номер провадження справи 32/89/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.08.2015 Справа № 908/3432/15

за позовом Управління комунальної власності Енергодарської міської ради (71502, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Набережна, буд. 24)

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерторг-Експо" (69063, м. Запоріжжя, пр. Леніна, буд. 17)

про стягнення 122991,86 грн.

суддя Колодій Н.А.

За участю представників сторін:

Від позивача Леп'явко В.С. довіреність № 01-32/0640-01 від 17.04.2015 р. присутня в судовому засіданні 01.07.2015 р.

Від відповідача Константинов В.В., довіреність б/н від 10.07.2014 р. присутній в судовому

засіданні 05.08.2015 р.

Управління комунальної власності Енергодарської міської ради звернулось до господарського суду Запорізької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерторг-Експо" про стягнення з останнього заборгованості по орендній платі за договором оренди № 15-08 від 13.01.2009 р. в сумі 122 991,86 грн.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 28.05.2015 р. справу № 908/3432/15 передано на розгляд судді Колодій Н.А.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 28.05.2015 р. справу № 908/3432/15 прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 908/3432/15, присвоєно справі номер провадження 32/89/15, з призначенням судового засідання на 01.07.2015 р.

Ухвалою суду від 01.07.2015 р., за клопотанням позивача строк розгляду спору було продовжено відповідно до ст. 69 ГПК України, розгляд справи відкладено на 05.08.2015 р.

Ухвалою суду від 05.08.2015 р., у зв'язку з неявкою представника позивача розгляд справи було відкладено на 12.08.2015 р.

В судове засідання 12.08.2015 р. представник позивача не з'явився. Заявлені позовні вимоги обґрунтовує ст. ст. 193, 198, 222, 285 Господарського кодексу України, ст. ст. 526, 530, 629 Цивільного кодексу України, ст. ст. 18, 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Відповідач в судове засідання 12.08.2015 р. не з'явився, надіслав на адресу суду заяву (від 06.08.2015 р.), якою просив суд розглянути справу без участі його представника. Також, в заяві відповідач зазначив, що проти позову заперечує та просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, вважає вимоги позивача необґрунтованими, з підстав викладених у запереченнях на позов (відзив на позов долучений до матеріалів справи).

Розглянувши подане відповідачем клопотання про вирішення спору по суті без участі представника, суд вважає, що воно подане у відповідності до вимог ст. 22 ГПК України, не суперечать правам та охоронюваним законом інтересам сторін та підлягає задоволенню судом.

З урахуванням викладеного, суд вважає за доцільне розглянути справу по-суті за наявними в ній матеріалами, яких достатньо для вирішення спору, за відсутністю позивача та відповідача.

У засіданні суду 12.08.2015 р., на підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали та фактичні обставини справи у їх сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

Правовідносини сторін по справі врегульовані договором оренди № 15-08 від 13.01.2009 р., укладеного між Територіальною громадою міста Енергодара в особі Енергодарської міської ради, в особі начальника Управління комунальної власності Енергодарської міської ради (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтерторг-Експо" (орендар).

Відповідно до п. 1.1 договору на підставі протоколу засідання конкурсної комісії виконавчого комітету Енергодарської міської ради № 8-07 від 21.12.2007р., затвердженого міським головою 28 грудня 2007 року, орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне володіння та користування наступне майно: нежиле приміщення, розташоване за адресою: Запорізька область, м. Енергодар, проспект Будівельників, буд. 22, прим. 228, загальною площею 199,7 м2, яке належить орендодавцю на підставі свідоцтва про право власності Б/Н, виданого Виконавчим комітетом Енергодарської міської ради Запорізької області 08.05.2008 року.

Приміщення № 228, яке розташоване за адресою: Запорізька область, місто Енергодар, проспект Будівельників, буд. 22 знаходиться на балансі Комунального підприємства "Підприємства комунальної власності" згідно рішення № 254 Енергодарської міської ради від 21.11.2003 року та акту приймання - передачі житлового фонду у комунальну власність б/н від 20.01.2005 року, на умовах, визначених цим договором.

Відповідно до п. 1.4. договору, передача орендованого майна орендодавцем і прийняття його орендарем оформлюється відповідним актом, який підписується сторонами.

Факт передання в оренду Відповідачеві нежитлового приміщення, оціночна вартість якого згідно п.1.3. спірного договору становить 75886,00 грн., підтверджується відповідним актом приймання - передачі від 13.01.2009 р., а статус цього майна як об'єкту комунальної власності підтверджується відповідним свідоцтвом про право власності та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Пунктом 2.2 договору строк його дії був встановлений 5 (п'ять) років з моменту підписання договору, проте договором про внесення змін та доповнень № 1 від 23.09.2010 р. строк дії договору був продовжений на 10 (десять) років - до 13.01.2019р.

Пунктом 1.5. спірного договору встановлено, що Орендар використовує орендоване майно для розміщення магазину непродовольчих товарів, складських, підсобних приміщень та офісів.

Даний договір набуває чинності з моменту його нотаріального посвідчення та державної реєстрації (п. 2.1. договору).

Вбачається, що вказаний вище договір оренди № 15-08 та договори про внесення змін та доповнень від 23.09.2010 р. № 1 були посвідчені приватним нотаріусом Енергодарського міського нотаріального округу Запорізької області Сірою І.Є.

Відповідно до п. 3.1 договору орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої Кабінетом Міністрів України, за оренду майна, що знаходиться в комунальній власності територіальної громади м. Енергодара та Протоколу засідання конкурсної комісії Виконавчого комітету Енергодарської міської Ради № 8-07 від 21.12.2007р., на момент розрахунку складає 28 775 грн. 67 коп. на рік без урахування ПДВ та 2 130 грн. 69 коп. без урахування ПДВ за перший місяць оренди. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць.

Згідно п. 3.2 договору орендар зобов'язується сплачувати орендну плату не пізніше 15-го числа місяця наступного за звітним, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок орендодавця.

Крім того, серед обов'язків орендаря п. 5.1 спірного договору оренди передбачає, у тому числі вчасно і в повному об'ємі вносити Орендодавцю орендну плату шляхом перерахування грошових коштів на його поточний рахунок (до міського бюджету).

У зв'язку з несплатою орендної плати за договором, позивач надсилав на адресу відповідача лист (вих. № 01-20/0741-01 від 06.05.2015 р.) з вимогою сплатити суму заборгованості.

Відповідачем вказана претензія залишена без відповіді та задоволення.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач вказує на те, що в порушення умов договору оренди відповідачем не було винесено орендну оплату в повному обсязі, у зв'язку з чим заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерторг-Експо" перед Управлінням комунальної власності Енергодарської міської ради становить 122991,86 грн., яка виникла за період з червня 2012 р. по квітень 2015 р.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, оцінивши надані письмові докази у їх сукупності, вислухавши представників сторін у судових засіданнях, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Предметом позовних вимог є стягнення заборгованості з орендної плати на підставі договору оренди нежилого приміщення.

Відповідно до ч.1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Укладений між сторонами спірний договір оренди є належною у розумінні ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України та ст.ст. 173-175 Господарського кодексу України підставою для виникнення у його сторін кореспондуючих прав і обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

При цьому, приписи ч.7 ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов'язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст. 629 Цивільного кодексу України щодо обов'язковості договору для виконання сторонами.

Відповідач заперечуючи проти доводів позивача, посилається на те, що з 23.03.2013 р. не міг користуватися орендованим приміщенням, а тому вважає себе звільненими від сплати орендної плати в силу ч. 6 ст. 762 ЦУ України.

Встановлені постановою Донецького апеляційного господарського суду від 21.07.2015 р. по справі 908/64/15-г обставини, не потребують додаткового доведення в силу ст. 35 ГПК України.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 27.04.2015 р. по справі № 908/64/15-г за позовом Управління комунальної власності Енергодарської міської ради Запорізької області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерторг- Експо", м. Запоріжжя про стягнення заборгованості з орендної плати в розмірі 55354,79 грн. та розірвання договору оренди № 16-08 від 13.01.2009р. було задоволено повністю.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 21.07.2015 р. по справі 908/64/15-г рішення господарського суду Запорізької області від 27.04.2015 р. було скасовано.

Донецьким апеляційним господарським судом по справі 908/64/15-г встановлено:

- опечатування приміщень, його знеструмлення з 25.03.2013р. за постановою Енергодарського міського відділу Головного управління Держтехногенбезпеки у Запорізький області про застосування запобіжних заходів №03 від 26.02.2013р. - адже відповідна постанова була визнана у судовому порядку незаконною та скасованою, хоча доказів відновлення електропостачання і виконання умов для цього - укладання між ВАТ "Запоріжжяобленерго" та КП "ПКВ" договору про спільне використання технологічних електричних мереж - матеріали справи не містять;

- заміни Орендодавцем замків та опечатування приміщення 24.07.2013р. в супереч пп.б) п.6.1. спірного договору - адже за відсутності доказів отримання Орендарем повідомлення №01-20/1321-01 від 09.07.2013р. про відмову від договору у світлі положень ст.782 Цивільного кодексу України договір не припинив свою чинність та залишився належною підставою для здійснення Відповідачем вільного користування майном на момент вжиття Позивачем означених заходів з обмеження такого права,

Орендар з обставин, за які він не відповідає, був позбавлений можливості користуватися об'єктом оренди не тільки за його цільовим призначенням, визначеним п. 1.5. спірного договору, а взагалі - бо не мав до нього доступу.

Вказані факти зумовлюють звільнення Відповідача від орендної плати за проміжок часу в межах періоду формування стягуваної заборгованості - з 25.03.2013р. по листопад 2013 р. на підставі ч.6 ст.762 Цивільного кодексу України, адже доказів відновлення доступу Орендодавця в межах цього періоду матеріали справи не містять.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність у відповідача грошового зобов'язання зі сплати орендної плати за період з 25.03.2013 р. по листопад 2013 р.

Також, постановою Донецького апеляційного господарського суду від 21.07.2015 р. по справі 908/64/15-г встановлено, що поряд із цим грошові зобов'язання орендаря з орендної плати, нарахованої за період з січня 2013 р. до 25.03.2013 р., були припиненні у обов'язку з отриманням Орендодавцем заяви Відповідача про зарахування зустрічних однорідних вимог від 31.05.2013 р. на (із переплатою з боку Орендаря). На момент подання позову у Відповідача була відсутня заборгованість перед позивачем.

Отже Постанова Донецького апеляційного господарського суду від 21.07.2015 р. по справі 908/64/15-г на момент винесення рішення по даній справі не оскаржена, а тому в силу ст. 35 ГПК України, має преюдиційне значення в даній справі.

В обґрунтування своїх заперечень стосовно сплати заборгованості відповідач посилається на те, що ним було проведено ряд заходів, спрямованих на поліпшення орендованого нерухомого майна. У зв'язку з цим відповідач направив на адресу позивача заяви про зарахування вартості частини витрат на покращення орендованого майна в рахунок орендної плати та припинення взаємних зобов'язань за договором оренди майна від 19.07.2012р. на суму 30408,85 грн., від 31.05.2013р. на суму 39257,74 грн. та від 22.07.2015 р. на суму 5811,47 грн., які були направлені позивачу, про що свідчать фіскальні чеки № 9028 від 19.07.2012 р. та № 5425 від 31.07.2013 р., № 6270 від 22.07.2015 р. та описи вкладення до них.

Позивач в судовому засіданні проти такого зарахування заперечив.

Оцінивши доводи сторін суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст.27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", якщо орендар за рахунок власних коштів здійснив за згодою орендодавця поліпшення орендованого майна, які неможливо відокремити від майна без заподіяння йому шкоди, орендодавець зобов'язаний компенсувати йому зазначені витрати в межах збільшення в результаті цих поліпшень вартості орендованого майна, визначеної в установленому законодавством порядку, яке відбулося в результаті таких поліпшень, якщо інше не визначено договором оренди.

Частиною 3 ст. 778 ЦК України передбачено, що якщо поліпшення речі зроблено за згодою наймодавця, наймач має право на відшкодування вартості необхідних витрат або на зарахування їх вартості в рахунок плати за користування річчю.

Пункт 5.2. спірного договору серед прав Орендаря передбачає і такі:

- з письмового дозволу Орендодавця вносити зміни до складу орендованого майна, проводити його реконструкцію, технічне переозброєння, що зумовлює підвищення його вартості. Для погодження Орендар надає: перелік поліпшень, обсяг запланованих робіт, кошторис витрат на проведення будівельних та інших робіт, пов'язаних з поліпшеннями орендованого майна. Дозвіл на виконання таких робіт оформлюється листом Орендодавця, в якому зазначається про надання дозволу - пп.а);

- на відшкодування чи зарахування в рахунок орендної плати вартості необхідних витрат на покращення орендованого майна, яке здійснене зі згоди Орендодавця. Вартість виконаних Орендарем без згоди Орендодавця покращень орендованого майна, які неможливо відокремити від нього без пошкодження цього майна, компенсації не підлягає - пп. е).

Отже, якщо поліпшення речі зроблено за згодою наймодавця, то наймач отримує право на відшкодування вартості необхідних витрат або на зарахування їх вартості в рахунок орендної плати за користування річчю. При цьому вибір способу відшкодування, з огляду на умови пп.е) п.5.2. договору оренди, здійснюється відповідачем.

Статтею 202 ГК України передбачено, що господарське зобов'язання припиняється, між іншим, зарахуванням зустрічної однорідної вимоги.

До відносин щодо припинення господарських зобов'язань застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст.601 ЦК України, зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

За змістом наведеної норми згоди іншої сторони у зобов'язанні із зарахуванням вимог не вимагається.

Отже, наявність заперечень однієї сторони не перешкоджає проведенню зарахування зустрічних однорідних вимог за заявою іншої сторони.

При цьому, закон не виключає можливість здійснення відповідачем зарахування зустрічних однорідних вимог і в процесі судового розгляду.

Матеріалами справи доведено, що відповідач скористався наданим йому правом на таке зарахування листами від 19.07.2012р., від 31.05.2013 р., та від 22.07.2015 р. повідомив позивача про припинення зобов'язання зі сплати 75478,06 грн. боргу з орендної плати шляхом його зарахування зустрічною вимогою про відшкодування частини вартості витрат на покращення орендованого майна, у зв'язку з чим зобов'язання відповідача зі сплати вказаного боргу є припиненим.

Крім того, суд звертає увагу на те, що заява від 19.07.2012 р. також була предметом судового розгляду по справі № 5009/2045/12. Рішенням господарського суду Запорізької області від 09.08.2012 р. у задоволенні позовних вимог було відмовлено. При розгляді вказаної справи Вищий господарський суд України дійшов до висновку про законність проведеного розрахунку та встановив інші факти, які мають значення для справи № 908/3432/15, зокрема факт наявності невід'ємних поліпшень орендованого майна на суму 146908,80 грн., які можуть бути зараховані в рахунок орендної плати за заявою орендаря.

Відповідно до ст. 35 ГПК України обставини, факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори), за винятком встановлених рішенням третейського суду, під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, ст. 34 ГПК України.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено факт наявності заборгованості.

А тому в задоволенні позовних вимог про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерторг-Експо" 122991,86 грн. заборгованості (по орендній платі за договором № 15-08 від 13.01.2009 р.) відмовляє повністю.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України, судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Управління комунальної власності Енергодарської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерторг-Експо" про стягнення 122 991,86 грн. відмовити.

Повне рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст., ст. 84, 85 ГПК України "28" серпня 2015 р.

Суддя Н.А. Колодій

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.