Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
_____________________________________________________________________________
УХВАЛА

"31" серпня 2015 р. Справа № 906/850/15.

Господарський суд Житомирської області у складі:

Судді: Машевської О.П.

- за участю секретаря судового засдідання: Павліченко Н.М.

Розглянувши заяву боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Підлуби Агро+" (с. Підлуби, Ємільчинського р-ну) за №276 від 17.08.2015р. про розстрочення виконання рішення суду у справі

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Іберія Груп" (м. Київ)

До: Товариства з обмеженою відповідальністю "Підлуби Агро+" (с. Підлуби, Ємільчинського р-ну)

про розстрочка виконання рішення

за участю представників:

стягувача: не прибув

боржника: не прибув

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Житомирської області від 07.07.2015 у даній справі позов задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Підлуби Агро+" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Іберія Груп" 116190,32 грн. основного боргу; 1575,73грн 3% річних; 43141,47грн інфляційних нарахувань; 3218,15 грн. судового збору (суддя Шніт А.В.)

На примусове виконання зазначеного рішення судом видано наказ №906/850/15 від 23.07.2015р.

19.08.2015 до господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Підлуби Агро+" надійшла заява Вх.№02-19/117/15, в якій боржник просить суд розстрочити виконання рішення господарського суду Житомирської області від 07.07.2015 у даній справі на 12 місяців, сплачуючи заборгованість в розмірі 160 907,52 грн. щомісячно рівними частинами.

Боржник ТОВ "Підлуби Агро+" в якості обставин, що ускладнюють виконання рішення суду або роблять його неможливим зазначає:

- відсутність бюджетної підтримки підприємства як виробника сільськогосподарської продукції;

- різке збільшення податкового навантаження з 01.01.15р.;

- неприйнятні погодні умови поточного 2015 року для вирощування зернових культур;

- укладення кредитів під високі проценти для придбання паливно-мастильних матеріалів, оренди комбайнів, ремонту сільськогосподарської техніки з метою забезпечення збирання врожаю зернових культур поточного 2015 року.

Окрім того, як доводить боржник, виконання судового рішення призведе до дефіциту обігових коштів під час жнив, а відтак, до зупинення збирання врожаю зернових культур , та, як наслідок, банкрутства підприємства.

Ухвалою від 21.08.15р. господарський суд прийняв до розгляду заяву боржника про надання розстрочки виконання рішення суду, вжив заходи по підготовці заяви до розгляду в засіданні суду 31.08.15р.

Ухвалою від 25.08.2015р. заяву боржника ТОВ "Підлуби Агро+" про розстрочення виконання рішення суду у справі №906/850/15 прийнято до провадження суддею Машевською О.П.

В засідання суду представники сторін не прибули , хоча були належним чином повідомлені про участь в судовому засіданні.

Боржник ТОВ "Підлуби Агро+" до початку судового засідання надіслав суду клопотання від 31.08.15р. про відкладення розгляду заяви про розстрочку виконання рішення суду з підстав, зокрема, збирання доказів своєї тимчасової неплатоспроможності та відсутності на підприємстві юриста.

Відповідно до ч.1 ст.121 ГПК України заява сторони про розстрочку виконання рішення суду розглядається судом у десятиденний строк у судовому засіданні з викликом сторін.

Відповідно, підстави для задоволення клопотання боржника про відкладення розгляду заяви про розстрочку виконання рішення суду станом на 31.08.15р. - відсутні.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Підлуби Агро+" від 17.08.15р. за №276 про розстрочення виконання рішення суду строком на 12 місяців, господарський суд ухвалює відмовити у його задоволенні з огляду на наступне.

Відповідно ст.115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України „Про виконавче провадження".

Виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

В п.2.3 мотивувальної частини Рішення КСУ від 26.06.2013 № 5-рп/2013 зазначено, що у Господарському процесуальному кодексі України передбачено дві стадії, на яких суд може вирішувати питання про розстрочку виконання рішення, а саме: при винесенні рішення по суті справи, що відображається в мотивувальній та резолютивній частинах рішення (пункт 3 частини першої, частина друга статті 84), а також у наказі господарського суду; та під час виконання рішення суду (виконавчого провадження) шляхом винесення окремого процесуального документа (ухвали) про розстрочку виконання рішення (частина третя статті 121).

Розстрочка виконання рішення суду, як розтлумачив Конституційний Суд України, означає виконання його частинами, встановленими судом, з певним інтервалом у часі. За змістом частини другої статті 84 Кодексу строки виконання рішення частинами (сплата грошових сум частками тощо) визначаються судом.

Конституційний Суд України також розтлумачив, що розстрочка виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників.

За судовою практикою, як встановив Конституційний Суд України, до обставин, що ускладнюють виконання судового рішення та які є підставою для розстрочки його виконання, належать, зокрема, скрутне матеріальне становище боржника, наявність загрози банкрутства юридичної особи-боржника, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

У п. 7.2. Постанови ВГСУ від 17.10.12р. № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" також роз'яснено, що вирішуючи питання про розстрочку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

Отже, розстрочка виконання судового рішення на певний строк, має відповідати принципу верховенства права, який визначає до того ж конституційні основи правопорядку у сфері господарювання (ст. 5 Господарського кодексу України).

Як вимагає частина 2 статті 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Окрім того, в силу частини 3 статті 4 ГПК України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" , суд враховує судову практику Європейського суду з прав людини про те, що триваюче невиконання значної частини боргу за рішенням суду, винесеним на користь заявника, складає порушення п.1 ст. 6 Конвенції ( п. 43 Рішення від 18 жовтня 2005 року у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" ).

За практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід'ємна частина судового розгляду (Рішення у справі "Шмалько проти України" від 20 липня 2004 року).

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

У п. 24 Рішення від 14 грудня 2006 року у справі " Соловйов проти України" Європейський Суд з прав людини наголосив, що держава є відповідальною за виконання рішення, винесеного на користь заявника, протягом усього виконавчого провадження.

З врахуванням вищевикладеного, господарський суд виходить з того, що боржник не подав жодного належного та допустимого доказу на підтвердження реального існування тих виняткових обставин, які би давали суду підстави розстрочити виконання рішення суду у цій справі, як це вимагає стаття 33 ГПК України.

Разом з тим, як роз'яснив у п. 7.1 Постанови ВГСУ від 17.10.2012 № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" право заявника на повторне звернення з відповідною заявою, якщо вона вже розглядалася судом, не обмежується.

Ухвали господарських судів набирають законної сили в день їх винесення, якщо інше не передбачено законом (зокрема, частинами п'ятою та шостою статті 122-11 ГПК України) (п. 12. Постанови ВГСУ від 23.03.2012 № 6 "Про судове рішення").

Однак відповідно до ч.3 ст. 121 та п. 20 ч.1 ст. 106 ГПК України ухвала про відмову у розстрочці виконання рішення суду може бути оскаржена в апеляційному порядку ( офіційне тлумачення положення пункту 20 частини першої статті 106 див. в Рішенні Конституційного Суду № 11-рп/2012 від 25.04.2012).

Керуючись ст.ст. 86, 121 ГПК України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Підлуби Агро+" (с. Підлуби, Ємільчинського р-ну) у задоволенні заяви за №276 від 17.08.2015р. про розстрочення виконання рішення суду від 07.07.2015року у справі №906/850/15 строком на 12 місяців.

Ухвала господарського суду вступила в законну силу 31.08.2015р., однак підлягає апеляційному оскарженню.

Суддя Машевська О.П.

Друк:

1 - в справу

2,3 - сторонам (рек. з повід.)