ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2015 р. Справа № 909/772/15

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Гриняк Б. П. , секретар судового засідання Михайлюк А. С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Еконо ЛТД", вул. С. Скляренка ,11, м. Київ,04073

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Аріон", вул. Шкільна ,16 , Драгомирчани , Тисменицький район, Івано-Франківська область ,77454

до відповідача: Приватного акціонерного товариства " Страхова Група "ТАС" , проспект Перемоги ,65 , м. Київ, 03062 .

про стягнення матеріальної шкоди , завданої джерелом небезпеки в сумі 255273,65 грн.

за участю представників:

Від позивача: не з'явились ;

Від відповідача (Товариства з обмеженою відповідальністю "Аріон") : ОСОБА_1, (довіреність б/н від 27.07.2015р.) - представник;

Від відповідача (приватного акціонерного товариства "Страхова Група "ТАС") не з'явились;

ВСТАНОВИВ: до господарського суду Івано-Франківської області подано позов Товариством з обмеженою відповідальністю "Еконо ЛТД" до Товариства з обмеженою відповідальністю " Аріон" та Приватного акціонерного товариства " Страхова Група "ТАС" про стягнення матеріальної шкоди , завданої джерелом небезпеки в сумі 255273,65 грн.

Ухвалою суду від 15.07.2015 р. порушено провадження по справі та призначено до розгляду на 04.08.2015 р.

31 липня 2015 р. відповідач ОСОБА_2 " Аріон" подав відзив на позов (вх. № 11845/15), в якому проти позовних вимог заперечив, вказуючи на безпідставність та необґрунтованість позовних вимог та подав клопотання ( вх.№8161/15 від 31.07.2015р. ) про залучення до справи іншого відповідача - ОСОБА_3 акціонерне товариство " Страхова Група "ТАС", мотивуючи тим, що страхова організація застрахувала цивільну відповідальність володільця транспортного засобу.

Представник позивача проти клопотання не заперечив .

Ухвалою від 04.08.2015 р. суд залучив до участі у справі в якості відповідача ОСОБА_3 акціонерне товариство " Страхова Група "ТАС" та відклав розгляд справи на 18.08.2015 р..

Крім того, 31.07.2015р. представником відповідача подано клопотання (вх .№11846/15 ) про виклик для дачі пояснень суб'єкта оціночної діяльності ОСОБА_4 , яке суд відхилив, у зв'язку з його безпідставністю.

Ухвалою суду від 18.08.2015 р. розгляд справи відкладався до 25.08.2015 р..

В судове засідання 25.08.2015 р. представник позивача не з'явився, однак надіслав суду клопотання (вх.№12972/15 від 20.08.2015р.), в якому підтримав позовні вимоги в повній мірі та просив суд розглянути даний спір без його участі, за наявними матеріалами, у зв'язку з неможливістю з'явитися в судове засідання.

Представник відповідача - ОСОБА_2 " Аріон" в судовому засіданні 25.08.2015р. заявлені позовні вимоги заперечує, мотивуючи їх безпідставністю та необґрунтованістю.

Відповідач - ПАТ " Страхова Група "ТАС" явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечила, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, однак 17.07.2015 р., не будучи стороною у справі, надіслала суду письмову пояснення на позовну заяву ( вх. №10964 від 17.07.2015 р.), в якому заперечувала щодо заявлених позовних вимог, вказуючи на їх безпідставність та необґрунтованість та просила провести розгляд справи за відсутності уповноваженого представника . Відповідно до ч.3 ст.22 Господарського процесуального кодексу України, сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходи до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Згідно з пунктом 3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України 26.12.2011 N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" з наступними змінами, у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення сторін належним чином про розгляд судової справи і забезпечення їх явки в судове засідання для реалізації ними права на судовий захист своїх прав та інтересів, що дає підстави для висновку суду щодо розгляду справи в порядку, передбаченому статтею 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи із врахуванням вимог Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод стосовно розгляду справи у продовж розумного строку, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, суд вважає за правильне взяти до уваги наступне.

Заявлені позовні вимоги мотивовані тим, що 20.08.2014 р. в с. Вістова Калуського району Івано-Франківської області, по вул. Січових Стрільців, водій Товариства з обмеженою відповідальністю "Аріон" ОСОБА_5, керуючи транспортним засобом ГАЗ 3307-12, д.н.з. НОМЕР_1, виїхав на смугу зустрічного руху та вчинив лобове зіткнення з автомобілем " Мерседес Бенц" , д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_6.

Автомобіль " Мерседес Бенц", д.н.з. НОМЕР_2 належить ОСОБА_2 " Еконо ЛТД".

Відповідно до Постанови Галицького районного суду Івано-Франківської області від 15.10.2014 року у справі про адміністративне правопорушення №341/2106/14-п, ОСОБА_5 визнано винуватим у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП через порушення вимог п.п. 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України і притягнуто до адміністративної відповідальності.

Судом першої інстанції, у справі про адміністративне правопорушення встановлено, що ОСОБА_5 на час скоєння ДТП працював у відповідача на посаді водія і виконував трудові обов'язки .

Правопорушником ОСОБА_5М, зазначене судове рішення в апеляційному порядку не оскаржувалось.

Внаслідок порушення Правил дорожнього руху ОСОБА_5, пошкодження отримали автомобіль " Мерседес Бенц" , д.н.з. НОМЕР_2 та напівпричіп "КРОНЕ", д.н.з. НОМЕР_3, які належать ОСОБА_2 " Еконо ЛТД".

Вартість ремонтних робіт автомобіля " Мерседес Бенц", д.н.з. НОМЕР_4 складає 45667,25 грн.;

Вартість ремонтних робіт напівпричепа "КРОНЕ", д.н.з. НОМЕР_3 складає 209 606,40 грн..

Таким чином, загальний розмір матеріальної шкоди завданої в ОСОБА_2 " Еконо ЛТД", внаслідок ДТП , становить 255 273,65 грн.

В обґрунтування своїх вимог, позивач, посилається на ч.1 ст. 6 Господарського процесуального кодексу України, згідно якої підприємства та організації, що порушили майнові права і законні інтереси інших підприємств та організацій, зобов'язані поновити їх, не чекаючи пред'явлення претензій.

Позивач зазначив, що жодної пропозиції щодо відшкодування завданої шкоди від відповідача не поступало, що стало підставою звернення до господарського суду з вимогою про відшкодування завданих збитків.

Представник відповідача - ОСОБА_2 "Аріон" проти позовних вимог заперечує в повному обсязі, в зв'язку із їх незаконністю та необґрунтованістю.

Відповідач, стверджує, що позивачу слід було звернутися до страхової компанії ПАТ "Страхова група " ТАС", Івано-Франківська філія , в якій застрахована цивільна відповідальність ОСОБА_2 " Аріон" перед третіми особами для отримання страхової суми за шкоду заподіяну майну, однак даним правом позивач не скористався.

Зазначив, що 20.08.2014р., коли відбулося ДТП, в результаті якого, позивачу завдано матеріальної шкоди, відповідач , у відповідності до п. 33.1. 33.3 ст. 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", повідомив страхову компанію ПАТ "Страхова група " ТАС" Івано-Франківська філія про дану подію та надали необхідний пакет документів.

Однак , позивач , у встановлений п. 33.1.4 ст. 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" строк, не звернувся до страхової компанії із заявою про страхове відшкодування, не надав копії необхідних документів, не повідомив реквізити для перерахування страхового відшкодування, а тому і не отримав його.

Крім того, відповідач вказує на те, що позивачем не виконано обов'язку зберігати пошкоджене майно ( транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилось після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком представник ( працівник, аварійний комісар або експерт), а також не забезпечив йому можливість провести огляд пошкодженого майна ( транспортних засобів), у зв'язку з чим позивач не отримав жодного рішення про здійснення страхового відшкодування, або про відмову у здійсненні страхового відшкодування.

Крім цього, відповідач не погоджується з розміром позовних вимог, вказуючи на те, що з моменту, коли трапилась дорожньо-транспортна пригода минув рік, що унеможливлює встановлення реалі матеріальних збитків.

Долучені позивачем копії калькуляції від 08.09.2014 р. та попередньої калькуляції від 28.08.2014 р., на думку відповідача, є неналежними та недопустимими доказами, оскільки складались без представників відповідача та страхової компанії і не свідчать про розмір матеріальної шкоди, заподіяної позивачу внаслідок ДТП, яке відбулося 20.08.2014 р.. Як вбачається, з наданих ОСОБА_3 акціонерним товариством "Страхова Група " ТАС" письмових пояснень ( вх. №10964/15 від 17.07.2015р.),останнє не погоджується із заявленими позовними вимогами, вказуючи на те, що для отримання страхового відшкодування, позивачу необхідно було звернутися до страхової компанії, у передбаченому законодавством порядку, та надати необхідні документи для визначення розміру шкоди, щоб дало підстави розглянути дане питання та прийняти рішення про здійснення виплати страхового відшкодування.

Позивач ОСОБА_2 "Еконо ЛТД" в наданому письмовому поясненні вх. №12627/15 від 14.08.2015 р. підтвердив, що не звертався до Приватного акціонерного товариства "Страхова група" ТАС", Івано-Франківська філія, щодо страхового випадку, оскільки намагався врегулювати даний спірні питання , які виникли внаслідок ДТП з ОСОБА_2 " Аріон", шляхом переговорів, що по суті є досудовим врегулюванням спору.

З цього приводу, через водія - ОСОБА_5 по його телефоні та через нього, керівництву ОСОБА_2 "Аріон" було запропоновано переговорити щодо врегулювання спору.

Водій ОСОБА_5 підтвердив намір свого керівництва залагодити спір.

Після даного звернення ОСОБА_2 " Еконо ЛТД" , відповідача ОСОБА_2 " Аріон" пропозиції щодо врегулювання спору не вносило.

Зазначені обставини, стали причиною не звернення позивача до страховика відповідача.

Дослідивши матеріали справи , заслухавши пояснення представника відповідача , суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими, та такими, що підлягають до задоволення, при цьому суд виходить з наступного

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

В свою чергу, згідно ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.п. 4, 6 постанови Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 01.03.2013р., № 4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала.

Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Частиною 1 ст. 1172 Цивільного кодексу України встановлено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Факт перебування особи ОСОБА_5, на момент вчинення ДТП, у трудових відносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю "Аріон" підтверджується Постановою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 15.10.2014 р. у справі про адміністративне правопорушення №341/2106/14-п про дорожньо-транспортну пригоду та не заперечується відповідачем.

Отже, суд дійшов висновку, що Товариство з обмеженою відповідальністю " Аріон" є особою, відповідальною за завдану шкоду.

Внаслідок порушення Правил дорожнього руху ОСОБА_5, пошкодження отримали автомобіль " Мерседес Бенц" , д.н.з. НОМЕР_2 та напівпричіп " КРОНЕ" д.н.з АА6675 ХР, які належать " "Еконо ЛТД" .

Вартість ремонтних робіт автомобіля " Мерседес Бенц" , д.н.з. НОМЕР_2 складає 45 667,25 грн;

Вартість ремонтних робіт напівпричепа " КРОНЕ" , д.н.з. НОМЕР_3 складає 209 606,40 грн.

Всього матеріальна шкода, завдана ОСОБА_2 " Еконо ЛТД" внаслідок ДТП складає 255 273,65 грн., що підтверджується долученими до матеріалів справи копією договору з ремонтним підприємством ОСОБА_2 " Гроцький транс"; Калькуляцією ремонту автомобіля НОМЕР_5 від 08.09.2014 р; Калькуляцією ремонту напівпричепа " КРОНЕ" , д.н.з. НОМЕР_3 від 28.08.2014 р ; Актом здачі-прийняття робіт ( надання послуг) № РН-Р/258-1 від 11.08.2015 р. та рахунком-фактура № Р/258-1 від 28.08.2014 р., Актом здачі-прийняття робіт ( надання послуг) № РН-Р/258-2 від 11.08.2015 р. та рахунком-фактура № Р/258-2 від 08.09.2014 р..

Крім того, суд зазначає, що приписи ст. 1166, 1187 Цивільного кодексу України направлені на забезпечення принципу повного відшкодування заподіяної шкоди потерпілому.

Приймаючи до уваги вищевикладене, позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, у зв'язку з чим такі вимоги підлягають задоволенню зі стягненням з відповідача 255 273,65 грн. матеріальної шкоди.

Як визначає ст.32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст. 33, 34, 43 Господарського процесуального кодексу України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення для господарського суду не є обов'язковим. Обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги і заперечення.

За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Щодо витрат позивача на оплату послуг адвоката в розмірі 20000,00 грн., які позивач просить стягнути з відповідача, то суд зазначає наступне.

Відповідно до п.6.3, п.6.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013р. "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов'язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об'єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною п'ятою статті 49 ГПК. Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от: угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригіналу ордера адвоката, виданого відповідним адвокатським об'єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій. У разі неподання відповідних документів у господарського суду відсутні підстави для покладення на іншу сторону зазначених сум. За змістом частини третьої статті 48 та частини п'ятої статті 49 ГПК у їх сукупності можливе покладення на сторони у справі як судових витрат тільки тих сум, які були сплачені стороною за отримання послуг саме адвоката (у розумінні пункту 1 статті 1 та частини першої статті 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"), а не будь-якої особи, яка надавала правову допомогу стороні у справі. Аналогічну правову позицію викладено у Рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013 N 6-рп/2013 у справі N 1-4/2013. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

В матеріалах справи відсутні докази того, що позивач фактично оплатив зазначені послуги, не подано жодної квитанції чи платіжного доручення, які би свідчили про перерахунок грошової суми адвокату за надані юридичні, а також доказів, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката у заявленій сумі.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для покладення на відповідача витрат позивача на оплату послуг адвоката.

Судовий збір у розмірі 5 105,47 грн., за правилами ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, слід покласти на відповідача ОСОБА_2 " Аріон".

Керуючись ст. 1166, 1187 Цивільного кодексу України, ст. 82 -85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Задоволити позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Еконо ЛТД" до Товариства з обмеженою відповідальністю " Аріон" та Приватного акціонерного товариства " Страхова Група "ТАС" про стягнення матеріальної шкоди, завданої джерелом небезпеки в сумі 255 273,65 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Аріон" ( вул. Шкільна ,16 , Драгомирчани , Тисменицький район, Івано-Франківська область ,77454, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Еконо ЛТД" ( вул. С. Скляренка ,11, м. Київ,04073, ) матеріальну шкоду в сумі 255273,65 грн. ( двісті п'ятдесят п'ять тисяч двісті сімдесят три гривні шістдесят п'ять копійок) та 5105,47 грн. ( п'ять тисяч сто п'ять гривень сорок сім копійок) - судового збору .

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Еконо ЛТД" в задоволенні вимоги про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 20000,00 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 28.08.15

Суддя Гриняк Б. П.

Виготовлено в КП "Діловодство спеціалізованого суду"

________________ ОСОБА_7 28.08.15