ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2015 р. Справа № 909/596/15
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Кобецької С. М., секретар судового засідання Савчин Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу:

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Український лізинговий фонд",

пр-т Оболонський, 35-А, оф.301, м.Київ,04205;

до відповідачів: Товариства з обмеженою відповідальністю "Маріні",

вул. Галицька, 36 Б, м.Івано-Франківськ,76018;

Дочірнього підприємства "Маріні-ІФ",

вул.Галицька, 36 Б, м.Івано-Франківськ,76018;

про: солідарне стягнення заборгованості в сумі 455 591,47грн., з яких: 292 340,86грн.- заборгованість зі сплати лізингових платежів, 38 933,31грн. - пеня, 41 717,58грн. - штраф, 76 643,58грн. - інфляційні втрати, 2 456,14грн. - 3% річних, 3 500,00грн. - витрати на вчинення виконавчого напису, розірвання Договору фінансового лізингу №821/02/13-В від 14.02.13р.

Представники сторін не з"явились.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ТОВ "Український лізинговий фонд", звернувся до господарського суду Івано-Франківської області з позовом до відповідачів - ТОВ "Маріні", ДП "Маріні-ІФ", про солідарне стягнення заборгованості в сумі 455 591,47грн., розірвання Договору фінансового лізингу №821/02/13-В від 14.02.13р.

Представник позивача подав суду заяву б/н від 16.06.15р. (вх№9469/15 від 17.06.15р.), в якій просить суд, прийняти відмову позивача від позову в частині розірвання Договору фінансового лізингу №821/02/13-В від 14.02.13р. та повернути судовий збір в розмірі 1 218,00грн., сплачений за вимогу немайнового характеру.

З"ясувавши всі обставини на яких ґрунтується подана заява, перевіривши повноваження представника позивача на вчинення такої процесуальної дії, як відмова від позову, встановивши, що ця дія не суперечить законодавству та не порушує права і охоронювані законом інтереси інших осіб, суд вважає за можливе, прийняти відмову позивача від позову в частині вимоги про розірвання Договору фінансового лізингу №821/02/13-В від 14.02.13р., що в свою чергу, в силу п. 4 ст.80 Господарського процесуального кодексу України (господарський суд припиняє провадження у справі, якщо, позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом), є підставою для припинення провадження у справі у цій частині.

Представник позивача в судове засідання не з"явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення від 27.06.15р. Однак, адресував суду клопотання б/н від 20.07.15р. (вх№11421/15 від 24.07.15р.), в якому, у зв"язку з неможливістю прибути в судове засідання повноважного представника, просить суд, розглянути спір без участі позивача за наявними у матеріалах справи доказами.

Позовні вимоги, позивач виклав у позовній заяві, вказуючи при цьому, на:

- укладення між ТОВ "Український лізинговий фонд" (Лізингодавець/позивач) та ТОВ "Маріні" (Лізингоодержувач/відповідач) Договору фінансового лізингу №821/02/13-В від 14.02.13р., на виконання умов якого, позивач передав, а відповідач прийняв, по акту прийому - передачі від 21.02.13р., предмет лізингу: автомобіль INFINITI FX30D Elegance, реєстраційний номер НОМЕР_1, рік випуску 2012р., та зобов"язався здійснювати лізингові платежі які включають платежі з погашення вартості предмету лізингу, винагорода (комісія) Лізингодавця за наданий предмет лізингу;

- неналежне виконання відповідачем - ТОВ "Маріні" Графіку внесення лізингових платежів (Додаток №1 до Договору №821/02/13-В від 14.02.13р.), в редакції Додаткової Угоди №2 від 13.02.14р. до Договору, внаслідок чого, утворилась заборгованість в сумі 292 340,86грн.;

- звернення до відповідача - ТОВ "Маріні" з вимогою №288-УПК від 20.07.14р., про погашення заборгованості або достроковий викуп предмету лізингу, яка залишилась без належного реагування з боку ТОВ "Маріні";

- п.11.4. Договору, на виконання умов якого, позивач направив відповідачу 1 повідомлення №554-УПК від 15.09.14р., про відмову від Договору фінансового лізингу №821/02/13-В від 14.02.13р., з вимогою повернути предмет лізингу;

- невиконання відповідачем - ДП "Маріні-ІФ", умов укладеного між ТОВ "Український лізинговий фонд" (Кредитор/позивач) та ДП "Маріні-ІФ" (Поручитель/відповідач) Договору поруки від 17.09.14р., згідно умов якого, Поручитель зобов"язався в повному обсязі відповідати перед Кредитором за виконання ТОВ "Маріні"/Боржник, усіх його грошових зобов"язань, в т.ч. і в частині компенсації можливих збитків, штрафних санкцій, комісій, додаткових платежів що виникли із Договору фінансового лізингу №821/02/13-В від 14.02.13р.;

- п.п.7.1.1, 7.1.2. Додатку №3 до Договору №821/02/13-В від 14.02.13р., п.1.1. Договору поруки від 17.09.14р., на підставі яких, у відповідачів в наявності зобов"язання зі сплати позивачу 38 933,31грн. - пені, 41 717,58грн. - штрафу;

- ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, відповідно до якої, відповідачам нараховано 76 643,58грн. - інфляційних втрат, 2 456,14грн. - 3% річних;

- п.11.8. Додатку №3 до Договору №821/02/13-В від 14.02.13р., п.1.1. Договору поруки від 17.09.14р. згідно яких, відповідачі повинні відшкодувати позивачу 3 500,00грн. - витрат за вчинення виконавчого напису про вилучення у відповідача - ТОВ "Маріні" предмету лізингу;

- приписи ст.ст. 509,525, 526, 530, 611, 612, 625 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України.

Представники відповідачів в судове засідання не з"явились, про причини неявки суду не повідомили, хоча про дату, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень від 27.06.15р. В судовому засіданні 11.06.15р., представник відповідачів, факт порушення Графіку внесення лізингових платежів підтвердив, наявність заборгованості зі сплати вартості предмету лізингу та винагороди (комісія) за наданий предмет лізингу, в сумі 292 340,86грн. - визнав. Крім того, просив суд, надати відповідачам додатковий час для узгодження між сторонами умов мирової угоди (клопотання б/н від 24.06.15р., вх№6829/15 від 24.06.15р.).

За таких обставин, згідно ст.75 Господарського процесуального кодексу України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стосовно розгляду спору впродовж розумного строку, враховуючи той факт, що позивач адресував суду заяву про розгляд справи без його участі, а відповідачі, відповідно до законодавства, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, та те, що у суду є всі необхідні матеріали (докази) для вирішення спору по суті, спір належить вирішити у відсутності представників сторін за матеріалами справи, запобігаючи, одночасно, безпідставному затягуванню розгляду спору та сприяючи своєчасному поновленню порушеного права.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності всі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги чинного законодавства, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню.

Між ТОВ "Український лізинговий фонд" (Лізингодавець/позивач) та ТОВ "Маріні" (Лізингоодержувач/відповідач) укладено Договір фінансового лізингу №821/02/13-В від 14.02.13р.

За умовами Договору Лізиногодавець набуває у власність і передає на умовах фінансового лізингу в платне володіння і користування з правом викупу майно, найменування і характеристики якого, вказані у Специфікації (Додаток №2 до Договору), а Лізиногоодержувач зобов"язується прийняти предмет лізингу, оплачувати лізингові платежі, зазначені у Графіку внесення лізингових платежів (Додаток №1 до Договору), а також інші платежі відповідно до умов даного Договору (п.1.1. Додатку №3 до Договору №821/02/13-В від 14.02.13р.).

Специфікацією (Додаток №2 до Договору), визначено предмет лізингу: автомобіль Infiniti FX30D Elegance - NAVI, модельний рік виготовлення - 2012р., кузов JN1TDNS51U0510199, загальна вартість з ПДВ - 579 157,00грн.

Відповідно до п.1.2. Додатку №3 до Договору, термін користування Лізингоодоржувачем предметом лізингу складає 36 місяців з моменту підписання акту прийому-передачі предмета лізингу, але в будь-якому випадку не може бути меншим одного року.

Додатком №1 до Договору (Графік внесення лізингових платежів), з урахуванням змін, внесених Додатковою Угодою №2 від 13.02.14р. до Договору, встановлено загальну суму лізингових платежів - 841 260,67грн., яка складається з платежів в погашення (компенсацію) вартості предмету лізингу та винагорода (комісія) Лізингодавця за наданий предмет лізингу.

Всі платежі за Договором Лізингоодержувач зобов"язаний здійснювати в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Лізиногодавця. Лізиногоодержувач зобов"язаний оплачувати лізиногові платежі незалежно від виставлення та отримання рахунків Лізиногодавця (п.2.1. Додатку №3 до Договору).

Дослідженням обставин справи судом встановлено, що на виконання умов договірних відносин позивач - ТОВ "Український лізинговий фонд" передав, а відповідач - ТОВ "Маріні" прийняв, по акту прийому - передачі предмету лізингу від 21.02.13р. (а.с.29), автомобіль INFINITI FX30D, рік випуску 2012р., реєстраційний номер НОМЕР_1, № шасі/кузова JN1TDNS51U0510199, № двигуна С008230, з усіма документами та приналежностями. Майно оглянуте за участі уповноважених представників сторін, перевірено якість, комплектність і відповідність Специфікації до Договору фінансового лізингу №821/02/13-В від 14.02.13р.

Однак відповідач - ТОВ "Маріні", порушив Графік внесення лізингових платежів (Додаток №1 до Договору), з урахуванням змін, внесених Додатковою Угодою №2 від 13.02.14р. до Договору, виставлені позивачем відповідачу рахунки на погашення вартості предмету лізингу та винагороди (комісії) за наданий предмет лізингу від 02.10.14р., 03.11.14р., 02.12.14р., 30.12.14р., 02.02.15р., 02.03.15р., 02.04.15р., 05.05.15р. (а.с.42-57) - залишені відповідачем без оплати, внаслідок чого, утворилась заборгованість в сумі 292 340,86грн.

Позивач, звертався до відповідача - ТОВ "Маріні" з вимогою №288-УПК від 20.07.14р. (а.с.32-35), про погашення заборгованості або достроковий викуп предмету лізингу. Однак, дана вимога залишилась без належного реагування з боку ТОВ "Маріні".

З метою забезпечення виконання зобов"язань ТОВ "Маріні" за Договором фінансового лізингу №821/02/13-В від 14.02.13р., між ТОВ "Український лізинговий фонд" (Кредитор/позивач) та ДП "Маріні-ІФ" (Поручитель/відповідач) укладено Договір поруки від 17.09.14р., згідно умов якого, Поручитель зобов"язується в повному обсязі відповідати перед Кредитором за виконання ТОВ "Маріні"/Боржником, усіх його грошових зобов"язань, в т.ч. і в частині компенсації можливих збитків, штрафних санкцій, комісій, додаткових платежів що виникли із Договору фінансового лізингу №821/02/13-В від 14.02.13р. Поручителю відомі усі умови Лізингового договору, укладеного між Кредитором і Боржником. Сторони домовились, що зобов'язання, встановлені цим Договором, залишаються дійсними та незмінними для Поручителя і в разі внесення будь-яких змін чи доповнень до Лізингового Договору. Поручитель зобов'язується виконати зобов'язання за цим Договором у разі настання випадків зміни (в т.ч. збільшення) розміру грошових зобов'язань згідно умов Лізингового Договору, в зв"язку з чим змінюється (збільшується) обсяг його відповідальності за Договором. Поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що й Боржник, в тому числі за відшкодування можливих збитків, за сплату пені та інших штрафних санкцій, що обумовлені у Лізинговому Договорі та передбачені законодавством України. Відповідальність Поручителя та Боржника є солідарною (п.п.1.1., 1.2., 1.3.,1.4. Договору поруки від 17.09.14р.).

Разом з тим, як доведено перед судом позивачем, відповідачі - ТОВ "Маріні", ДП "Маріні-ІФ", не виконали взяті на себе зобов"язання зі сплати лізингових платежів, обумовлених Договором, в сумі 292 340,86грн.

Станом на 18.08.2015р., в матеріалах справи відсутні відомості, які б підтвердили сплату відповідачами вище зазначеної суми заборгованості.

Із змісту ст. 11 Цивільного кодексу України вбачається, що цивільні права та обов'язки виникають з договору.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України).

В силу приписів ст.ст. 627, 628, 629 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов"язковим для виконання сторонами.

Договір фінансового лізингу №821/02/13-В від 14.02.13р., Договір поруки від 17.09.14р., укладені між сторонами в межах чинного законодавства України - є правомірними, оскільки їх недійсність прямо не встановлена законом та вони не визнані судом недійсними (ст.204 Цивільного кодексу України).

Згідно ч.1 ст.806 Цивільного кодексу України, за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст. 509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України).

В силу положень ст. 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України, ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Як вказує ч.1ст. 527 Цивільного кодексу України, боржник зобов"язаний виконати свій обов"язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов"язання чи звичаїв ділового обороту.

Виконання зобов"язання може забезпечуватися зокрема, порукою (п.1 ст.546 Цивільного кодексу України).

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов"язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов"язання боржником (ч.1 ст.553 Цивільного кодексу України).

В силу ч.ч.1,2 ст.554 Цивільного кодексу України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

У разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо ( ч.1 ст.543 Цивільного кодексу України).

Згідно з ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Враховуючи той факт, що відповідачі неналежно виконали свої зобов"язання, які випливають з Договору та закону, то, вимога позивача про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості в сумі 292 340,86грн., підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України зобов"язання припиняється належним чином проведеним виконанням. Однак, якщо зобов"язання не виконано належним чином, то на сторону, яка допустила неналежне виконання, покладаються додаткові юридичні обов"язки в тому числі передбачені ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України /боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання, на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом/.

Крім того, приписами п.3 ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу України, передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Пунктами 7.1.1., 7.1.2. Додатку №3 до Договору фінансового лізингу №821/02/13-В від 14.02.13р., встановлено що за несвоєчасну оплату лізингових та інших платежів, передбачених Договором, Лізингоодержувач сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої в період прострочення, від суми заборгованості за кожен день прострочення та штраф в залежності від терміну заборгованості: при затримці платежу від 2 до 10 днів - 5% від суми простроченої заборгованості, від 11 до 20 днів - 10% від суми простроченої заборгованості, понад 20 днів - 15% від суми простроченої заборгованості.

Враховуючи вище зазначені правові норми, п.п. 7.1.1., 7.1.2. Додатку №3 до Договору фінансового лізингу №821/02/13-В від 14.02.13р. та п. 1.3. Договору поруки від 17.09.14р. /Поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що й Боржник, в тому числі за сплату пені та інших штрафних санкцій, що обумовлені у Лізинговому договорі/, правомірною визнається судом вимога позивача про солідарне стягнення з відповідачів 38 933,31грн. - пені, 41 717,58грн. - штрафу, 76 643,58грн. - інфляційних втрат, 2 456,14грн. - 3% річних, у відповідності до розрахунків а.с.12-13, які перевірено судом та визнано арифметично вірними.

Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідачів додаткових витрат на вчинення виконавчого напису нотаріуса в сумі 3 500,00грн. (платіжне доручення №3019 від 27.03.15р., а.с.59), то у суду відсутні правові підстави для її задоволення.

Як вбачається з матеріалів справи, у зв"язку порушенням відповідачем - ТОВ "Маріні" графіку внесення лізингових платежів, обумовлених Договором, Лізингодавець направив Лізингоодержувачу повідомлення №554-УПК від 15.09.14р., про відмову від Договору фінансового лізингу №821/02/13-В від 14.02.13р. та повернення предмету лізингу (а.с.36-38).

У п.11.8. Додатку №3 до Договору фінансового лізингу №821/02/13-В від 14.02.13р., сторони досягли згоди, що у разі односторонньої відмови Лізингодавця від цього Договору (розірвання договору), Лізингоодержувач зобов'язаний протягом терміну, зазначеного в повідомленні про відмову від Договору (його розірвання), сплатити Лізингодавцю всі нараховані та несплачені лізингові платежі згідно Графіка платежів; витрати, понесені Лізингодавцем у зв'язку з виконанням цього Договору (у тому числі, у зв'язку з вилученням Предмета лізингу, транспортуванням, зберіганням, витрати на здійснення виконавчого напису нотаріуса, судові витрати, витрати у зв'язку з оплатою юридичних послуг).

Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, 20.03.2015р., вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №376, про повернення шляхом вилучення у ТОВ "Маріні" на користь ТОВ "Український лізинговий фонд", майна - автомобіль INFINITI FX30D, 2012р. року випуску, шасі № JN1TDNS51U0510199, двигун № НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1, вартістю 579 157,00грн. та зазначено, що з метою відшкодування кредитору внесеної за вчинення виконавчого напису плати, підлягає стягненню з боржника - 3 500,00грн. (а.с.39).

Виконавчий напис нотаріуса, як і судовий наказ, в силу ст.17 Закону України "Про виконавче провадження" є виконавчим документом, і підлягає виконанню державною виконавчою службою. За таких обставин, подвійне стягнення з відповідачів вище зазначеної суми коштів, одночасно на підставі виконавчого напису нотаріуса і наказу господарського суду, суперечитиме вимогам закону.

Більше того, в матеріалах справи міститься постанова ВДВС Голосіївського районного управління юстиції у м.Києві ВП №47013730 від 25.03.15р., про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого напису нотаріуса №376 від 20.03.15р.(а.с.40).

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості.

В силу вказаної норми предметом доказування є обставини, які свідчать про дійсні права та обов"язки сторін у справі та складаються з фактів, якими позивач обґрунтовує підстави позову та фактів, якими відповідач обґрунтовує заперечення проти позову.

Розподіл обов"язку доказування визначається предметом спору. За загальним правилом обов"язок доказування певних обставин справи покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об"єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, на основі вище викладеного, стягненню з відповідачів в солідарному порядку підлягає заборгованість зі сплати лізингових платежів в сумі 292 340,86грн., пеня в сумі 38 933,31грн., штраф в сумі 41 717,58грн., інфляційні втрати в сумі 76 643,58грн., 3% річних в сумі 2 456,14грн. В частині стягнення витрат на вчинення виконавчого напису в сумі 3 500,00грн. - відмовити. В частині розірвання Договору фінансового лізингу №821/02/13-В від 14.02.13р. - провадження у справі припинити.

Враховуючи приписи ст.49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покласти на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Слід зазначити, що ст. 7 Закону України "Про судовий збір" передбачено підстави повернення судового збору, перелік яких є вичерпним (зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; повернення заяви або скарги; відмови у відкритті провадження у справі; залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям позивача або за його клопотанням); закриття провадження у справі). У їх числі не зазначено такої підстави, як припинення провадження у справі (ст.80 ГПК України). Водночас, закриття провадження у справі, про яке йдеться у п. 5 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір", є поняттям цивільного і адміністративного судочинства, передбаченим відповідно ст.205 ЦПК України та ст.157 КАС України, які господарськими судами у здійсненні судочинства не застосовуються. Таким чином, припинення провадження у справі з підстав, передбачених ст. 80 ГПК України, не тягне за собою наслідків у вигляді повернення сплаченої суми судового збору (п.5.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" №7 від 21.02.13р.).

За таких обставин, враховуючи той факт, що позивач відмовився від позову в частині розірвання Договору фінансового лізингу №821/02/13-В від 14.02.13р. (заява б/н від 16.06.15р.), а відмову прийнято судом і як наслідок припинено провадження у справі в цій частині (п.4 ч.1 ст. 80 ГПК України), то у суду відсутні правові підстави для повернення - ТОВ "Український лізинговий фонд", сплачений судовий збір в сумі 1 218,00грн.

Керуючись ст.124 Конституції України, ст. 7 Закону України "Про судовий збір", ст.17 Закону України "Про виконавче провадження", ст. ст. 11, 204, 509, 525 -527, 543, 546, 553, 554, 599, 610- 612, 625 - 629, 806 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173, 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 33, 43, 49, 75, 80, 82 -85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов ТОВ "Український лізинговий фонд" до відповідачів - ТОВ "Маріні", ДП "Маріні-ІФ" про солідарне стягнення заборгованості в сумі 455 591,47грн., розірвання Договору фінансового лізингу №821/02/13-В від 14.02.13р.- задовольнити частково.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Маріні", вул. Галицька, 36 Б, м.Івано-Франківськ, 76018 (ідентифікаційний код 36996689), Дочірнього підприємства "Маріні-ІФ", вул.Галицька, 36 Б, м.Івано-Франківськ,76018 (ідентифікаційний код 39174794) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Український лізинговий фонд", пр-т Оболонський, 35-А, оф.301, м.Київ, 04205 (ідентифікаційний код 37859096) 292 340,86грн. (двісті дев"яносто дві тисячі триста сорок грн. 86коп.) - заборгованості зі сплати лізингових платежів, 38 933,31грн. (тридцять вісім тисяч дев"ятсот тридцять три грн. 31 коп.) - пені, 41 717,58грн. (сорок одну тисячу сімсот сімнадцять грн. 58 коп.) - штрафу, 76 643,58грн. (сімдесят шість тисяч шістсот сорок три грн. 58коп.) - інфляційних втрат, 2 456,14грн. (дві тисячі чотириста п"ятдесят шість грн. 14 коп.) - 3% річних, 9 041,83грн. (дев"ять тисяч сорок одну грн. 83 коп.) - судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В частині солідарного стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Маріні", вул. Галицька, 36 Б, м.Івано-Франківськ,76018 (ідентифікаційний код 36996689), Дочірнього підприємства "Маріні-ІФ", вул.Галицька, 36 Б, м.Івано-Франківськ,76018 (ідентифікаційний код 39174794) 3 500,00грн. - витрат на вчинення виконавчого напису - відмовити.

В частині розірвання Договору фінансового лізингу №821/02/13-В від 14.02.13р., укладеного між ТОВ "Український лізинговий фонд" та ТОВ "Маріні" - провадження у справі припинити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення складено 20.08.15р.

Суддя С.Кобецька