РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2015Справа №910/14414/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛМІ-ТРЕЙД"

До Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛОТОС-ЕНЕРГІЯ"

Про стягнення 51 57,90 грн.

Суддя Прокопенко Л.В.

Представники:

Від позивача Лапшин О.В. - педставник

Від відповідача не з?явився

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АЛМІ-ТРЕЙД" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛОТОС-ЕНЕРГІЯ" про стягнення 5 157,90 грн.

Ухвалою суду від 09.06.2015 за зазначеною вище позовною заявою порушено провадження у справі № 910/14414/15 та призначено розгляд справи на 06.07.2015.

Розпорядженням від 02.07.2015 призначено повторний автоматичний розподіл справи,у зв'язку з тривалим лікарняним судді Трофименко Т.Ю.

Відповідно до автоматизованого розподілу судових справ, справу № 910/14414/15 передано судді Прокопенко Л.В.

Ухвалою суду від 03.07.2015 суддя Прокопенко Л.В. прийняла справу до свого провадження та призначила розгляд справи на 11.08.2015.

06.07.2015 відділом діловодства суду від представника позивача отримано додаткові документи по справі.

07.08.2015 відділом діловодства суду від представника позивача отримано пояснення по справі.

В судове засідання 11.08.2015 представник позивача з'явився, просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судове засідання 11.08.2015 представник відповідача не з'явився, вмотивованих заяв та клопотань до суду не направив.

В судовому засіданні 11.08.2015 оголошено вступну та резолютивну частини рішення

Розглянувши документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення проти позову, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

15.05.2014 між позивачем та відповідачем було укладено договір поставки нафтопродуктів № ОД-747/Т, предметом якого сторони погодили, що постачальник зобов'язується передати у власність покупця паливно-мастильні матеріали ( надалі ПММ), а покупець зобов'язується отримувати паливно-мастильні матеріали і оплачувати їх вартість. Постачальник зобов'язаний поставляти покупцю ПММ через мережу АЗС при пред'явленні ним бланку-дозволу за умовами наявності відповідних ПММ на відповідній АЗС та у робочий час, встановлений на такі АЗС. Передача отримання палива здійснюється виключно з використанням дійсних бланків - дозволів.

Пунктом 5.1 Договору сторони погодили, що покупець зобов'язується здійснювати розрахунки за договором на умовах 100% передплати вартості ПММ, вказаної у рахунку.

Відповідно до п. 6.2 Договору передбачено, що постачальник вважається таким, що виконав свої зобов'язання за договором з поставки ПММ у розпорядження покупця (пред'явника бланку-дозволу) на АЗС. Право вланості на ПММ за Договром переходить до покупця у день отримання від постачальника видаткових накладних на ПММ, які підписуються сторонами після оплати вартості ПММ Покупцем.

Позивач зазначив що ним було отримано бланки-дозволи на оплачені ПММ, проте у звязку з відсутністю на АЗС постачальника палива, покупцем не доотримано ПММ.

Позивач зазначив, що відповідно до Акту інвентиризвції бланків-дозволів, ТОА "АЛМІ-ТПЕЙД" було складено Акт звірки взаєморозрахунків з ТОВ "ЛОТОС-Енергія" станом на 32.12.2014. Крім того Акт ініертиризації та Акт звірки було надіслано ТОВ "ЛОТОС-ЕНЕРГІЯ" з супровідним листом № 09-02/15/2 9 лютого 2015. Проте відповіді не отримано.

2402.2015 позивачем на адресу відповідача направлено лист № 24/02-15-1 з вигою виконання відповідачем зобовязання за договором.

В звязку із неналежним виконанням зобовязанть за договором у відповідача виникла заборгованість у розмірі 5 157,90 грн.

Проаналізувавши матеріали справи та пояснення представника позивача, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими, з огляду на наступне.

Внаслідок укладення договору між сторонами згідно ст. 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов'язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 ГК України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно ст. 173 ГК України один суб'єкт господарського зобов'язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб'єкта, а інший має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) ( ст. 530 ЦК України).

Частиною першою статті 193 ГК України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Відповідно до частини сьомої зазначеної статті не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Згідно частини 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Умови зазначеного договору свідчать про те, що за своєю правовою природою він є договором поставки.

Таким чином, станом на день розгляду справи сума основної заборгованості що підлягає до стягнення становить 5 157,90 грн.

Згідно з ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛОТОС-ЕНЕРГІЯ" (01030, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 52, літера "Б", офіс 204, ідентифікаційний код 39042048) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛМІ-ТРЕЙД" (65007, м. Одеса, вул. Болгарська, 1, ідентифікаційний код 37550276) заборгованість у розмірі 5 157 (п'ять тисяч сто пятдесят сім) грн. 90 коп., судовий збір у розмірі 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 17.08.2015.

Суддя Л.В. Прокопенко