ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.08.15 Справа№ 914/2110/15

За позовом: Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніко - експо», м.Львів

про стягнення пені на підставі рішення адміністративної колегії Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 05.09.2014р. №58 р/к.

Суддя Коссак С.М.

при секретарі Куць М.Я.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1 представник за довіреністю № 13/08-531 від 03.04.2015р.

Від відповідача: ОСОБА_2 представник за довіреністю №0110-10-1 від 01.07.2015р.

На розгляд господарського суду Львівської області подано позов Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніко - експо» про стягнення пені на підставі рішення адміністративної колегії Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 05.09.2014р. №58 р/к.

Ухвалою від 02.07.2015р. провадження у справі порушено, позовну заяву прийнято до розгляду, розгляд справи призначено на 20.07.2015р.

З підстав зазначених в ухвалі суду від 20.07.2015р. розгляд справи відкладено на 26.08.2015р.

Позовні вимоги обґрунтовано наступним. Відповідачем допущено порушення законодавства про захист економічної конкуренції, про що Антимонопольним комітетом ухвалено рішення від 05.09.2014р. №58 р/к. Прийнятим рішенням на відповідача накладено штраф за порушення вимог конкурентного законодавства у розмірі 55000,00 грн. Проте Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніко-експо» у визначений для добровільного виконання строк не виконало зобовязань, що встановлені рішенням Антимонопольного комітету від 05.09.2014р. №58 р/к. Зазначене стало підставою для нарахування 12 375,00 грн. пені на підставі частини пятої статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

21.08.2015р. від відповідача надійшла заява (вх.№ 35262/15), в якій відповідач заявлені позовні вимоги вважає підставними та такими, що підлягають до задоволення. Однак, у звязку з важким фінансовим становищем товариства просить в порядку ст. 83 ГПК України розстрочити виконання зобовязання з сплати пені в сумі 12 375,00 грн. рівними частинами строком на шість місяців, з строком оплати до 20 числа кожного місяця починаючи з вересня 2015р.

25.08.2015р. позивачем подано докази надіслання позовної заяви відповідачу на адресу : Городоцька, 54, м. Львів, 79019.

В судовому засіданні 26.08.2015р. представник позивача позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задоволити повністю та стягнути 12 375,00 грн. пені. Не заперечує проти розстрочки виконання рішення зобовязання з сплати пені в сумі 12 375,00 грн. строком на пять місяців.

В судовому засідання 26.08.2015р. представник відповідача проти заявлених позовних вимог не заперечує, надав усні пояснення по справі. Просить розстрочити виконання зобовязання з сплати пені в сумі 12 375,00 грн. рівними частинами строком на шість місяців. Також зазначив, що не заперечує щодо розстрочки на пять місяців.

У судовому засіданні 26.08.2015р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

В процесі розгляду матеріалів справи судом встановлено:

Рішенням адміністративної колегії Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 05.09.2014р. №58 р/к. (надалі Рішення) визнано що ТзОВ «Юніко-експо», вчинило порушення законодавства про захист економічної конкуренції, що передбачене п. 4 ч. 2 ст. 6 та п. 1 ст. 50 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції», у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, шляхом спотворення результатів торгів.

За вчинене порушення законодавства про захист економічної конкуренції, відповідно до статті 52 Закону України «Про захист економічної конкуренції», на Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніко-експо» накладено штраф у розмірі 55 000,00грн. У Рішенні розяснено можливість оскарження рішення Антимонопольного комітету та визначено строк його для добровільного виконання.

Рішення отримано Товариством з обмеженою відповідальністю «Юніко-експо» 27.10.2014р. разом із повідомленням, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, долучене до матеріалів справи.

Відповідно до ч.3 ст. 56 «Про захист економічної конкуренції» штраф підлягає сплаті у двохмісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

29.10.2014р. господарським судом Львівської області порушено провадження у справі № 914/4576/14 за позовом ТзОВ «Юніко-експо» до Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання недійсним рішення від 05.09.2014р. №58 р/к.

10.03.2015р. господарським судом Львівської області у справі № 914/4576/14 прийнято рішення яким в задоволені позову відмолено повністю.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 27.03.2015р. прийнято апеляційну скаргу ТзОВ «Юніко-експо» на рішення господарського суду Львівської області від 10.03.2015р. у справі № 914/4576/14 до провадження.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 15.04.2015р. апеляційну скаргу ТзОВ «Юніко-експо» залишено без задоволення, рішення господарського суду Львівської області від 10.03.2015р. у справі № 914/4576/14 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 23.06.2015р. рішення господарського суду Львівської області від 10.03.2015р. та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 15.04.2015р. зі справи № 914/4576/14 залишено без змін.

16.04.2015р. на виконання Рішення відповідачем сплачено штраф в сумі 55 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 16.04.215р. № 52.

При ухваленні рішення суд виходив з такого.

Відносини, які виникли між сторонами, регулюються положеннями Господарського кодексу України, Закону України «Про захист економічної конкуренції», Законом України «Про Антимонопольний комітет України».

Згідно з частинами першою та шостою статті 40 Господарського кодексу України державний контроль за дотриманням антимонопольно-конкурентного законодавства, захист інтересів підприємців та споживачів від його порушень здійснюються Антимонопольним комітетом України відповідно до його повноважень, визначених законом. Антимонопольний комітет України та його територіальні відділення у встановленому законом порядку розглядають справи про недобросовісну конкуренцію та інші справи щодо порушення антимонопольно-конкурентного законодавства, передбачені законом.

Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель. Антимонопольний комітет України і його територіальні відділення становлять систему органів Антимонопольного комітету України, яку очолює Голова Комітету. Рішення адміністративної колегії територіального відділення Антимонопольного комітету України приймається від імені територіального відділення Антимонопольного комітету України (згідно з положеннями статей 1, 6, 121 Закону України «Про Антимонопольний комітет України»).

Відповідно до частини другої статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов'язковими до виконання.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» Розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов'язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом.

Невиконання розпоряджень, рішень та вимог органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимог уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Судом встановлено, що Рішення отримано ТзОВ «Юніко-експо» 27.10.2014р. про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, долучене до матеріалів справи.

Судом встановлено, що відповідач у встановлені строки не виконав Рішення, а тільки 16.04.215р. оптатив штраф згідно Рішення в сумі 55 000,00 грн., не заперечується відповідачем та підтверджується платіжним дорученням № 52.

Відповідно до частини пятої статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України. Нарахування пені зупиняється на час розгляду чи перегляду господарським судом: справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу;

У разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку. Суми стягнутих штрафів та пені зараховуються до державного бюджету (частини сім та девять статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції»).

Відповідно до п. 20.2. постанови Пленуму Вищого господарського суд Львівської області №15 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства» зазначено, що абзацами третім - п'ятим частини п'ятої зазначеної статті Закону України «Про захист економічної конкуренції» передбачено зупинення нарахування пені на час розгляду чи перегляду господарським судом: справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу; відповідного рішення (постанови) господарського суду. Отже, тривалість такого зупинення визначається виключно періодом часу, протягом якого фактично здійснювався зазначений розгляд чи перегляд (наприклад, у суді першої інстанції - від дня порушення провадження у справі до дня прийняття рішення в ній; у судах апеляційної та касаційної інстанцій - від дня прийняття апеляційної чи касаційної скарги до дня прийняття постанови), і в цей період не включається час знаходження матеріалів справи у суді, коли згадані розгляд чи перегляд не здійснювалися.

Враховуючи наведені обставини, оскільки товариство з обмеженою відповідальністю «Юніко-експо» не сплатило у встановлені строки штраф, вимоги позивача про стягнення 12 375,00 грн. пені є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення та визнається представником відповідача.

Крім цього, 21.08.2015р. відповідачем подано заяву про розстрочку виконання зобовязання у звязку з важким фінансовим становищем товариства просить в порядку ст. 83 ГПК України та просить розстрочити виконання зобовязання з сплати пені в сумі 12 375,00 грн. рівними частинами строком на шість місяців, з строком оплати до 20 числа кожного місяця починаючи з вересня 2015р. Доказ важкого матеріального стану надав суду звіт про фінансовий стан.

Представник позивача не заперечили проти розстрочення виконання рішення на пять місяців.

Розглянувши дане клопотання, суд зазначає наступне.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 83 ГПК України господарський суд приймаючи рішення, має право відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Згідно п.7.1.2 та п. 7.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. №9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема стосовно юридичної особи наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення.

На підставі викладеного вище, беручи до уваги, важке фінансове становище відповідача, зважаючи на необхідність задоволення господарських інтересів обох сторін та не допущення можливих негативних наслідків примусового виконання рішення суду у встановлені законодавством строки, суд вважає за доцільне клопотання відповідача про розстрочку виконання рішення задоволити частково та розстрочити виконання рішення рівними частинами на 5 (пять ) місяців.

Згідно з ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Виходячи зі змісту наведеного вище, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини першої, третьої статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору. Таким чином, оскільки судове рішення ухвалено на користь позивача, судовий збір потрібно покласти на відповідача.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 1, 6, 121, 22 Закону України «Про Антимонопольний комітет України», статтями 50, 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», статтею 40 Господарського кодексу України, статтями 22, 33, 38, 49, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніко-експо» (79019, місто Львів, вулиця Городоцька, будинок 54; ідентифікаційний код 33358922) в дохід загального фонду Державного бюджету України 12 375,00 грн. пені.

Розстрочити виконання рішення щодо стягнення пені в сумі 12 375,00 грн. рівними частками до 20.01.2016р. згідно такого графіку: до 20.09.2015р. 2 475,00 грн., до 20.10.2015р. 2 475,00 грн., до 20.11.2015р. 2 475,00 грн., до 20.12.2015р. 2 475,00 грн. та до 20.01.2016р. 2 475,00 грн.

Стягувач: Львівське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України (79005, місто Львів,вулиця І. Франка, будинок 61; ідентифікаційний код: 20812013).

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніко-експо» (79019, місто Львів, вулиця Городоцька, будинок 54; ідентифікаційний код 33358922) в дохід Державного бюджету України (отримувач коштів: ГУ ДКСУ у Личаківському районі м.Львова; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38007620; Банк отримувача: ГУ ДКСУ у Львівській області; Код банку отримувача (МФО): 825014; Рахунок отримувача: 3006; Код класифікації доходів бюджету: 22030001; Код ЄДРПОУ суду: 03499974) 1 827,00 грн. судового збору.

4. Накази видати відповідно до статті 116 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено та підписано 27.08.2015 р.

Суддя Коссак С.М.