсом ЦБ РФ станом на день попередньої оплати (21.01.2014) товару складає 975.550,00 доларів США.

В подальшому між товариством з обмеженою відповідальністю "ІНДУСТРІЯ ФЕРОСПЛАВІВ", як кредитором та товариством з обмеженою відповідальністю "ТРАНСПОРТНІ АВТОМАТИЗОВАНІ СИСТЕМИ", як поручителем укладений договір поруки від 01.08.2014 № 01-08-2014/1 (далі - Договір поруки).

Відповідно до п.п. 1.1., 2.1., 3.1. Договору поруки, поручитель зобов'язується відповідати перед кредитором за виконання обов'язків відповідача-1 за Контрактом в розмірі 10.000 доларів США, у т.ч. з відшкодування основного боргу, за прострочення зобов'язань, щодо невиконання зобов'язань, по виплаті 3% річних від прострочених сум, по виплаті суми боргу з урахуванням індексу інфляції, по виплаті неустойки, збитків та упущеної вигоди.

Відповідно до п. 4.1.1. Договору поруки, у разі порушення відповідачем-1 зобов'язання за Контрактом, поручитель зобов'язується виконати за відповідача-1 зобов'язання перед кредитором на умовах, у порядку та в строки, визначені в Контракті.

Цей договір поруки діє до повного виконання зобов'язань сторонами (п. 6.1 Договору поруки).

Поручителю було направлено претензію від 09.04.2015 № 172/04/15 про погашення заборгованості за Договором поруки. Однак, поручитель відповіді на претензію не надав.

Відповідно до ст. 553 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

Між товариством з обмеженою відповідальністю "ІНДУСТРІЯ ФЕРОСПЛАВІВ", як первісним кредитором, та товариством з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРБІЗНЕСКОНСАЛТ", як новим кредитором, (далі - позивач) укладено договір відступлення права вимоги (далі - Договір відступлення права вимоги).

Положеннями п. 1.1. Договору відступлення права вимоги, первісний кредитор передає належне йому право вимоги у повному обсязі згідно Контракту та згідно з Договором поруки, в тому числі належного виконання відповідачем-1 та відповідачем-2 зобов'язань з відшкодування боргу у розмірі 998.634,87 доларів США, зі сплати 3% річних від простроченої суми, а також суми боргу з урахуванням індексу інфляції, по сплаті неустойки, з відшкодування понесених кредитором збитків або втраченої вигоди, а також щодо розірвання Контракту та Договору поруки, а позивач приймає право вимоги, належне первісному кредитору за Контрактом та Договором поруки.

Відповідно до п. 6.4. Договору відступлення права вимоги, сторонами погоджено, що разом з підписанням даного договору, сторони підписують письмове повідомлення відповідача-1 і відповідача-2 про підписання цього договору. Позивач зобов'язується відправити дане письмове повідомлення відповідачу-1 та відповідачу-2.

Сторонами Договору відступлення права вимоги 07.04.2015 направлено на адресу відповідача-1 повідомлення про уступку права вимоги по Контракту.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України встановлено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ч. 1 ст. 513 Цивільного кодексу України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).

Позивач направив на адресу відповідача-1 претензію із вимогою негайного погашення боргу, зокрема, за Контрактом від 26.06.2013 № 180/2013 в розмірі 998.634,84 доларів США.

Проте, відповідач-1 вказану претензію також залишив без задоволення.

Спір між сторонами даного судового процесу виник внаслідок порушення, на думку позивача, відповідачами обов'язку за укладеними між сторонами спору Договорами. Відповідач-1 оплачений товар на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ІНДУСТРІЯ ФЕРОСПЛАВІВ" поставив частково. З урахуванням наведених вище обставин, позивачем, на підставі Контракту, Договору відступлення права вимоги та Договору поруки, заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідача-1 частково сплачених коштів за непоставлений товар в сумі 988.634.84 доларів США (що за офіційним курсом НБУ станом на день подання позову складає 21.008.490,35 грн) та вимогу про солідарне стягнення з відповідачів частини суми попередньої оплати яка була перерахована згідно з умовами Контракту в розмірі 10.000.00 доларів США (що за офіційним курсом НБУ станом на день подання позову складає 212.500,00 грн).

Крім того, у зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань, позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача-1 - 3% річних в сумі 34.635,24 доларів США (що за офіційним курсом НБУ станом на день подання позову складає 735.998,85 грн).

Також позивачем заявлені вимоги про солідарне стягнення з відповідачів адвокатських витрат в розмірі 400.000,00 грн.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з урахуванням такого.

Умовами Контракту передбачено право постачальника не починати відвантаження товару з заводу-виробника до моменту надання покупцем відповідної рознарядки по заповненню транспортних документів. Відвантаження товару зі станції відправлення здійснюється при наявності рознарядки покупця щодо заповнення транспортних документів протягом п'яти робочих днів з моменту зарахування передоплати на рахунок постачальника на суму зарахованої передоплати. При цьому направлення повідомлення факсом Контрактом не передбачено, оскільки в реквізитах покупця відсутній телефон/факс - в реквізитах покупця зазначені лише юридична та фактична поштові адреси.

В матеріалах справи наявна копія рознарядки товариства з обмеженою відповідальністю "ІНДУСТРІЯ ФЕРОСПЛАВІВ" від 21.01.2014 № 004 з вимогою про здійснення поставки товару, зокрема, за Контрактом (специфікація від 11.12.2013 № 6), однак, позивачем не надано до суду доказів виконання п. 3.3 Контракту, а саме - доказів направлення вказаної рознарядки на адресу відповідача-1.

З огляду на вказані обставини, у суду відсутні підстави вважати, що строк поставки товару за Контрактом почав свій перебіг або закінчився. Крім того, позивачем не подані до суду рознарядки та докази відправлення останніх на адресу відповідача-1, які надавали б можливість останньому взагалі здійснювати поставку за Контрактом.

Відповідно до п. 3.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18, ціна позову про стягнення іноземної валюти визначається в іноземній валюті та національній валюті України відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день подання позову (пункт 4 частини першої статті 55 ГПК). При визначенні ціни позову, поданого в іноземній валюті, необхідно виходити з тієї валюти, в якій провадились чи повинні бути проведені розрахунки між сторонами.

Частиною 2 статті 693 Цивільного кодексу України встановлено, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Наданими позивачем до суду первинними документами підтверджується перерахування суми попередньої оплати в російських рублях а не в доларах США, відтак сторона договору може претендувати лише на ті кошти, які вона сплатила відповідно до договору у тій валюті, в якій було здійснено платіж, якщо інше не передбачено договором або законом. У даній справі Контрактом або законом інше не передбачено, а тому позивач може претендувати лише на сплачену суму у російських рублях.

Таким чином, з урахуванням всіх фактичних обставин справи та в їх сукупності, позовна вимога товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРБІЗНЕСКОНСАЛТ" про стягнення з відповідачів суми попередньої оплати яка була перерахована згідно з умовами Контракту від 26.06.2013 № 180/2013 в розмірі 998.634.84 доларів США задоволенню не підлягає, оскільки вказану суму заборгованості заявлено до стягнення в доларах США в той час, як умовами укладеного Контракту оплата передбачена в російських рублях. Більш того, позивачем не подані до суду передбачені Контрактом документи, які надавали б можливість відповідачу-1 здійснювати поставку за Контрактом і як наслідок, відсутні підстави для застосування до останнього відповідальності за прострочення виконання грошового зобов'язання шляхом стягнення 3 % річних в сумі 34.635,24 доларів США.

При цьому, суд враховує п. 5.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14 відповідно до якого - обов'язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних не виникає у випадках повернення коштів особі, яка відмовилася від прийняття зобов'язання за договором (стаття 612 ЦК України), повернення сум авансу та завдатку, повернення коштів у разі припинення зобов'язання (в тому числі шляхом розірвання договору) за згодою сторін або визнання його недійсним, відшкодування збитків та шкоди, повернення безпідставно отриманих коштів (стаття 1212 ЦК України), оскільки відповідні дії вчиняються сторонами не на виконання взятих на себе грошових зобов'язань, а з інших підстав.

Згідно із ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49 ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

У задоволені позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання повного тексту рішення та може бути оскаржене в порядку та у строки, визначені Господарським процесуальним кодексом України.

Повне рішення складено 31 серпня 2015 року

Суддя С.В. Балац