ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" серпня 2015 р. Справа № 911/1945/15

За позовом Приватного акціонерного товариства «АЕРОБУД»

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення заборгованості та штрафних санкцій

Суддя Горбасенко П.В.

За участю представників:

від позивача ОСОБА_2 (дов. б/н від б/д);

від відповідача не зявилися.

Обставини справи:

Приватне акціонерне товариство «АЕРОБУД» (далі позивач) звернулося з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі відповідач) про стягнення 67 393,62 грн заборгованості, з яких: 50 101,76 грн боргу за договором оренди № 201022 від 01.02.2012, 4 977,24 грн пені, 11 813,10 грн інфляційних втрат та 501,52 грн 3 % річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань за договором оренди № 201022 від 01.02.2012.

Ухвалою господарського суду Київської області від 05.05.2015 (суддя Скутельник П.Ф.) порушено провадження у справі № 911/1945/15, розгляд справи призначено на 08.06.2015.

Розпорядженням керівника апарату господарського суду Київської області № 166-АР від 16.06.2015 справу № 911/1945/15 передано на повторний автоматизований розподіл, у звязку із перебуванням судді Скутельника П.Ф. на лікарняному та з метою забезпечення дотримання строків розгляду справи.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.06.2015 справу № 911/1945/15 передано до розгляду судді Горбасенку П.В.

Ухвалою господарського суду Київської області від 16.06.2015 (суддя Горбасенко П.В.) прийнято справу № 911/1945/15 до свого провадження, розгляд справи призначено на 10.07.2015.

Ухвалою господарського суду Київської області від 10.07.2015 розгляд справи відкладено на 14.08.2015.

Представник позивача в судовому засіданні 14.08.2015 підтримав позовні вимоги в частині стягнення 14 401,76 грн боргу за договором оренди № 201022 від 01.02.2012, 4 977,24 грн пені, 11 813,10 грн інфляційних втрат та 501,52 грн 3 % річних, в частині вимог про стягнення 35 700 грн боргу за договором оренди № 201022 від 01.02.2012 останній зазначив про сплату відповідачем вказаної суми боргу після порушення провадження у справі.

Заяв чи клопотань про застосування позовної давності до вимог позивача відповідачем не заявлено.

Відповідач в судове засідання 14.08.2015 не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Абзацом першим пункту 3.9.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції № 18 від 26.12.2011 передбачено, що у випадку незявлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи, що неявка відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за наявними в ній матеріалами відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України за відсутності представника відповідача.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності та заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

01.02.2012 між Приватним акціонерним товариством «АЕРОБУД» (Орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Орендар) укладено договір оренди № 201022, згідно якого орендодавець зобовязався передати за плату у тимчасове платне користування орендаря /оперативну оренду/ нежитлові приміщення орендодавця, а саме: частину нежитлових приміщень Адміністративного корпусу орендодавця, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Пшенична, 4, загальною площею 13,4 кв.м., іменуються надалі «Обєкт оренди» або «Майно», для використання у господарській діяльності орендаря, а орендар прийняти у тимчасове платне користування (оперативну оренду) обєкт оренди та своєчасно сплачувати орендодавцю орендну плату.

Згідно п. 1.3. договору момент початку користування орендарем обєктом оренди, що є предметом договору, настає одночасно з передачею обєкту в оренду від орендодавця орендареві, з обовязковим складанням та підписанням акту прийому-передачі, який після його підписання стає невідємною частиною договору.

Відповідно до п. 3.3.3. договору орендар зобовязується своєчасно та в повному обсязі, на умовах, встановлених договором, перераховувати орендодавцеві орендні та інші платежі, передбачені договором.

Пунктом 4.4. договору сторонами погоджено, що орендар, окремо від орендної плати, вказаної в п. 4.1. договору, щомісячно оплачує (компенсує) орендодавцеві витрати за спожиті комунально-побутові послуги (енерго/теплопостачання, водопостачання, водовідведення, вивезення відходів та інші експлуатаційні витрати), повязані з утриманням обєкту, які розраховуються та сплачуються, виходячи з обсягів спожитих орендарем послуг.

Згідно п. 4.7. договору оплата орендної плати проводиться орендарем щомісячно, шляхом перерахування щомісячної орендної плати, вказаної в п. 4.1. договору, на підставі наданого орендодавцем рахунку-фактури, протягом 5 банківських днів з моменту його отримання, але в будь-якому випадку не пізніше 20-го числа місяця, наступного за звітним місяцем оренди.

Відповідно до п. 4.8. договору оплата компенсації спожитих комунально-побутових послуг проводиться орендарем щомісячно, шляхом перерахування коштів, належних до сплати, на підставі наданого орендодавцем рахунку-фактури, протягом 5 банківських днів з моменту його отримання, але в будь-якому випадку не пізніше 20-го числа місяця, наступного за звітним.

На виконання п. 1.1. договору оренди позивач 01.02.2012 передав відповідачу в оренду територію нежитлові приміщення, що підтверджується актом прийому-передачі обєкту оренди (майна) від 01.02.2012 (а.с. 21), підписаним обома сторонами договору.

17.07.2014 відповідач звернувся до позивача із заявою (а.с. 30), згідно якої просив позивача розглянути питання щодо реструктуризації заборгованості.

29.02.2012 між Приватним акціонерним товариством «АЕРОБУД» (Орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Орендар) укладено додаткову угоду № 1 до договору оренди № 201022 від 29.02.2012, згідно якої сторони погодили збільшити частину орендованого приміщення та збільшити щомісячну орендну плату за тимчасове користування обєктом оренди 3 000 грн.

19.01.2015 між Приватним акціонерним товариством «АЕРОБУД» (Орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Орендар) укладено додаткову угоду № 2 до договору оренди № 201022 від 29.02.2012, згідно якої сторони дійшли згоди, орендар протягом 1 календарного дня з дати підписання додаткової угоди № 2 до договору оренди повертає орендодавцю з тимчасового платного користування оренди, а орендодавець приймає частину нежитлових приміщень Адміністративного корпусу орендодавця, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Пшенична, 4, загальною площею 20 кв.м, надалі «Обєкт оренди».

На виконання додаткової угоди № 2 від 19.01.2015 відповідач 19.01.2015 повернув позивачу орендоване приміщення, що підтверджується актом прийому-передачі від 19.01.2015 (а.с. 26), підписаним обома сторонами договору.

Cуд встановив, що позивачем за період з 01.02.2012 по 19.01.2015 надано відповідачу послуги з оренди та комунально-побутові послуги на загальну суму 207 212,22 грн, що підтверджується підписаними обома сторонами договору актами здачі-прийняття робіт (а.с. 27-96, т. 1).

Відповідач свій обовязок, передбачений п.п. 4.7., 4.8. договору оренди № 201022 від 01.02.2012, з оплати отриманих послуг з оренди та комунально-побутових послуг, виконав частково, сплативши позивачеві 157 110,46 грн, що підтверджується банківськими виписками (а.с. 97-264, т. 1), внаслідок чого борг відповідача перед позивачем на момент порушення провадження у справі (30.04.2015) склав 50 101,76 грн (207 212,22 грн - 157 110,46 грн), що підтверджується банківськими виписками (а.с. 97-264, т. 1).

Крім того, суд встановив, що після порушення провадження у справі (30.04.2015) відповідач 04.05.2015, 08.05.2015, 21.05.2015, 30.05.2015, 23.06.2015 сплатив на рахунок позивача 5 000грн, 5 000 грн, 4 700 грн, 11 000 грн та 11 000 грн, всього 35 700 грн, що підтверджується платіжними дорученнями (а.с. 56-60), внаслідок чого борг відповідача перед позивачем з оплати отриманих за період з 01.02.2012 по 19.01.2015 послуг з оренди та комунально-побутових послуг згідно договору оренди № 201022 від 01.02.2012 на момент прийняття рішення у справі склав 14 401,76 грн (50 101,76 грн - 35 700 грн).

Предметом позову є вимоги про стягнення 50 101,76 грн боргу за договором оренди № 201022 від 01.02.2012, 4 977,24 грн пені, 11 813,10 грн інфляційних втрат та 501,52 грн 3 % річних.

Суд встановив, що між сторонами виникли орендні правовідносини.

Частиною першою ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобовязання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обовязку.

Майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (абз. 2 ч. 1 ст. 175 ГК України).

Згідно ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором (ст. 762 ЦК України).

Пунктом першим статті 193 Господарського кодексу України та статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Суд встановив, що позивачем за період з 01.02.2012 по 19.01.2015 надано відповідачу послуги з оренди та комунально-побутові послуги на загальну суму 207 212,22 грн, що підтверджується підписаними обома сторонами договору актами здачі-прийняття робіт (а.с. 27-96, т. 1); відповідач свій обовязок, передбачений п.п. 4.7., 4.8. договору оренди № 201022 від 01.02.2012, з оплати отриманих послуг з оренди та комунально-побутових послуг, виконав частково, сплативши позивачеві 157 110,46 грн, що підтверджується банківськими виписками (а.с. 97-264, т. 1), внаслідок чого борг відповідача перед позивачем на момент порушення провадження у справі (30.04.2015) склав 50 101,76 грн (207 212,22 грн - 157 110,46 грн), що підтверджується банківськими виписками (а.с. 97-264, т. 1); після порушення провадження у справі (30.04.2015) відповідач 04.05.2015, 08.05.2015, 21.05.2015, 30.05.2015, 23.06.2015 сплатив на рахунок позивача 5 000 грн, 5 000 грн, 4 700 грн, 11 000 грн та 11 000 грн, всього 35 700 грн, що підтверджується платіжними дорученнями (а.с. 56-60), внаслідок чого борг відповідача перед позивачем з оплати отриманих за період з 01.02.2012 по 19.01.2015 послуг з оренди та комунально-побутових послуг згідно договору оренди № 201022 від 01.02.2012 на момент прийняття рішення у справі склав 14 401,76 грн (50 101,76 грн - 35 700грн).

Враховуючи те, що борг відповідача перед позивачем на час прийняття судового рішення складає 14 401,76 грн, розмір вказаного боргу відповідає фактичним обставинам справи, вимога позивача про стягнення з відповідача 14 401,76 грн боргу за договором оренди № 201022 від 01.02.2012 є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Пунктом 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Відповідно до п. 4.4. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції № 18 від 26.12.2011 господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 частини першої статті 80 ГПК України), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Визнання боржником претензії кредитора не є способом припинення зобов'язання і не свідчить про відсутність спору; особа, претензія якої визнана боржником, вправі звернутися до господарського суду з позовом про стягнення визнаної суми коштів. Припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК України можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не припинення провадження у справі.

З огляду на те, що після порушення провадження у справі (30.04.2015) відповідач сплатив на рахунок позивача 35 700 грн, що підтверджується платіжними дорученнями (а.с. 56-60), суд вважає, що провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення 35 700 грн боргу за договором оренди № 201022 від 01.02.2012 підлягає припиненню на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України за відсутністю предмету спору.

У звязку з неналежним виконанням відповідачем зобовязання зі сплати орендної плати за договором оренди № 201022 від 01.02.2012, позивачем за період з 21.10.2014 по 29.04.2015 нараховано 4 977,24 грн, з яких: 984,19 грн за період з 21.10.2014 по 29.04.2015 на суму боргу 4 861,66 грн, 560,05 грн за період з 06.11.2014 по 29.04.2015 на суму боргу 3 000 грн, 1 039,84 грн за період з 21.11.2014 по 29.04.2015 на суму боргу 5 738,48 грн, 310,81 грн за період з 06.12.2014 по 29.04.2015 на суму боргу 1 838,64 грн, 1 052,88 грн за період з 21.12.2014 по 29.04.2015 на суму боргу 6 683,48 грн та 1 029,47 грн за період з 21.01.2015 по 29.04.2015 на суму боргу 7 696,78 грн.

Частинами першою і третьою ст. 549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення.

У сфері господарювання згідно ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 ГК України застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Відповідно до статті 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

У випадку порушення орендарем строків оплати платежів, вказаних у п. 4 договору, орендар сплачує орендодавцеві пеню, розраховану в розмірі подвійної облікової ставки НБУ (згідно діючого законодавства України) від простроченої суми платежу за кожний календарний день прострочення (п. 5.1. договору).

Враховуючи положення вищезазначених норм, а також періоди нарахування пені, що вказаний позивачем в поданому ним розрахунку пені (а.с. 9), арифметично вірний розмір пені, нарахованої за період з 21.10.2014 по 29.04.2015 складає загалом 4 987,86 грн, з яких: 984,19 грн за період з 21.10.2014 по 29.04.2015 на суму боргу 4 861,66 грн, 574,44 грн за період з 06.11.2014 по 29.04.2015 на суму боргу 3 000 грн, 1 036,07 грн за період з 21.11.2014 по 29.04.2015 на суму боргу 5 738,48 грн, 310,81 грн за період з 06.12.2014 по 29.04.2015 на суму боргу 1 838,64 грн, 1 052,88 грн за період з 21.12.2014 по 29.04.2015 на суму боргу 6 683,48 грн та 1 029,47 грн за період з 21.01.2015 по 29.04.2015 на суму боргу 7 696,78 грн. Відтак, вимога про стягнення 4 977,24 грн пені підлягає задоволенню судом повністю, оскільки суд, при прийнятті рішення, не може вийти за межі позовних вимог.

У звязку з неналежним виконанням відповідачем зобовязання за договором оренди № 201022 від 01.02.2012, позивачем за період з 21.06.2014 по 29.04.2015 нараховано 11 813,10 грн інфляційних втрат та 501,52 грн 3 % річних.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на вищевикладене, а також враховуючи періоди нарахування інфляційних втрат та 3 % річних, що вказані позивачем в поданому розрахунку інфляційних втрат та 3 % річних (а.с. 9), арифметично вірний розмір інфляційних втрат та 3 % річних, нарахованих за період з 21.06.2014 по 29.04.2015 складає 21 989,69 грн інфляційних втрат та 501,52 грн 3 % річних. Відтак, вимоги про стягнення 11 813,10 грн інфляційних втрат та 501,52 грн 3 % річних підлягають задоволенню повністю, оскільки суд, при прийнятті судового рішення, не може вийти за межі позовних вимог.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги про стягнення 14 401,76 грн боргу за договором оренди № 201022 від 01.02.2012, 4 977,24 грн пені, 11 813,10 грн інфляційних втрат та 501,52 грн 3 % річних є обґрунтованими, підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами і відповідно підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до статей 44, 49 ГПК України, покладаються судом на відповідача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 80, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Провадження у справі в частині вимоги Приватного акціонерного товариства «АЕРОБУД» до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення 35 700 (тридцяти пяти тисяч семиста гривень) 00 коп. боргу за договором оренди № 201022 від 01.02.2012 припинити.

2. Решту позову задовольнити повністю.

3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (08335, Київська обл., Бориспільський район, с. Іванків, вул. Братуся, буд. 1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Приватного акціонерного товариства «АЕРОБУД» (03148, м. Київ, Святошинський район, вул. Пшенична, буд. 4; ідентифікаційний код 21598792) 14 401 (чотирнадцять тисяч чотириста одну гривню) 76 коп. боргу за договором оренди № 201022 від 01.02.2012, 4 977 (чотири тисячі девятсот сімдесят сім гривень) 24 коп. пені, 11 813 (одинадцять тисяч вісімсот тринадцять гривень) 10 коп. інфляційних втрат, 501 (пятсот одну гривню) 52 коп. 3 % річних та 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім гривень) 00 коп. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено: 18.08.2015

Суддя П.В.Горбасенко