РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.08.2015Справа №910/16801/15

Суддя Господарського суду міста Києва Карабань Я.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі-Страхування»

до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Нова»

про стягнення 8 879, 76 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: не з'явилися;

від відповідача: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

У липні 2015 року Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі-Страхування» (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Нова» (надалі - відповідач) про здійснення страхового відшкодування у розмірі 8 879, 76 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані виплатою позивачем потерпілій особі страхового відшкодування згідно договору добровільного страхування наземного транспорту, внаслідок чого до позивача перейшло право вимоги до особи, відповідальної за збитки.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.07.2015 позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 910/16801/15.

17.07.2015 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшов лист з інформацією на судовий запит стосовно страхового полісу № АІ/541475.

Представник позивача у судове засідання, призначене на 12.08.2015 не з'явився, однак подав клопотання про розгляд справи без його участі, за наявними в ній матеріалами

Відповідач у судове засідання не з'явився, через відділ діловодства Господарського суду міста Києва подав письмовий відзив на позовну заяву в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача страхового відшкодування в сумі 408, 60 грн у зв'язку з тим, що дефектація та миття автомобіля не є ремонтними роботами та проведені лише для виставлення рахунку СТО.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України суд вважає за можливе розглянути справу без участі представників сторін за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 12.08.2015 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, судом встановлено наступне.

21.02.2014 між позивачем та Локтєвою Людмилою Юріївною був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту АС № 008939 (надалі - договір), відповідно до якого застраховано майнові інтереси, що не суперечать закону і пов'язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом та додатковим обладнанням, зазначеним в спеціальній частині договору.

Строк дії договору визначений з 24.02.2014 по 23.02.2015 включно.

Безумовна франшиза за договором встановлена у розмірі 0 грн від страхової суми.

За умовами договору транспортний засіб застраховано, в тому числі, на випадок дорожньо-транспортної пригоди.

10.10.2014 у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого у позивача автомобіля «Nissan Juke», державний реєстраційний номер АІ7925ІО, що належить Локтєвій Людмилі Юріївні, під керуванням Локтєвої Людмили Юріївни та автомобіля «Mercedes Benz 124», державний реєстраційний номер АІ8906ЕК, що належить Лісовій Наталії Анатоліївні, під керуванням Нестеренка Олександра Володимировича.

Постановою Оболонського районного суду в м. Києві від 22.10.2014 у справі № 756/14288/14-п Нестеренка Олександра Володимировича визнано винним у скоєнні вказаного ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, через пошкодження внаслідок ДТП застрахованого транспортного засобу у позивача виник обов'язок виплатити страхове відшкодування згідно з умовами договору.

Згідно ст. 990 Цивільного кодексу України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта.

Згідно з пунктом 9.5. договору страхове відшкодування за обов'язковим письмовим погодженням вигодо набувача може бути виплачене за вибором страховика шляхом оплати автомагазину, СТО тощо, вартості запасних частин, матеріалів, робіт, необхідних для відновлення застрахованого транспортного засобу після настання страхового випадку.

До страхового відшкодування включається вартість фактично здійснених та підтверджених документально витрат, пов'язаних зі страховим випадком: 1) витрат, понесених страхувальником при настанні страхового випадку щодо запобігання та зменшення збитків у розмірі, що не перевищує 0,5% від страхової суми; 2) вартість оцінки заподіяного ТЗ збитку (згідно з експертизою) за умови узгодження експерта/суб'єкта оціночної діяльності зі страховиком; 3) витрат на отримання всіх необхідних для підтвердження факту, причин та обставин настання страхового випадку документів від компетентних органів, в тому числі довідки за розширеною формою з органів Державтоінспекції України; 4) витрат на транспортування ТЗ з місця ДТП у випадку неможливості його пересування по дорогах загального користування самостійно у сумі, що не перевищує зазначену в спеціальній частині договору (п. 9.6.7. договору).

У разі пошкодження ТЗ внаслідок ДТП, страхове відшкодування дорівнює розміру прямого матеріального збитку за вирахуванням франшизи.

Згідно з рахунком-фактурою ТОВ «ВіДі-Санрайз» від 17.12.2014 № ІСзС-0001773 вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля становить 8 548, 38 грн., що підтверджується актом виконаних робіт від 10.02.2015 № ІСЗСА-000752 та актом виконаних робіт від 15.12.2014 № ІСЗСА-001376 на суму 331, 38 грн.

29.08.2015 на рахунок ТОВ «ВіДі-Санрайз» було перераховано 8 548, 38 грн, за вирахуванням франшизи, встановленої договором, що підтверджується платіжним дорученням від 09.02.2015 № 373.

11.02.2015 на рахунок потерпілої особи Локтєвої Л.Ю. було перераховано 331, 38 грн, що підтверджується відомістю підтверджених переказів від 11.02.2015, а всього на загальну суму 8 879, 76 грн.

Таким чином, позивач виконав свої зобов'язання страховика за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів перед страхувальником в повному обсязі.

Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Після виплати страхового відшкодування до позивача перейшло право вимоги щодо сплати шкоди в розмірі виплаченого страхового відшкодування - 8 879, 76 грн до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Стаття 1166 Цивільного кодексу України встановлює, що майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно зі ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Наявність вини Нестеренка Олександра Володимировича у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження застрахованого транспортного засобу, підтверджена постановою суду.

Законом України «Про страхування» передбачено, що цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів підлягає обов'язковому страхуванню (ст. 7 Закону)

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність Лісової Наталії Анатоліївни (власника транспортного засобу) на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Нова» відповідно до договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АІ/541475, строк дії з 27.08.2014 по 26.08.2015, страхувальник Лісова Наталія Анатоліївна, забезпечений транспортний засіб автомобіль «Mercedes Benz 124», державний реєстраційний номер АІ8906ЕК).

Обов'язок страховика за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у разі настання страхового випадку відшкодувати шкоду, заподіяну внаслідок ДТП майну третьої особи, встановлений п. 22.1 ст. 22. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відшкодування здійснюється у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі.

Вирішуючи питання про суму відшкодування, суд враховує положення абз. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до якого страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Полісом № АІ/541475, яким застрахована цивільно-правова відповідальність винної особи, встановлено ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну, в розмірі 50 000, 00 грн. та франшизу 0 грн.

Стосовно відзиву відповідача, суд зазначає, що зняття та встановлення заднього бампера пошкодженого автомобіля, зазначеного в акті виконаних робіт від 15.12.2014 здійснювалося з метою дефектації та оцінки транспортного засобу. Як зазначалося вище, до страхових виплат, згідно договору, відноситься проведення оцінки пошкодженого транспортного засобу.

Вдруге зняття та встановлення заднього бампера здійснювалося безпосередньо для проведення його ремонту. У зв'язку з чим, суд зазначає, що це дві різні дії, вартість яких відноситься до страхового відшкодування (п. 9.6.7. договору).

Щодо відшкодування вартості технологічного та зовнішнього безконтактного миття пошкодженого автомобіля, суд зазначає, що вказані види робіт не входять до суми страхового відшкодування, передбаченої договором. У зв'язку з чим, суд дійшов висновку, про зменшення суми страхового відшкодування на вартість робіт щодо технологічного та зовнішнього безконтактного миття пошкодженого автомобіля, враховуючи що позивачем не надано доказів на підтвердження виключення даної складової із розміру страхового відшкодування, заявленого до стягнення у межах даного позову.

19.02.2015 позивач звертався до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу, однак вказана заява залишена без відповіді та задоволення.

За таких обставин суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги про відшкодування шкоди в розмірі 8 879, 76 грн підлягають задоволенню частково, за вирахуванням технологічного та зовнішнього безконтактного миття пошкодженого автомобіля у розмірі 107, 88 грн.

Таким чином, сума страхового відшкодування, що підлягає виплаті відповідачем, з урахуванням франшизи становить 8 771, 88 грн.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 5 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача та відповідача пропорційно задоволених позовних вимог.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 1, 4, 12, 22, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Нова» (02660, м. Київ, вул. М. Раскової, 11, ) на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі-Страхування» (08131, Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. В. Кільцева, 56, ) суму страхового відшкодування в розмірі 8 771 (вісім тисяч сімсот сімдесят одна) грн. 88 коп., а також судовий збір в сумі 1 805 (одна тисяча вісімсот п'ять) грн. 07 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня підписання повного тексту рішення.

Повне рішення складено 17.08.2015 року.

Суддя Я.А. Карабань