донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

18.08.2015р. справа №908/2904/15

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий: судді секретар за участю представників від позивача: ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5, предст. за дов. 04.08.15р. №0408-15
від відповідача: розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу не з"явився Публічного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь", м.Маріуполь, Донецької області
на рішення господарського суду Донецької області
від22.06.2015 р.
у справі № 908/2904/15 (суддя Подколзіна Л.Д.)
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича комерційна фірма"Промтехнологія" м.Дніпропетровськ
до Публічного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь", м.Маріуполь, Донецької області
простягнення 289 606,84 грн. ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробнича комерційна фірма «Промтехнологія», м.Дніпропетровськ звернувся до господарського суду Запорізької області з позовом до Відповідача, Публічного акціонерного товариства «Металургійний Комбінат «Азовсталь» про стягнення заборгованості у розмірі 259200грн., індексу інфляції у розмірі 16792,98грн., 3% річних у сумі 1254,34грн. та пені у розмірі 12359,52грн. (а.с.5-8).

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 05.05.2015р. по справі № 908/2904/15 позовну заяву ТОВ "Виробнича комерційна фірма "Промтехнологія" з доданими до неї документами направлено за територіальною підсудністю до Господарського суду Донецької області ( а.с.3).

Рішенням господарського суду Донецької області від 22.06.2015р. позовні вимоги задоволені частково ( а.с.62-64).

Стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 259 200грн, індекс інфляції у розмірі 16792,98грн., 3% річних у сумі 1254,34грн., пеню у розмірі 6185,09грн. та судовий збір у розмірі 38501,44грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В обґрунтування прийнятого рішення суд першої інстанції дійшов висновку про те, що строки здійснення оплати за поставлену продукцію вже настали, але вартість поставленої продукції відповідачем сплачена не була, тому позовні вимоги щодо стягнення боргу у сумі 259 200 грн. є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Вимоги щодо стягнення інфляційних та 3% річних, нарахованих на суму боргу, суд визнав доведеними та обґрунтованими, тому також задовольнив позов в цій частині у повному обсязі.

Позовні вимоги щодо стягнення пені перевірені та задоволені частково у сумі 6 185,09 грн., оскільки визнані судом арифметично невірними.

Згідно з Розпорядженням голови Вищого господарського суду України від 09.04.2015р. №19-р відновлена робота Донецького апеляційного господарського суду за адресою: 61022, м.Харків, пр.Леніна,5 з 14.04.2015р.

Відповідач звернувся до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив суд рішення господарського суду Донецької області від 22.06.2015р. скасувати, прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі, витрати з оплати судового збору покласти на позивача ( а.с.75-78).

Заявник апеляційної скарги звертає увагу на те, що оскаржуване рішення є незаконним, суперечить нормам матеріального права (ст.ст.526, 610, 629 ЦК України, ст.ст.193, 221 ГК України) та процесуального права (ст.ст.4-2, 4-3, 22, 43 ГПК України), що є підставою для його скасування в порядку ст. 104 ГПК України.

Апелянт наполягає на тому, що згідно п.5.2 договору оплата за поставлені Ресурси проводиться протягом строку, вказаного в п.6.4 цього договору, а вимоги щодо надання документів, передбачених п.6.4 відображені в п.5 Специфікації № 1, №5, на підстави яких були поставлені Ресурси - оплата по факту поставки протягом 60-ти календарних днів з моменту поставки Ресурсів та надання покупцю документів, вказаних в п.6.4 договору.

Апелянт вважає, що позивач в порушення вимог ст.ст.33, 34, 57 ГПК України в обґрунтування своїх вимог не надав доказів підтвердження надання відповідачу повного пакету документів згідно п.6.4 договору.

Іншій порядок оплати поставлених Ресурсів, крім порядку, встановленого п.5.2, умовами договору не передбачений.

Таким чином, на думку апелянта, на момент пред"явлення позову строк виконання відповідачем зобов"язань за договором не настав, відповідно підстави звернення до суду щодо оплати Ресурсів, поставлених згідно договору 089ЛМ-305/145 від 07.04.2014р. були відсутні.

Крім того, скаржник вказує на те, що суд першої інстанції, незважаючи на наявність строків для розгляду справи та поважних причин для відкладання її розгляду за клопотанням відповідача, позбавив відповідача можливості належним чином захистити свої права в суді, надати відзив на спростування доводів позивача, контррозрахунок штрафних санкцій, що є порушенням ст.ст.22,33, 43 ГПК України.

Суд не врахував, що в частині стягнення з відповідача пені, інфляції та 3% річних треба виходити з того, що датою поставки слід вважати не дату видаткової накладної, а дату фактичної поставки Ресурсів згідно умов договору. Умовами специфікацій за договором чітко визначено, що датою поставки Ресурсів вважається дата передачі Ресурсів представникові покупця на складі покупця у відповідності до товарно-транспортної накладної або видаткової накладної з відміткою в ТТН або видатковій накладній.

Представник позивача у судовому засіданні заперечував проти апеляційної скарги та просив суд її відхилити, а рішення суду залишити без змін, надав заперечення проти апеляційної скарги.

Апелянт у судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, своїм правом на участь у суді апеляційної інстанції не скористався.

Враховуючи, що явка сторін не визнавалася судом обов"язковою, судова колегія вважала за можливе розглянути справу без участі апелянта.

Відповідно до частини другої статті 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв»язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ст.81-1 ГПК України здійснено запис судового засідання за допомогою засобів технічної фіксації та складено протокол.

Заслухавши представника позивача, перевіривши матеріали справи та правильність застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду встановила наступне.

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробнича комерційна фірма "Промтехнологія"", м.Дніпропетровськ, юридична особа (ідентифікаційний код 34682574), що підтверджено Витягом з ЄДРПОУ та Статутом ( а.с.12-14. 18-28).

Відповідач, Публічне акціонерне товариство "Металургійний комбінат "Азовсталь", м.Маріуполь, Донецька область юридична особа (ідентифікаційний код 00191158), що підтверджено Витягом з ЄДРПОУ (а.с.15-17).

Між Позивачем (за договором - Постачальник) та Відповідачем (за договором - Покупець) укладено типовий договір №089ЛМ-305/145 на придбання сировинних, топливно-енергетичних або матеріально-технічних ресурсів від 07.04.2014р. (далі - Договір) відповідно до умов якого Постачальник зобов'язується передати, а Покупець - прийняти та оплатити матеріали (далі-«Ресурси») на умовах, які передбачені цим Договором (а.с.33-36).

За умовами п.2.1 договору кількість, номенклатура Ресурсів вказується в специфікаціях до даного Договору, які є його невід'ємною частиною (далі-Специфікації).

За умовами п.3.1. договору Постачальник зобов'язується поставити Ресурси на умовах поставки, які вказані в Специфікаціях у відповідності з міжнародними правилами інтерпретації комерційних термінів «ІНКОТЕРМС» в редакції 2000 року.

Пунктом 5.2. договору встановлено, що оплата за поставлені Ресурси буде здійснюватися протягом строку, який вказаний в специфікації, який рахується з моменту поставки Ресурсів та надання документів, які вказані в п.6.4 цього Договору.

Пунктом 6.4 договору передбачено, що Постачальник зобов"язаний надати Покупцю до початку прийомки Ресурсів оригінали наступних документів:

- рахунок на оплату Ресурсів;

- транспортні та супроводжувальні документи;

- сертифікат бо паспорт якості Постачальника або Виробника ( у випадку, якщо Постачальник не є Виробником);

- пакувальні документи;

- сертифікат санітарно-гігієничного висновку та сертифікат радіологічної безпеки (в передбачених законодавством випадках);

- акт приймання-передачі Ресурсів ( в 2- екземплярах), оформлений зі сторони Постачальника.

Покупець вправі відмовитися від приймання постановлених Ресурсів до надання документів, вказаних в п.6.4 Договору ( п.6.5 договору).

Відповідно до п.7.2. договору, у випадку порушення більш чим на 30 календарних днів строку оплати Ресурсів, Покупець сплачує пеню у розмірі 0,04% від суми заборгованості за кожен день прострочки, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у відповідному періоді.

Договір діє до 31 грудня 2014 року. Закінчення строку дії цього Договору не звільняє Сторони від виконання прийнятих на себе зобов'язань (у тому числі гарантійних) за даним Договором. (п.10.5. договору).

Договір підписаний Сторонами та скріплений печатками підприємств з протоколом розбіжностей.

Специфікаціями до Договору Сторони визначили найменування/виробника, якісні характеристики, одиницю виміру, кількість, ціну за одиницю та загальну вартість ресурсів.

Специфікацією №1 від 07.04.2014р. до Договору Вартість Ресурсів, які поставляються відповідно з даною Специфікацією складає 561 312,00грн. (а.с.37).

Відповідно до п.4 Специфікації №1 строк поставки: 29.06.2014р. включно з можливістю дострокової поставки. Строк оплати Ресурсів, які поставляються: оплата по факту поставки протягом 60-ти календарних днів з моменту поставки Ресурсів та надання Покупцю документів вказаних в п.6.4. цього договору (п.5 специфікації) (а.с.37).

У Специфікації №3 від 25.07.2014р. до Договору вартість Ресурсів, які поставляються у відповідності з даною Специфікацією складає 54000,00грн. (а.с.37 зворотній бік).

Строк поставки: 29.08.2014р. включно з можливістю дострокової поставки (п.4 специфікації).

Строк оплати ресурсів, які поставляються: оплата по факту поставки протягом 60-ти календарних днів з моменту поставки Ресурсів та надання Покупцю документів вказаних в п.6.4. цього договору.

Специфікацією №5 від 13.10.2014р. вартість Ресурсів, які поставляються у відповідності з даною Специфікацією складає 266400,00грн (а.с.38).

Строк поставки: 29.10.2014р. включно з можливістю дострокової поставки (п.4 специфікації).

Строк оплати Ресурсів, які поставляються: оплата по факту поставки протягом 60-ти календарних днів з моменту поставки Ресурсів та надання Покупцю документів вказаних в п.6.4. цього договору.

На виконання умов договору позивач поставив на адресу відповідача ОСОБА_6, що підтверджується видатковими накладними (а.с.29-32):

№ ПТ-0001248 від 28.10.2014р. на суму 93600,00грн.

№ ПТ-0001436 від 05.12.2014р. на суму 51840,00грн.

№ ПТ-0001512 від 23.12.2014р. на суму 12960,00грн.

№ PH-0000034 від 15.01.2015р. на суму 100800,00грн.

А всього на суму 259 200, 00 грн.

17.03.2015р. позивачем була направлена вимога про оплату продукції №17/03.

Відповідно до вказаної вимоги позивач вимагав від відповідача виконання умов договору на підставі статей 525, 526 ЦК України та в порядку ст.5-8 ГПК України. Підтвердженням відправлення вказаної вище вимоги є фіскальний чек від 17.03.2015р., факт отримання відповідачем вказаної вище вимоги про сплату боргу підтверджує повідомлення про вручення поштового відправлення від 20.03.2015р. (а.с.39-40).

Факт отримання відповідачем товару підтверджується підписом представника відповідача у вказаних накладних, скріплених печаткою підприємства та довіреностями ( а.с.29-32).

Факт виконання договору також підтверджується актами прийому-передачі ресурсів та документів до договору від 07.04.2014р. №089ЛМ-305/145: акт від 28.10.2014р., акт від 05.12.2015р., акт від 28.10.2014р., акт від 23.12.2014р., акт від 15.01.2015р.

Відповідно до зазначених актів позивач передав, а відповідач отримав: оригінали видаткових накладних, рахунків-фактур, податкових накладних, копію сертифікату походження та додаток до нього, копії ГМД та сертифікатів якості. Акти приймання-передачі ресурсів підписані сторонами та скріплені печатками підприємств (а.с.55-58)

За таких підстав позивач звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості у розмірі 259200грн., індексу інфляції у розмірі 16792,98грн., 3% річних у сумі 1254,34грн. та пені у розмірі 12359,52грн.

Суть спірних правовідносин полягає у вирішенні питання щодо правомірності стягнення заборгованості за договором №089ЛМ-305/145 на придбання сировинних, топливно-енергетичних або матеріально-технічних ресурсів від 07.04.2014р., а також інфляційних, 3% річних та пені.

Спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Господарським процесуальним кодексом України. Правовідносини сторін ґрунтуються на договорі №089ЛМ-305/145 на придбання сировинних, топливно-енергетичних або матеріально-технічних ресурсів від 07.04.2014р., який за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 629 ЦК України закріплено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч.1 статті 193 Господарського кодексу України).

Згідно ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України, кожна сторона повинна вжити всіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобовязань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором.

За приписами статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписом ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, відповідач взяті на себе зобов'язання щодо повного та своєчасного розрахунку за отриманий продукцію не виконав, у зв'язку з чим за відповідачем виникла сума боргу у розмірі 259200грн., тому судова колегія вважає висновок суду першої інстанції щодо законності та обґрунтованості вимог позивача про стягнення з відповідача суми боргу у розмірі 259200грн. за спірним Договором, правомірним.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Матеріалами справи підтверджено прострочення виконання грошового зобов'язання відповідачем.

За порушення строків оплати позивач вимагав стягнути з відповідача 3% річних у сумі 1254,34грн. за період з 28.12.2014р. по 06.04.2015р., нарахованих на суму боргу у розмірі 259 200грн.

Перевіривши арифметично розрахунок 3% річних за спірний період з 28.12.2014р. по 06.04.2015р., нарахованих на суму боргу у розмірі 259 200грн., колегія суддів вважає його правильним, а висновок місцевого господарського суду про їх стягнення у зазначеному розмірі обґрунтованим.

Щодо стягнення інфляційних втрат, то колегія суддів погоджується з висновоком місцевого господарського суду про те, що їх розрахунок не суперечить вимогам чинного законодавства, тому сума інфляційних нарахувань у розмірі 16792,98грн. є правильною.

Відповідно до п.7.2. договору, у випадку порушення більш чим на 30 календарних днів строку оплати Ресурсів, Покупець сплачує пеню у розмірі 0,04% від суми заборгованості за кожен день прострочки, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у відповідному періоді.

Згідно з ч.2 ст.193 ГК України порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Статтею 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ст.ст. 546, 549 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися, в тому числі неустойкою. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Позивачем була нарахована пеня на суму боргу за період з 28.12.2014р. по 06.04.2015р. у сумі 12 359,52грн.

За приписами ч.6 ст.232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

У частині 2 ст. 343 ГК України прямо вказується на те, що пеня за прострочку платежу встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Суд першої інстанції, перевіривши наданий розрахунок, вважав його арифметично невірним та задовольнив частково у розмірі 6 185,09грн.

З цим висновком колегія суддів погоджується та вважає його правильним.

Доводи апелянта стосовно порушення судом норм процесуального права колегія суддів відхиляє з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач 02.06.2015р. через канцелярію суду надіслав клопотання про відкладення розгляду справи на більш пізній строк, у зв'язку з неможливістю з'явитись в судове засідання, призначене на 03.06.2015р., оскільки приймає участь у розгляді справи №910/3332/15-г у м.Києві. Клопотання було судом розглянуто та задоволено (а.с.45-47, 51).

22.06.2015р. відповідач у судове засідання не з'явився, своєї позиції по суті заявлених вимог до відома суду не довів, відзиву та доказів сплати стягуваних сум або припинення відповідних грошових зобов'язань у інший спосіб не надав, хоча був повідомлений судом належним чином про час та місце слухання справи, що підтверджено штампом суду на зворотньому боці ухвали господарського суду Донецької області від 03.06.2015р. у даній справі (а.с.51).

Суд першої інстанції розглянув спір за наявними в справі матеріалами в порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, оскільки визнав, що їх цілком достатньо для правильної юридичної кваліфікації спірних правовідносин, а неявка без пояснення причин представника належним чином повідомленого відповідача за приписами ст.ст. 4-3, 22, 33 та 77 цього Кодексу не перешкоджає вирішенню спору та не може вважатися підставою для відкладання розгляду справи.

Інші доводи апеляційної скарги щодо не настання строку виконання зобов"язань з оплати поставлених Ресурсів не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються наявними в матеріалах справи документами, про що зазначено вище.

Враховуючи викладене, Донецький апеляційний господарський суд вважає, що оскаржуване рішення відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновок місцевого господарського суду та не вбачає підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статями 33, 34, 43, 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Металургійний Комбінат «Азовсталь» на рішення господарського суду Донецької області від 22.06.2015 року у справі №908/2904/15 залишити без задоволення, а рішення господарського суду Донецької області від 22.06.2015 року у справі №908/2904/15 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий О. О. Радіонова

Судді І.В.Зубченко

ОСОБА_3

Надруковано 5 екз.

1позивачу,

1відповідачу,

1.у справу,

1.ДАГС,

1.Гос.суду Донецької обл.