ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

25.08.15р. Справа № 904/5051/15

За позовом Управління Пенсійного фонду України в Марківському районі Луганської області, смт. Марківка, Луганська область

до Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк", м. Дніпропетровськ

про стягнення штрафу у сумі 17 083,30 грн.

Суддя Колісник І.І.

Представники:

від позивача: не з'явився;

від відповідача:не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Управління Пенсійного фонду України в Марківському районі Луганської області звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" про стягнення штрафу у сумі 17083,30грн.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем умов договору № 1 від 15.07.2014 року в частині своєчасного повернення пенсійних коштів, не зарахованих на поточні рахунки одержувачів-пенсіонерів ОСОБА_1 та ОСОБА_2

У якості правової підстави позову позивач посилається на параграфи 1 статті 4, 6 договору відповідно до яких незараховані на поточні рахунки одержувачів суми пенсій та грошової допомоги не пізніше наступного операційного дня після надходження коштів повертаються банком органам Фонду, а у випадку порушення цього строку на банк накладається штраф у розмірі своєчасно неповернених сум пенсійних виплат.

Позивач зазначає, що нарахування заявленого до стягнення штрафу здійснено за результатом проведеної перевірки за актом № 1 від 20.02.2015 року, під час якої виявлено випадки несвоєчасного повернення банком пенсійних коштів, помилково перерахованих позивачем на ім'я пенсіонерів ОСОБА_1 у сумі 16 134,30 грн. та ОСОБА_2 у сумі 949,00 грн.

У судові засідання позивач свого повноважного представника не направив, подав 02.07.2015 року та 26.08.2015 року клопотання про розгляд справи без участі його представника за наявними у справі матеріалами, яке обґрунтував скрутним матеріальним становищем управління.

Відповідач проти позову заперечує. У відзиві на позов вказує на те, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими, так як кошти відповідачем були повернені на рахунок позивача на наступний операційний день після отримання відповідних вимог позивача. Крім того відповідач зазначає, що відповідно до пункту 16 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їх поточні рахунки у банках списки на зарахування пенсій та грошової допомоги на рахунки одержувачів складають органи Пенсійного фонду, а отже і відповідальність за достовірність даних, що містяться у списках на зарахування пенсії, покладена саме на органи Пенсійного фонду.

Розгляд справи призначався на 06.07.2015 року, 05.08.2015 року та 25.08.2015 року після продовження за клопотанням представника відповідача строку розгляду спору на 15 днів до 26.08.2015 року включно відповідно до ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 05.08.2015 року.

25.08.2015 року представник відповідача подав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача.

За вказаних обставин неявка представників сторін у судове засідання не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності.

У судовому засіданні 25.08.2013 року судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

15.07.2014 року між управлінням Пенсійного фонду України в Марківському районі Луганської області (далі - Управління, Фонд, Позивач) та Публічним акціонерним товариством Комерційним банком "Приватбанк" (далі - Банк, Відповідач) укладено договір № 1 (далі - Договір).

Відповідно до параграфу 1 статті 1 цього договору банк виконує функції виплати пенсій та грошової допомоги, які передбачені Порядком виплати пенсії та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їх поточні рахунки у банках, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 року № 1596.

Параграф 3 статті 1 договору передбачає, що взаємовідносини між органом Фонду та установами Банку з питання виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їх поточні рахунки у банках регулюються Порядком, цим договором, договорами про зміну цього договору, що є його невід'ємними частинами.

Згідно з цим договором Фонд, окрім іншого, зобов'язується подавати банку за один день до початку кожного виплатного періоду місяця, за який виплачується пенсія та грошова допомога, одночасно на паперових та магнітних носіях списки на зарахування пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки, описи до них та довідку про джерела фінансування виплат у кількості та за формою згідно з Порядком (параграф 1 статті 3 договору).

Згідно з параграфом 1 статті 4 договору незараховані на поточні рахунки одержувачів суми пенсій та грошової допомоги не пізніше наступного операційного дня після надходження коштів повертаються банком органам Фонду. При цьому робиться відповідна позначка на другому примірнику списків та описів до них.

Відповідно до параграфу 1 статті 6 договору за несвоєчасну виплату і доставку сум пенсійних виплат одержувачам або несвоєчасне зарахування їх на банківські рахунки пенсіонерів, або несвоєчасне повернення на банківські рахунки органів Фонду сум коштів, не використаних для здійснення пенсійних виплат, за умови своєчасного і в повному обсязі їх фінансування, на банк накладається штраф у розмірі своєчасно не виплачених, не доставлених чи незарахованих або своєчасно не повернених сум пенсійних виплат.

За статтею 9 зазначеного договору органи Фонду мають право перевіряти в банку своєчасність зарахування на поточні рахунки одержувачів та виплату з них сум пенсій та грошової допомоги за умови наявності об'єктивних причин на це (довідки про смерть, вибуття за межі регіону, України тощо).

Цей договір набуває чинності з 15 липня 2014 року і діє до15 липня 2015 року стаття 10 договору).

З 12 по 20 лютого 2015 року позивачем було здійснено перевірку своєчасності та повноти зарахування пенсій та грошової допомоги ПАТ Комерційний банк "Приватбанк" на поточні рахунки одержувачів і повернення їх у разі невиплати на рахунок управління за жовтень - грудень 2014 року.

За результатом зазначеної перевірки складено акт № 1 від 20.02.2015 року (а.с. 11 - 14 том 1).

Під час перевірки позивачем встановлено два випадки несвоєчасного повернення банком коштів на загальну суму 17 083,30 грн., а саме:

- 16 134,30 грн. пенсії, помилково перерахованої управлінням 22.10.2014 року на рахунок банку для виплати пенсіонеру ОСОБА_1, які банком повернені лише 07.11.2014 року замість наступного операційного дня - 23.10.2014 року після їх надходження;

- 949,00 грн. пенсії, помилково перерахованої управлінням 21.11.2014 року на рахунок банку для виплати пенсіонеру ОСОБА_2, які банком повернені лише 04.12.2014 року, замість наступного операційного дня - 22.11.2014 року після їх надходження.

З посиланням на вказаний акт перевірки, параграфи 1 статей 4, 6 договору позивач 04.03.2015 року надіслав на адресу відповідача рекомендованою кореспонденцією претензію № 419/08-38 від 04.03.2015 року з вимогою про перерахування суми штрафу у загальній сумі 17 083,30 грн., тобто у розмірі своєчасно неповернених пенсійних виплат.

Несплата відповідачем вказаного штрафу і є причиною виникнення спору.

Згідно з пунктом 15 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їх поточні рахунки у банках (далі - Порядок), затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1596 від 30.08.1999 р. (із змін. і доп.) перерахування коштів установам уповноважених банків здійснюється протягом місяця за датами у межах виплатного періоду.

За змістом пункту 16 зазначеного Порядку органи Пенсійного фонду на підставі заяв одержувачів пенсій на відкриття поточних рахунків складають списки на зарахування пенсій на поточні рахунки.

Списки за формою додатку 2 до цього Порядку у двох примірниках за один день до початку кожного виплатного періоду місяця, за який виплачується пенсія, подаються органами Пенсійного фонду відповідним установам уповноваженого банку разом з двома примірниками описів за пенсіями (абзац перший пункту 17 Порядку).

Відповідно до пункту 18 Порядку перерахування відповідній установі уповноваженого банку коштів, необхідних для виплати пенсій через поточні рахунки одержувачів, проводиться органами Пенсійного фонду на підставі одержаних документів не пізніше ніж за один день до встановленої дати виплати.

Зарахування відповідних сум пенсій установами уповноважених банків на поточні рахунки здійснюється не пізніше наступного операційного дня після надходження зазначених сум від органів Пенсійного фонду (пункт 19 Порядку).

Пенсіонер ОСОБА_1 звернувся до позивача із заявою від 01.10.2014року про виплату належних йому сум пенсій на його поточний рахунок у ТВБВ філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» (а.с. 24 том 1).

За заявою пенсіонера ОСОБА_2 від 07.10.2014 року належні їй суми пенсійних виплат мали перераховуватися на її поточний рахунок, відкритий також у ТВБВ філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» (а.с. 23 том 1).

22.10.2014 року платіжним дорученням № 818 позивач перерахував на рахунок відповідача на виплату пенсій суму 1 224 403,82 грн., у тому числі помилково 16 134,30 грн. на ім'я пенсіонера ОСОБА_1

Відповідно до банківської виписки від 03.07.2015 року зазначені грошові кошти у сумі 16 134,30 грн. у день їх надходження - 22.10.2014 року були зараховані банком на картковий рахунок ОСОБА_1 НОМЕР_1, відкритий в установі банку на підставі його заяви від 13.06.2013 року (а.с. 38 том 1).

21.11.2014 року платіжним дорученням № 885 позивач перерахував на рахунок відповідача 14 284,64 грн., у тому числі помилково 949,00 грн. на ім'я пенсіонера ОСОБА_2

Відповідно до банківської виписки від 03.07.2015 року зазначені грошові кошти у сумі 949,00 грн. у день їх надходження - 21.11.2014 року були зараховані банком на картковий рахунок ОСОБА_2 НОМЕР_2, відкритий на підставі її заяви (а.с. 39 том 1).

За розпорядженням позивача про повернення коштів № 1697/0638 від 06.11.2014 року щодо повернення помилково перерахованої пенсії у сумі 16 134,30 грн. на ім'я ОСОБА_1 зазначені кошти були повернені відповідачем 07.11.2014 року, тобто наступного операційного дня після надходження розпорядження позивача.

За розпорядженням позивача про повернення коштів № 1800 від 03.12.2014 року щодо повернення помилково перерахованої пенсії у сумі 949,00 грн. на ім'я ОСОБА_2 зазначені кошти були повернені відповідачем 04.12.2014 року, тобто наступного операційного дня після надходження розпорядження позивача (а.с. 43-44 том 1).

Зазначені повернення грошових коштів підтверджуються відповідною довідкою позивача стосовно порівняння даних про своєчасність повернення банком пенсійних коштів, незарахованих на поточні рахунки одержувачів за жовтень-грудень 2014 року, а також банківськими виписками відповідача від 03.07.2015 року (а.с. 17, 38, 39 том 1).

За змістом абзацу другого пункту 20 Порядку незараховані суми пенсій не пізніше наступного операційного дня після надходження коштів повертаються уповноваженим банком органам Пенсійного фонду. При цьому робиться відповідна позначка на другому примірнику списків та описів до них.

Запити управління про повернення коштів, були надіслані банку вже після зарахування останнім коштів на рахунки пенсіонерів, а тому претензії позивача щодо порушення відповідачем параграфу 1 статті 4 договору та пункту 20 Порядку в частині порушення строку повернення незарахованих пенсійних коштів на ім'я пенсіонерів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є безпідставними.

За змістом частини одинадцятої статті 106 Закону України № 1058-IV від 09.07.2003 р. (із змін і доп.) "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" виконавчими органами Пенсійного фонду за несвоєчасне повернення на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду чи Накопичувального фонду сум коштів, не використаних для здійснення пенсійних виплат, за умови своєчасного і в повному обсязі їх фінансування, на організації, у тому числі банки, які здійснюють виплату і доставку пенсій, накладається штраф у розмірі своєчасно не повернених сум пенсійних виплат.

З урахуванням викладеного, а також приймаючи до уваги перерахування банком наступного операційного дня після надходження від управління Пенсійного фонду відповідних розпоряджень, правові підстави для відповідальності відповідача за параграфом 1 статті 6 договору та за статтею 106 Закону України № 1058-IV від 09.07.2003 р. (із змін і доп.) "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" відсутні.

Крім того безпідставність позовних вимог доводиться наступним.

Відповідно до частин першої, третьої статті 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

За частиною другою статті 1068 Цивільного кодексу України банк зобов'язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом.

Згідно з пунктом 1.3. статті 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" дата валютування - це зазначена платником у розрахунковому документі або в документі на переказ готівки дата, починаючи з якої кошти, переказані платником отримувачу, переходять у власність отримувача.

Отже, кошти, переказані платником отримувачу, з моменту їх зарахування на банківський рахунок переходять у власність останнього, який має виключне право розпорядження ними, а банк у свою чергу в межах договору та відповідно до вимог законодавства виконує лише функції з обслуговування банківського рахунка клієнта (здійснює зберігання коштів, за розпорядженням клієнта проводить розрахунково-касові операції за допомогою платіжних інструментів тощо) і не є набувачем цих коштів.

Відповідно до статті 1071 Цивільного кодексу України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження.

Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, установлених законом чи договором між банком і клієнтом.

Пунктом 1.39. статті 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" передбачено, що списання примусове - це списання коштів, що здійснюється стягувачем без згоди платника на підставі встановлених законом виконавчих документів у випадках, передбачених законом.

Тобто, примусове списання коштів із рахунку клієнта на підставі рішення суду та виконавчих документів визначає обов'язок банку виконати судове рішення, прийняте за наслідком захисту прав стягувача щодо особи - володільця рахунку, незалежно від його волевиявлення.

Банк не є набувачем спірних коштів і не має повноважень з розпорядження особистими коштами клієнта, які є власністю останнього, поза межами договору між банком і клієнтом. Будь-яке судове рішення відносно володільця рахунку або його спадкоємців, яке б зобов'язувало банк здійснити списання коштів з особового рахунку пенсіонерів ОСОБА_1 та ОСОБА_2, відсутнє.

Кошти після зарахування на рахунки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 стали їх власністю, втратили свій цільовий статус (пенсії, соціальних виплат) та набули статусу вкладу.

Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеній у постанові від 24.06.2015 року у справі № 6-535цс15.

Таким чином, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 4, 32-34, 36, 43-44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 31.08.2015 року.

Суддя І.І. Колісник