ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" серпня 2015 р. Справа № 5023/3847/12

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Бондаренко В.П., суддя Россолов В.В., суддя Черленяк М.І.

при секретарі Комаровій М.М.

за участю представників сторін:

прокурора: Ногіної О.М., посвідчення №032167 від 11.02.2015 року,

1-го позивача: ОСОБА_1, довіреність №01-44/15 від 19.01.2015 року,

2-го позивача: ОСОБА_2, довіреність №08-11/4696-14 від 24.12.2014 року,

1-го відповідача: ОСОБА_3, довіреність від 14.05.2015 року,

2-го відповідача: не з'явився,

1-ої третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:не з'явився,

2-ої третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_4, довіреність б/н від 26.03.2015 року,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Готель "Київський" (вх. №4117 Х/1-42) на рішення господарського суду Харківської області від 26.12.13 у справі № 5023/3847/12

за позовом першого заступника прокурора м. Харкова в інтересах держави в особі 1.Харківської обласної ради, м. Харків,

2.Харківської міської ради, м. Харків,

до 1.Товариства з обмеженою відповідальністю "Готель "Київський", м.Харків,

2.Приватного підприємства "Берн-К", м.Харків,

треті особі, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів: 1.Товариство з обмеженою відповідальністю "Мар'їнське", м. Харків, 2.Публічне акціонерне товариство "КБ "Базис", м. Харків,

про зобов'язання повернути майно та стягнення коштів

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Харківської області від 26 грудня 2013 року позовні вимоги першого заступника прокурора м. Харкова в інтересах держави в особі Харківської обласної ради та Харківської міської ради задоволено частково. Зобовязано Приватне підприємство "Берн-К" (61052, м. Харків, вул. Полтавський Шлях, 45, код ЄДРЮОФОП 35586012) повернути за актом приймання-передачі територіальній громаді м. Харкова в особі Харківської ради (61003, м. Харків, майдан Конституції, 7, код ЄДРЮОФОП 04059243) нежитлову будівлю літ. А-7", загальною площею 5272,3 кв.м, яка розташована по вул. Культури, 4, у м. Харкові. Стягнуто з Приватного підприємства "Берн-К" (61052, м. Харків, вул. Полтавський Шлях, 45, код ЄДРЮОФОП 35586012) на користь Харківської обласної ради (61200, м. Харків, вул. Сумська, 64, код ЄДРЮОФОП 24283333) збитки у сумі17203149,00 грн. (сімнадцять мільйонів двісті три тисячі сто сорок девять 00 коп.) внаслідок знищення рухомого та нерухомого майна, яке входило до складу ЦМК ВЕП "Держпром" - готель "Київський". Стягнуто з Приватного підприємства "Берн-К" (61052, м. Харків, вул. Полтавський Шлях, 45, код ЄДРЮОФОП 35586012) на користь Харківської міської ради (61003, м. Харків, майдан Конституції, 7, код ЄДРЮОФОП 04059243) збитки у сумі 17203149,00 грн. (сімнадцять мільйонів двісті три тисячі сто сорок девять 00 коп.) внаслідок знищення рухомого та нерухомого майна, яке входило до складу ЦМК ВЕП "Держпром" - готель "Київський". Стягнуто з Приватного підприємства "Берн-К" (61052, м. Харків, вул. Полтавський Шлях, 45, код ЄДРЮОФОП 35586012) на користь Харківської міської ради (61003, м. Харків, майдан Конституції, 7, код ЄДРЮОФОП 04059243) витрати по оплаті судової експертизи у сумі 19945,60 грн. (девятнадцять тисяч девятсот сорок пять грн. 60 коп.). Стягнуто з Приватного підприємства "Берн-К" (61052, м. Харків, вул. Полтавський Шлях, 45, код ЄДРЮОФОП 35586012) на користь державного бюджету судові витрати за розгляд даної справи у сумі 68 820,00 грн. (шістдесят вісім тисяч вісімсот двадцять грн. 00 коп). В іншій частині позов залишено без розгляду.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Готель "Київський" з вказаним рішенням не погодилось, звернулось з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати.

Розпорядженням секретаря першої судової палати від 07 серпня 2015 року у зв'язку з відпусткою судді Тихого П.В. та згідно ст. 126 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", п. 2.3.12 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України №30 від 26.11.2010 року (з наступними змінами та доповненнями), на виконання рішення зборів суддів Харківського апеляційного господарського суду №12 від 12.06.2014 року та рішення зборів суддів першої судової палати Харківського апеляційного господарського суду № 3 від 15.09.2014 року, для розгляду даної справи було сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Бондаренко В.П., суддя Черленяк М.І., суддя Россолов В.В.

14 серпня 2015 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "Готель "Київський" надійшли додаткові пояснення (вх.№11920).

17 серпня 2015 року від Харківської міської ради надійшло клопотання про зупинення провадження у справі (вх.№11996).

17 серпня 2015 року від Харківської обласної ради надійшло клопотання (вх.№11997) про відкладення розгляду справи.

У судове засідання, яке відбулось 17 серпня 2015 року, зявився прокурор, перший та другий позивач, перший відповідач, друга третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів. Інші учасники спору у судове засідання не зявились будучи належним чином повідомленими про час та місце судового засідання.

Згідно із пунктом 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи те, що явка другого відповідача та першої третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів не була визнана обов'язковою, а також те, що їх неявка не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за їх відсутності за наявними матеріалами у справі.

Під час судового засідання, колегія суддів, розглянувши клопотання Харківської обласної ради про відкладення розгляду справи (вх.№11997), дійшла висновку відмовити у його задоволенні враховуючи наступне.

Як вбачається зі змісту клопотання представника Харківської обласної ради, останній просить відкласти розгляд справи з огляду на відсутність часу для ознайомлення з матеріалами справи та підготовкою обґрунтованого відзиву на апеляційну скаргу.

Однак, матеріалами справи підтверджено, що ухвала суду про прийняття апеляційної скарги до провадження була отримана представником Харківської обласної ради 13 серпня 2015 року. За таких обставин, представник Харківської обласної ради мав два робочих дня для ознайомлення з матеріалами справи та підготовкою обґрунтованого відзиву на апеляційну скаргу, втім жодної заяви стосовно ознайомлення з матеріалами справи в даний період від останнього не надходило.

Між тим, під час судового засідання 17 серпня 2015 року, колегією суддів було оголошено перерву для надання можливості представнику Харківської обласної ради ознайомитись з матеріалами справи.

У вiдповiдностi до вимог ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, сторони зобов'язаннi добросовiсно користуватись належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав i охоронюваних законом iнтересiв другої сторони, вживати заходiв до всебiчного, повного та об'єктивного дослiдження всiх обставин справи.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд вiдкладає в межах строкiв, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спiр не може бути вирiшено в даному засiданнi.

Вiдкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не вiдсутнiсть у судовому засiданнi представникiв сторiн, а неможливiсть вирiшення спору у вiдповiдному судовому засiданнi.

Враховуючи викладене, а також своєчасне повiдомлення Харківської обласної ради про проведення судового засiдання, що пiдтверджується повiдомленням про вручення поштового вiдправлення, суд апеляцiйної iнстанцiї вказує на наявність можливості у Харківської обласної ради пiдготуватися до судового засiдання, що виключає необхідність у відкладенні розгляду справи.

Крім того, під час судового засідання колегія суддів, розглянувши клопотання Харківської міської ради про зупинення провадження у справі в порядку статей 22,79 Господарського процесуального кодексу України (вх.№11996), дійшла висновку відмовити у його задоволенні з огляду на наступне.

Стверджуючи про необхідність зупинення провадження у справі, Харківська міська рада вказує про оскарження в касаційному порядку постанови Харківського окружного адміністративного суду від 15.12.2014р. у справі за позовом Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м.Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Готель "Київський" третя особа Харківське міське управління юстиції в особі відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції за участю Прокурора Дзержинського району м. Харкова про визнання недійсними записів про державну реєстрацію, установчих документів, припинення юридичної особи - задоволено заяву Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м.Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області про перегляд за нововияленими обставинами постанови Харківського окружного адміністративного суду від 07.12.2012 р. у справі №2а-8700/12/2070, якою було скасовано постанову Харківського окружного адміністративного суду від 07.12.2012 р. у справі №2а-8700/12/2070 та в задоволенні адміністративного позову відмовлено у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Виходячи зі змісту вимог вищезазначеної статті, необхідною передумовою для зупинення провадження у справі мають бути обставини, що унеможливлюють розгляд по суті заявлених позовних вимог до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

При цьому, висновок суду про наявність підстав для зупинення провадження у справі має ґрунтуватися на встановлених судом обставинах, що підтверджують не тільки пов'язаність справ, але й неможливість розгляду однієї справи до вирішення іншої.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарському суду слід у кожному конкретному випадку з'ясувати: як пов'язана справа, що розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Пов'язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Виходячи з положень п. 3. 16 Постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 №18, підставою для зупинення провадження у справі згідно з вказаною нормою є наявність одночасно двох обставин: пов'язаність відповідних справ та неможливість розгляду даної справи до вирішення іншої. Пов'язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти, що мають преюдиціальне значення. Неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що певні обставини не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі.

Проте, колегія суддів зазначає, що у справі наявна достатня кількість матеріалів та доказів для встановлення усіх об'єктивних обставин справи, а розгляд Вищим адміністративним судом України касаційної скарги на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2014 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2015 року у справі за заявою Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м.Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Харківського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2012 року у справі за позовом Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м.Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю Готель Київський, третя особа - Харківське міське управління юстиції в особі відділу державної реєстрації юридичних та фізичних осіб-підприємців реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, за участю Прокуратури Дзержинського району м.Харкова, про визнання недійсними записів про державну реєстрацію, установчих документів, припинення юридичної особи не спричинює неможливість розгляду даної господарської справи.

Так, у відповідності до частини 1 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства, у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Відповідно до ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2015 р. У справі № 2а-8700/12/2070, апеляційну скаргу Харківської міської ради залишено без задоволення. Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 15.12.2014р. по справі № 2а-8700/12/2070 залишено без змін.

Враховуючи той факт, що дана ухвала суду набрала законної сили з моменту її проголошення, набрало законної сили й рішення суду, яким було встановлено незаконність визнання недійсними записів про державну реєстрацію, установчих документів та припинення юридичної особи ТОВ Готель Київський. Відтак, на момент розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Готель "Київський" на рішення господарського суду Харківської області від 26.12.13 у справі № 5023/3847/12, остання є законно діючою юридичною особою, що виключає неможливість розгляду даної господарської справи.

У зв'язку з чим, колегією суддів було відмовлено в задоволенні клопотання Харківської міської ради про зупинення провадження у справі № 5023/3847/12 .

Одночасно під час судового засідання, прокурором прокуратри Харківської області було заявлено клопотання про відкладення розгляду справи, з метою ознайомлення з матеріалами справи та змістом апеляційної скарги.

Втім, матеріалами справи підтверджено, що ухвала суду про прийняття апеляційної скарги до провадження була отримана представником прокуратри Харківської області 13 серпня 2015 року. За таких обставин, прокурор прокуратури Харківської області мав два робочих дня для ознайомлення з матеріалами справи та змістом апеляційної скарги, втім жодної заяви стосовно ознайомлення з матеріалами справи в даний період від останнього не надходило. У зв'язку з чим, колегією суддів у задоволенні вказаного клопотання було відмовлено.

Крім того, під час судового засідання, колегією суддів було оголошено перерву з метою надання можливості прокурору прокуратури Харківської області ознайомитись з матеріалами справи та змістом апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, колегія суддів встановила наступні обставини справи.

07.04.2008 року за договором купівлі-продажу № 11-К, укладеним між територіальними громадами сіл, селищ, міст Харківської області в особі Харківської обласної ради та приватним підприємством "БЕРН-К", посвідченим 07.04.2008 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_5 та зареєстрованим в реєстрі за №1816, цілісний майновий комплекс відокремленого структурного підрозділу ВЕП "Держпром" - готель Київський, до складу якого входить нежитлова будівля літ. "А-7" загальною площею 5272,3 кв.м по вул. Культури, 4, у м. Харкові, перейшов у власність покупця, правонаступником якого є ТОВ "Готель Київський".

За результатами проведеної перевірки, прокуратурою міста Харкова законність вказаного договору купівлі-продажу була оскаржена до господарського суду Харківської області.

Разом з тим, рішенням господарського суду Харківської області від 21.05.2012 року у справі №5023/1889/12, яке залишено без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 03.07.2012, позов першого заступника прокурора міста Харкова задоволено у повному обсязі, визнано недійсним договір купівлі-продажу №11-К від 07.04.2008. Цим же рішенням визнано право комунальної власності територіальної громади м. Харкова в особі Харківської міської ради на Ѕ частину нежитлової будівлі літ. "А-7" загальною площею 5272,3 кв.м, розташованої по вул. Культури, 4, у м. Харкові.

Постановою Вищого господарського суду України від 03.09.2012 року рішення господарського суду Харківської області від 21.05.2012 року та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 03.07.2012 року у справі № 5023/1889/12 про визнання недійсним договору купівлі-продажу № 11-К від 07.04.2008 року, залишено без змін, а касаційну скаргу ТОВ "Готель "Київський" - без задоволення.

Відповідно до ст. 124 Конституції України, ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", ст. 115 Господарського процесуального кодексу України судові рішення ухвалюються судами іменем України та якщо набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Обов'язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається процесуальним законом.

На підставі вказаного рішення суду від 21.05.2012 року у справі № 5023/1889/12 комунальним підприємством "Харківське міське бюро технічної інвентаризації", згідно витягу про державну реєстрацію прав від 06.07.2012 року № 34744294 серія СЕЕ № 809373, зареєстровано право комунальної власності на Ѕ частину нежитлової будівлі літ. "А-7" загальною площею 5272,3 кв.м, яка розташована по вул. Культури, 4, у м. Харкові, за територіальною громадою міста Харкова в особі Харківської міської ради.

Розпорядженням Харківського міського голови від 12.07.2012 року № 3164 Харківській обласній раді видано свідоцтво про право власності від 12.07.2012 року серії САЕ № 384639 на іншу Ѕ частину вищевказаної нежитлової будівлі, яке зареєстровано в КП "Харківське МіськБТІ" 13.07.2012 року згідно витягу про державну реєстрацію №34827138.

Харківська обласна рада листом за №01-37/1214 від 13.07.2012 запропонувала керівництву ТОВ "Готель "Київський" в добровільному порядку повернути Харківській обласній раді отримане за недійсним договором №11-К майно.

Директор ТОВ "Готель Київський" листом за №19/07 від 19.07.2012 року повідомила, що майно буде повернуто власнику виключно на підставі та на виконання рішення суду.

Для спрощення оформлення землекористування та подальшого раціонального використання нежитлової будівлі літ. "А-7" загальною площею 5272,3 кв.м, яка розташована по вул. Культури, 4, у м. Харкові, Харківською обласною радою було прийнято рішення від 25.07.2012 року № 474-VI "Про спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст Харківської області" про передачу Ѕ частини вищевказаної нежитлової будівлі, яка належить Харківській обласній раді, до комунальної власності територіальної громади м. Харкова.

Рішенням Харківської міської ради від 20.08.2012 року № 791/12 "Про комунальну власність м. Харкова" надана згода на прийняття від Харківської обласної ради до комунальної власності територіальної громади м. Харкова відповідної Ѕ частини нежитлової будівлі літ. "А-7" загальною площею 5272,3 кв.м, яка розташована по вул. Культури, 4, у м. Харкові.

На виконання зазначених рішень обласної та міської ради наказом Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради від 20.09.2012 року № 3407 була створена комісія про прийняття до комунальної власності територіальної громада міста Харкова Ѕ частини вищевказаної нежитлової будівлі та складено відповідний акт приймання-передачі, затверджений 02.10.2012 року.

Згідно з розпорядженням Управління комунального майна та приватизації від 02.10.2012 року № 2189 "Про впорядкування балансового відображення нежитлової будівлі, розташованої за адресою: м. Харків, вул. Культури, 4, літ. "А-7", дана будівля в цілому відображена на обліку Управління комунального майна та приватизації.

На підставі розпорядження Харківського міського голови від 08.10.2012 року № 4618 територіальній громаді м. Харкова в особі Харківської міської ради 09.10.2012 року було видано свідоцтво про право власності на нежитлову будівлю літ. "А-7" загальною площею 5272,3 кв.м. по вул. Культури, 4, у м. Харкові. Дане свідоцтво зареєстровано в КП "Харківське МіськБТІ" 12.10.2012 року згідно з витягом про проведення державної реєстрації № 35831998.

Посилаючись на необхідність застосування наслідків недійсності договору купівлі-продажу № 11-К, укладеного між територіальними громадами сіл, селищ, міст Харківської області в особі Харківської обласної ради та приватним підприємством "БЕРН-К" перший заступник прокурора міста Харкова в інтересах держави в особі Харківської обласної ради та Харківської міської ради, звертаючись до суду з врахуванням уточненої позовної заяви, просить суд :

-Визнати недійсним договір іпотеки від 26.02.2010 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Готель "Київський" та Повним акціонерним товариством "Акціонерний комерційний банк Базис", та зареєстрований приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_5 за реєстраційним №296;

-Зобовязати Приватне підприємство "Берн-К" (61052, м. Харків, вул. Полтавський Шлях, 45, код ЄДРЮОФОП 35586012) повернути за актом приймання-передачі територіальній громаді м. Харкова в особі Харківської ради (61003, м. Харків, майдан Конституції, 7, код ЄДРЮОФОП 04059243) нежитлову будівлю літ. "А-7", загальною площею 5272,3 кв.м, яка розташована по вул. Культури, 4, у м. Харкові;

-Стягнути з Приватного підприємства "Берн-К" (61052, м. Харків, вул. Полтавський Шлях, 45, код ЄДРЮОФОП 35586012) на користь Харківської обласної ради (61200, м. Харків, вул. Сумська, 64, код ЄДРЮОФОП 24283333) збитки у сумі 17203149 грн. (сімнадцять мільйонів двісті три тисячі сто сорок девять 00 коп.) внаслідок знищення рухомого та нерухомого майна, яке входило до складу ЦМК ВЕП "Держпром" - готель "Київський";

-Стягнути з Приватного підприємства "Берн-К" (61052, м. Харків, вул. Полтавський Шлях, 45, код ЄДРЮОФОП 35586012) на користь Харківської міської ради (61003, м. Харків, майдан Конституції, 7, код ЄДРЮОФОП 04059243) збитки у сумі 17203149 грн. (сімнадцять мільйонів двісті три тисячі сто сорок девять 00 коп.) внаслідок знищення рухомого та нерухомого майна, яке входило до складу ЦМК ВЕП "Держпром" - готель "Київський".

-Стягнути з Приватного підприємства "Берн-К" (61052, м. Харків, вул. Полтавський Шлях, 45, код ЄДРЮОФОП 35586012) на користь Харківської міської ради (61003, м. Харків, майдан Конституції, 7, код ЄДРЮОФОП 04059243) витрати по оплаті судової експертизи у сумі 19 945, 60 грн. (девятнадцять тисяч девятсот сорок пять грн. 60 коп.).

-Стягнути з Приватного підприємства "Берн-К" (61052, м. Харків, вул. Полтавський Шлях, 45, код ЄДРЮОФОП 35586012) на користь державного бюджету судові витрати за розгляд даної справи.

Рішенням господарського суду Харківської області з огляду на доведеність позовних вимог було задоволено частково позовні вимоги першого заступника прокурора м. Харкова в інтересах держави в особі Харківської обласної ради та Харківської міської ради. Зобовязано Приватне підприємство "Берн-К" (61052, м. Харків, вул.Полтавський Шлях, 45, код ЄДРЮОФОП 35586012) повернути за актом приймання-передачі територіальній громаді м. Харкова в особі Харківської ради (61003, м. Харків, майдан Конституції, 7, код ЄДРЮОФОП 04059243) нежитлову будівлю літ. "А-7", загальною площею 5272,3 кв.м, яка розташована по вул. Культури, 4, у м. Харкові. Стягнуто з Приватного підприємства "Берн-К" (61052, м. Харків, вул. Полтавський Шлях, 45, код ЄДРЮОФОП 35586012) на користь Харківської обласної ради (61200, м. Харків, вул. Сумська, 64, код ЄДРЮОФОП 24283333) збитки у сумі 17203149,00 грн. (сімнадцять мільйонів двісті три тисячі сто сорок девять 00 коп.) внаслідок знищення рухомого та нерухомого майна, яке входило до складу ЦМК ВЕП "Держпром" - готель "Київський". Стягнуто з Приватного підприємства "Берн-К" (61052, м. Харків, вул. Полтавський Шлях, 45, код ЄДРЮОФОП 35586012) на користь Харківської міської ради (61003, м. Харків, майдан Конституції, 7, код ЄДРЮОФОП 04059243) збитки у сумі 17203149,00 грн. (сімнадцять мільйонів двісті три тисячі сто сорок девять 00 коп.) внаслідок знищення рухомого та нерухомого майна, яке входило до складу ЦМК ВЕП "Держпром" - готель "Київський". Стягнуто з Приватного підприємства "Берн-К" (61052, м. Харків, вул. Полтавський Шлях, 45, код ЄДРЮОФОП 35586012) на користь Харківської міської ради (61003, м. Харків, майдан Конституції, 7, код ЄДРЮОФОП 04059243) витрати по оплаті судової експертизи у сумі 19945,60 грн. (девятнадцять тисяч девятсот сорок пять грн. 60 коп.). Стягнуто з Приватного підприємства "Берн-К" (61052, м. Харків, вул. Полтавський Шлях, 45, код ЄДРЮОФОП 35586012) на користь державного бюджету судові витрати за розгляд даної справи у сумі 68 820,00 грн. (шістдесят вісім тисяч вісімсот двадцять грн. 00 коп).

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Готель "Київський" в обґрунтуванні апеляційної скарги, в якості підстави для скасування судового рішення вказує, що:

1)господарським судом було винесено рішення у відношенні припиненої юридичної особи;

2)суд першої інстанції припустився помилкового висновку стосовно наявності підстав для стягнення з останнього збитків, враховуючи відсутність вини.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі доводи ТОВ "Готель "Київський", перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції не відповідає в повній мірі нормам законодавства зважаючи на наступне.

Колегія суддів зауважує, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення було проігнорованого приписи господарського процесуального законодавства, а саме винесено рішення у відношенні припиненої юридичної особи - Приватного підприємства "Берн-К".

Так місцевий господарський суд дійшов висновку, що внаслідок того, що постановою Харківського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 12.02.2013 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 05.06.2013 року по справі №2а-8700/12/2070, на підставі позову ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова визнано недійсними установчі документи, зміни до установчих документів, державну реєстрацію ТОВ "Готель Київський" та припинено юридичну особу ТОВ "Готель "Київський" шляхом внесення запису щодо скасування державної реєстрації від 08.09.2008 року №3041836 про державну реєстрацію ТОВ Готель "Київський", правомірним є залучення у якості відповідача його попередника ПП "Берн-К". Одночасно судом було відзначено, що відповідач не надав доказів припинення юридичної особи ПП "Берн-К".

З приводу наведеного колегія суддів вважає за необхідне зауважити наступне.

Дійсно, на момент винесення оскаржуваного рішення судом першої інстанції, враховуючи постанову Харківського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 12.02.2013 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 05.06.2013 року по справі №2а-8700/12/2070 припинено юридичну особу ТОВ "Готель "Київський" шляхом внесення запису щодо скасування державної реєстрації від 08.09.2008 року №3041836 про державну реєстрацію ТОВ "Готель "Київський".

З Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців вбачається, що ТОВ "Готель "Київський" є правонаступником ПП "Берн-К".

Виходячи зі змісту ст.ст.104-109 Цивільного кодексу України, в результаті правонаступництва відбувається передача однією юридичною особою свого майна, прав та обов'язків іншій юридичній особі. Правонаступництво юридичної особи можливо лише при реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення).

Визначення поняття реорганізація суб'єкта господарювання міститься у статті 59 Господарського кодексу України, відповідно до якої реорганізація (злиття, приєднання, поділ, перетворення) є однією з форм припинення юридичної особи за рішенням власника (власників) чи уповноважених ним органів, за рішенням інших осіб - засновників суб'єкта господарювання чи їх правонаступників, а у випадках, передбачених законами, - за рішенням суду.

Відтак, дійсно ПП "Берн-К" є правопопередником ТОВ "Готель "Київський", який припинив свою діяльність у звязку з реорганізацією у ТОВ "Готель Київський".

Слід наголосити, що припинення юридичної особи правонаступника не передбачає автоматичного поновлення юридичної особи попередника.

Тобто, припинення юридичної особи ТОВ "Готель "Київський" на підставі рішення суду, шляхом внесення запису щодо скасування державної реєстрації від 08.09.2008 року №3041836 про державну реєстрацію ТОВ "Готель "Київський", автоматично не поновлює юридичну особу ПП "Берн-К".

Втім, місцевий господарський суд не застосувавши належним чином норми матеріального права, які регулюють питання припинення юридичної особи, безпідставно, за відсутності жодного правового обґрунтування вказаної позиції, залучив до участі у розгляді спору ПП "Берн-К", яке на момент винесення судового рішення було припинено.

Посилання суду на той факт, що відповідач не надав доказів припинення юридичної особи ПП "Берн-К" суперечить не тільки нормам матеріального права, а й зроблено без належного дослідження матеріалів справи, оскільки з наявного в матеріалах справи (Том 8 а.с.26) Витягу з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осію підприємців станом на 04.11.2013 року ПП "Берн-К" є припиненим за рішенням засновників (запис про державну реєстрацію припинення юридичної особи 08.09.2008).

Статтею 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", яка визначає статус відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, передбачено, що якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Тим більше, представником ТОВ "Готель "Київський" було також надано клопотання про припинення провадження у справі (Том 8 а.с.7)

За таких обставин, колегія суддів робить висновок, що на момент винесення оскаржуваного рішення, ПП "Берн-К" та його правонаступник ТОВ "Готель "Київський" були припинені.

Як зазначено в абз. 1 п. 4.7 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", за наявності відомостей про припинення діяльності суб'єкта господарювання, який є стороною у справі, господарському суду слід враховувати таке. Відповідно до частини сьомої статті 59 Господарського кодексу України суб'єкт господарювання вважається ліквідованим з дня внесення до державного реєстру запису про припинення його діяльності. Отже, при вирішенні питання щодо припинення провадження у справі на підставі пункту 6 частини першої статті 80 ГПК господарський суд повинен перевірити відповідні відомості в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо підприємство чи організація, які є сторонами у справі, ліквідовано.

Ліквідація підприємства чи організації, що є стороною у справі, виключає можливість подальшого розгляду останньої по суті. Тому провадження, в таких випадках, підлягає припиненню місцевим господарським судом на підставі пункту 6 частини першої 80 ГПК.

Враховуючи викладене та те, що ПП "Берн-К" на момент винесення оскаржуваного рішення вже було припинено, суд першої інстанції повинен був або вирішити питання можливого правонаступництва або припинення провадження у справі в порядку п. 6 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Натомість господарським судом Харківської області було розглянуто справу по суті з винесенням судового рішення у відношенні припиненої юридичної особи ПП "Берн-К", що свідчить про грубе порушення судом першої інстанції вимог процесуального законодавства.

Разом з тим, слід зазначити, що ухвалою суду від 14 листопада 2013 року ПП "Берн-К" було залучено до участі у справі саме в якості відповідача (Том 8 а.с.28-29), а не в порядку правонаступництва, таким чином, вказуючи про припинення ТОВ "Готель "Київський", місцевий господарський суд повинен був припинити провадження у відношенні ТОВ "Готель "Київський".

Таким чином, колегія суддів, наголошує на недодержанні місцевим господарським судом вимог процесуального законодаства, яке полягає у здійсненні судом розгляду спору по суті, замість необхідності припинення провадження у справі, що є безпосередньою підставою скасування рішення суду.

Разом з цим, колегія суддів вбачає неправомірне застосування судом першої інстанції норм матеріального права.

Судом апеляційної інстанції зауважується, що зі змісту позовної заяви першого заступника прокурора м. Харкова в інтересах держави в особі 1. Харківської обласної ради, м. Харків 2. Харківської міської ради, м. Харків, з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог (Том 8 а.с.57-61) вбачається, що останній просить суд зобов'язати ТОВ "Готель "Київський" (юридична адреса, вул.Культури, 4, м. Харків, код ЄДРЮОФОП 35586012) повернути за актом приймання-передачі Харківській міській раді нежитлову будівлю літ. "А-7", загальною площею 5272,3 кв.м, розташовану по вул. Культури, 4, у м. Харкові (Том 8 а.с.61).

Суд першої інстанції задовольняючі зазначену позовну вимогу виходив з того, що на момент розгляду спору Харківська міська рада, як власник майна-нежитлової будівлі літ. "А-7", загальною площею 5272,3 кв.м, розташованої по вул. Культури, 4, має право на захист права власника щодо володіння, користування та розпорядження своїм майном на власний розсуд. На підставі чого, дійшов висновку про правомірність застосування до вказаних спірних правовідносин положень статей 391 та 400 Цивільного кодексу України, якими передбачена можливість усунення перешкод власнику у користуванні та розпорядженні своїм майном та закріплений обовязок недобросовісного володільця щодо повернення майна законному власнику.

Так у відповідності до положень статті 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно до приписів статті 400 Цивільного кодексу Україїни, недобросовісний володілець зобов'язаний негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності або інше право відповідно до договору або закону, або яка є добросовісним володільцем цього майна. У разі невиконання недобросовісним володільцем цього обов'язку заінтересована особа має право пред'явити позов про витребування цього майна.

Таким чином, правовою підставою для задоволення позовної вимоги в частині передання майна Харківській міській раді для місцевого господарського суду слугував факт перебування спірного майна у незаконному володінні ПП "Берн-К", ТОВ "Готель "Київський", і як наслідок можливості його витребування в порядку статті 400 Цивільного кодексу України.

Слід зауважити, що застосування положень статті 400 Цивільного кодексу України є можливим за умови володіння майном недобросовісним володільцем. Виходячи з того, що фактичне володіння річчю, нерозривно повязується з можливістю особи безпосередньо впливати на неї (шляхом утримання та розпорядження), умовою задоволення віндикаційного позову є встановлення судом факту утримання та розпорядження майном особою, у якій відсутні права власності на нього.

Між тим, як зазначається позивачем в позовній заяві (Том 1 а.с. 7), та витікає безпосередньо з матеріалів справи, 20 липня 2012 року представниками Харківської міської ради та Харківської обласної ради було здійснено проникнення в приміщення майнового комплексу готелю "Київський", який розташований по вул. Культури, 4 м. Харкові та здійснено інвентаризацію останнього, комісію з інвентаризації, яка була створена на підставі розпорядженням Харківської обласної ради від 19 липня 2012 року (Том 1 а.с.113).

Дана обставина не заперечується самим позивачем та підтверджується Протоколом №1 (Том 1 а.с.149-153) з додатками до нього, датованими 20 липня 2012 року. При цьому, вказані дії позивача були проведені за відсутності безпосереднього рішення суду щодо обов'язку ТОВ "Готель "Київський" повернути цілісний майновий комплекс.

Колегією суддів приймається до уваги, що з інформації наявної в публікаціях у ЗМІ (наявні в матеріалах справи), що є загальновідомими обставинами, та зміст яких не заперечується позивачами, вказані дії супроводжувались зміною замків на приміщенні та встановленям охорони, внаслідок чого, як адміністрація майнового комплексу готелю "Київський" так і його представники не мали змогу бути допущеними та перебувати на його території.

Після чого, на підставі рішення Харківської обласної ради від 25.07.2012 року № 474-VI "Про спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст Харківської області" та розпорядження Харківського міського голови від 08.10.2012 року № 4618, Харківська міська рада набула 100 % право власності на майновий комплекс готелю "Київський".

Поряд з цим, 15 листопада 2013 року, спірне майно - будівля, розташована по вул. Культури, 4 м.Харкові, була відчужена Харківською міською радою на користь ТОВ "ПРАМ" за нотаріально посвідченим договором купівлі продажу нежитлової будівлі, орендованої ТОВ "ПРАМ" №5055-В-С від 15.11.2013 року.

З наведеного вбачається, що з моменту проведення представниками Харківської міської ради та Харківської обласної ради інвентаризації в приміщенні майнового комплексу готелю "Київський", який розташований по вул. Культури, 4 м.Харкові, у представників ТОВ "Готель "Київський" була відсутня можливість знаходження на його території, і як наслідок будь яка можливість у останнього утримання та розпорядження майном майнового комплексу готелю "Київський".

Таким чином, цілісний майновий комплекс був фактично вибутий з розпорядження ТОВ "Готель "Київський" починаючи з 20 липня 2012 року.

Натомість Харківська міська рада, реалізуючи в повному обсязі права власника в обсязі, визначеному частиною 1 статті 317 Цивільного кодексу України, володіла спірним майном та розпоряджалась ним на власний розсуд, контролюючи доступ до приміщення готелю, проводячи інвентаризацію його майна, оцінку і в кінцевому підсумку здійснивши відчуження майнового комплексу готелю "Київський" за договором купівлі продажу нежитлової будівлі, орендованої ТОВ "ПРАМ" №5055-В-С від 15.11.2013 року.

А відтак, враховуючи той факт, що майновий комплекс готелю "Київський" не перебував у володінні ТОВ "Готель "Київський" на момент судового розгляду, вбачається неможливим застосування до вказаних правовідносин положень статті 400 Цивільного кодексу України.

В той же час, колегія суддів зауважує, що положення статті 400 Цивільного кодексу України зобов'язують недобросовісного володільця в безспірному порядку повернути власнику майна чи іншій особі, яка має на нього право.

Позивачами за таким позовом може бути 1) власник майна; 2) особа, яка має право на це майно за договором чи за законом; 3) добросовісний володілець цього майна, який втратив володіння майном, в силу чого це майно опинилося у недобросовісного володільця.

Між тим судом першої інстанції не було належним чином досліджено обставини справи, у звязку з чим, помилково визначено Харківську міську раду, як законного власника спірного приміщення, і як наслідок, застосовано положення вищезазначеної статті.

Колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу, що внаслідок визнання недійсним договору купівлі-продажу №11-К від 07.04.2008 року на підставі рішення господарського суду Харківської області від 21.05.2012 року у справі №5023/1889/12, яке залишено без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 03.07.2012, постановою Вищого господарського суду України від 03.09.2012 року рішення Харківської обласної ради від 25.07.2012 року, розпорядження Харківського міського голови від 08.10.2012 року № 4618, на момент подання позову Харківська міська рада дійсно була власником цілісного майнового комплексу по вул. Культури, 4, у м. Харкові.

Однак, варто зауважити, що станом на момент винесення оскаржуваного рішення нежитлова будівля по вул. Культури, 4, у м. Харкові була відчужена Харківською міською радою на користь іншої особи (ТОВ "ПРАМ") за нотаріально посвідченим договором купівлі продажу нежитлової будівлі, орендованої ТОВ "ПРАМ" №5055-В-С від 15.11.2013 року.

Відтак, судом першої інстанції на момент винесення судового рішення, не було зясовано як власника спірного приміщення, так і наявність прав володіння останнім у Харківської міської ради. Безпосередньо не було досліджено, що на момент розгляду спору судом, будівля по вул. Культури, 4, у м. Харкові вибула із володіння Харківської міської ради.

У зв'язку з чим, враховуючи відсутність прав володіння у Харківській міській раді на цілісний майновий комплекс по вул. Культури, 4, остання, будучи позбавленою можливості на звернення з позовною заявою щодо повернення майна в порядку застосування положень статті 400 Цивільного кодексу України, є неналежним позивачем.

Разом з цим, колегія суддів звертає увагу, що підставою для задоволення вказаної правової вимоги слугувало визнання недійсним договору купівлі продажу від 07.04.2008 року № 11-К, укладеним між територіальними громадами сіл, селищ, міст Харківської області в особі Харківської обласної ради та приватним підприємством "БЕРН-К".

Відповідно до ч.1 ст. 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Реституція є загальним наслідком недійсності правочину, який настає незалежно від наявності вини сторін правочину у тому, що правочин є недійсним.

Наслідком укладення правочину, що не відповідає вимогам закону, є виключно двостороння реституція, яка полягає у тому, що кожна сторона недійсного правочину має повернути іншій стороні все, що вона одержала на виконання такого правочину.

Відповідно до ч. 1 ст.1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

В той же час, прокурор, звертаючись з вимогою про застосування реституції в частині повернення цілісного майнового комплексу по вул. Культури, 4, Харківській міській раді виступає ініціатором захисту майнового права та інтересу неналежної юридичної особи Харківської міської ради замість Харівської обласної ради), що є порушенням норм матеріального права та вимог Господарського процесуального кодексу України.

В частині позовних вимог щодо стягнення з Приватного підприємства "Берн-К" (61052, м. Харків, вул. Полтавський Шлях, 45, код ЄДРЮОФОП 35586012) на користь Харківської обласної ради (61200, м. Харків, вул. Сумська, 64, код ЄДРЮОФОП 24283333) та Харківської міської ради збитків у сумі 17203149,00 грн. (сімнадцять мільйонів двісті три тисячі сто сорок девять 00 коп.) внаслідок знищення рухомого та нерухомого майна, яке входило до складу ЦМК ВЕП "Держпром" - готель "Київський", а також стягнення з Приватного підприємства "Берн-К" (61052, м. Харків, вул. Полтавський Шлях, 45, код ЄДРЮОФОП 35586012) на користь Харківської міської ради (61003, м. Харків, майдан Конституції, 7, код ЄДРЮОФОП 04059243) збитки у сумі 17203149,00 грн. (сімнадцять мільйонів двісті три тисячі сто сорок девять 00 коп.) внаслідок знищення рухомого та нерухомого майна, яке входило до складу ЦМК ВЕП "Держпром" - готель "Київський", колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається зі змісту позовної заяви та рішення суду, під збитками, що підлягають відшкодуванню, як наслідок визнання недійсним правочину, було визначено втрату вартості ЦМК "Готель "Київський" за період його перебування у користуванні спочатку ПП "Берн-К", а потім у ТОВ "Готель "Київський". Задовольняючи позовні вимоги суд керувався положеннями статей 22, 1166 Цивільного кодексу України, статті 225 Господарського кодексу України.

В той же час, приписами статті 216 Цивільного кодексу України, унормовано, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Застосування зазначених правових наслідків засвідчує факт повернення сторін у первісний стан, який мав місце до вчинення недійсного правочину.

Слід зауважити, що повернення сторін у первісний стан (двостороння реституція) є загальний наслідком недійсності правочину, в той час як відшкодування збитків і майнової шкоди може відбуватися лише за їх наявності та доведеності.

За умовами ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Більш деталізовано поняття збитків в положення статті 225 Господарського кодексу України. За змістом зазначеної статті, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Тобто збитки - це об'єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони за договором, що обмежує його інтереси як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також не одержаних кредитором доходів, які б він одержав, якби зобов'язання було виконано боржником.

Відповідно до статті 623 Цивільного кодексу України для застосування таких правових наслідків порушення зобов'язань як стягнення збитків потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; шкоди; причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; вини. Відсутність хоча б одного з вищезазначених елементів, які створюють склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за невиконання або неналежне виконання ним взятих на себе зобов'язань.

На необхідності дослідження судами усіх елементів цивільного правопорушення, при розгляді спорів стосовно стянення суми збитків, наголошено й Верховним Судом України. Відповідно до висновків Верховного Суду України, (викладених у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 111-16 ГПК України за 2010 - 2011 рр.), викладених в Листі Верховного Суду від 01.04.2012, для застосування такого засобу відповідальності, як стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди, необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, збитки, причинний зв'язок між протиправною поведінкою боржника та завданими збитками, вина та встановлення заходів, вжитих стороною для одержання такої вигоди (постанова Верховного Суду України від 20 червня 2011 р. у справі № 3-56гс11; постанова Верховного Суду України від 4 липня 2011 р. у справі № 3-59гс11; постанова Верховного Суду України від 4 липня 2011 р. у справі № 3-64гс11).

Дана позиція висвітлена й Вищим господарським судом Україні в частині 1 Листа від 14.01.2014 року № 01-06/20/2014 "Про деякі питання практики застосування господарськими судами законодавства у справах, в яких заявлено вимоги про відшкодування збитків".

Задовольняючи позовні вимоги місцевий господарський суд вказав на наявність усіх елементів цивільно-правового правопорушення, включаючи вину у втраті вартості ЦМК "Готель "Київський".

Однак, судом апеляційної інстанції наголошується на відсутності вини ТОВ "Готель "Київський" у зниженні вартості ЦМК "Готель "Київський".

Зі змісту позовної заяви, та наданих позивачем доказів вбачається, що ТОВ "Готель "Київський" було здійснено руйнування (псування) майна цілісного майнового комплексу, що було передано за договором купівлі продажу.

Так, у відповідності до протоколу №1 засідання комісії (Том 1 а.с.149-150) в результаті обстеження було виявлено: відсутність дверей, демонтування обладнання пральні, відсутність освітлення, знесення у приміщенні №1 перегородки, несучої стіни, у приміщенні №35,36 знесення зовнішньої стіни, по приміщенням 2-7 поверху частково знесення перегородки, наявність ознак перепланування, та зміни цільового призначення земельної ділянки; у всіх приміщеннях демонтування системи опалення, відсутність радіаторів, відсутність освітлення крім першого поверху, демонтування сантехнічного облднання, фрагментне зняття плитки, цегли, підвіконніков, віконних рам, міжкімнатних дверей, демонтування лифту, тощо.

Однак, варто зауважити, що у вказаний судом період з 06.06.2008 року по 20.07.2012 рік ТОВ "Готель "Київський", здійснивши купівлю цілісного майнового комплексу по вул. Культури, 4, та здійснюючи на той час законне використання придбаного майна, мало усі законні права на розпорядження своєю власністю.

Згідно із ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 41 Конституції України, норми якої кореспондуються з положеннями частини першої статті 321 Цивільного кодексу України, передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Частиною першою статті 328 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Колегією суддів приймається до уваги, що з протоколу №3 засідання конкурсної комісії з продажу цілісного майнового комплексу відокремленого структурного підрозділу ВЕП "Держпром" -готель Київський, розташованого за адресою: м.Харків, вул.Культури, 4 від 28 березня 2008 року (Том 1 а.с.129-130), на виконання конкурсних пропозицій підтвердило свою готовність модернізувати комплекс та довести його до рівня 4-х зірок. Така модернізація, як зазначено, передбачає проведення комплексу робіт та заходів, які планується здійснити за рахунок власних коштів та із залученням додаткових інвестицій:оснащення сучасною централізованою системою вентиляції та кондиціювання, освітлення та енергозбереження, резервної системи забезпечення водою, автономною системою опалення, сучасною охоронною системою, а також відносити матеріально-технічне забезпечення номерного фонду (ремонт санвузлів, заміна віконних та дверних блоків, сучасне меблеве оснащення, реконструкція та сучасне облаштування конференц-залів та бізнес центрів готелю.

З наведеного вбачається, що модернізування комплексу та доведення його до рівня 4-х зірок, було умовою купівлі продажу цілісного майнового комплексу відокремленого структурного підрозділу ВЕП "Держпром" - готель Київський, яка висувалась позивачем.

Протоколом №1 засідання комісії (Том 1 а.с.149-150) підтверджується демонтування та часткове пошкодження майна ЦМК "Готель "Київський", однак дана обставина не свідчить про умисне "руйнування" саме з метою його знищення.

Виходячи з того, що умовою купівлі продажу цілісного майнового комплексу відокремленого структурного підрозділу ВЕП "Держпром" - готель "Київський" було визначено доведення його до рівня 4-х зірок, шляхом реконструювання, дані дії свідчать лише про початок реконструювання будівлі, як комплексу будівельних робіт та організаційно-технічних заходів стосовно зміни основних техніко-економічних показників будинку(кількість і площа квартир, загальна площа, потужність, геометричні розміри, місткість, кількість послуг та ін.) з метою поліпшення умов проживання, експлуатації, якості обслуговування, збільшення обсягу послуг.

У письмових поясненнях ТОВ "Готель "Київський" було зазначено про початок реконструювання будівлі, зокрема, розробку технічних умов, замовлення, виготовлення та погодження технічної і проектної документації (енергопостачання, газопостачання, водовідведення, послуги зв'язку), проведення топо-геодезічної зйомки, інженерно-геологічні роботи, роботи з реконструкції будівлі (армування колон, підлоги, стін, бурінння, бетонування та армування будівельних свай, гідроізоляція бетонної підготовки елементів конструкції), страхування майна, замовлення експертизи реконструкції існуючої будівлі з прибудовою нового корпусу, тощо.

Крім того, самою комісією з інвентаризації у протоколі №1 засідання комісії (Том 1 а.с.149-150) було зазначено про наявність ознак перепланування цілісного майнового комплексу.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів приходить до висновку, що дії позивача, наслідком яких було пошкодження майна ЦМК "Готель "Київський" за своїми ознаками є комплексом робіт з реконструкції ЦМК "Готель "Київський" виключно з метою його модернізування доведення до рівня 4-х зірок.

А відтак, враховуючи статус власника ТОВ "Готель "Київський" у спірному періоді, в діях останнього відсутня вина у зниженні вартості ЦМК "Готель "Київський". У звязку з чим, зниження вартості ЦМК "Готель "Київський" внаслідок правомірних дій ТОВ "Готель "Київський" не може кваліфікуватись як "шкода".

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про необгрунтованість заявленої суми коштів, яка підлягає стягненню з ТОВ "Готель "Київський", оскільки правова природа останньої полягає не у відновленні первісного стану ЦМК "Готель "Київський" (повернення сторони у первісний стан), а виключно як відшкодування збитків в порядку статей 22, 1166 Цивільного кодексу України, статті 225 Господарського кодексу України особою, яка допустила господарське правопорушення. В той час, як встановлення колегією суддів факту відсутності вини ТОВ "Готель "Київський" у знищенні та руйнуванні зазначеного майна, унеможливлює таке стягнення. На підставі наведеного колегія суддів відмовляє в задоволенні вказаної позовної вимоги.

Окрім цього, судом першої інстанції було не тільки неправомірно стягнуто збитки в порядку статей 22, 1166 Цивільного кодексу України, статті 225 Господарського кодексу України, а й неповною мірою прийнято до уваги висновки судового експерта Харківського НДІ судових експертиз ім. Засл. проф. ОСОБА_6 від 23.09.2013р. № 9974/9975. Слід зазначити, що в мотивувальній частині рішення суду судом не було зазначено усіх питань, які були поставлені на розвязання комплексної будівельно-технічної експертизи та економічної експертизи, і як наслідок не зазначено та не враховано висновок експерта в повному обсязі.

Колегія суддів звертає увагу, що з метою підтвердження/визначення розміру збитків та для обґрунтування спільної позиції позивачів щодо неправомірних дій ТОВ "Готель "Київський", які призвели до завдання майнової шкоди позивачам, враховуючи їх клопотання, а також клопотання самого відповідача, ухвалою місцевого господарського суду від 25.09.2012 року по даній справі було призначено комплексну будівельно-технічну та економічну експертизу, проведення якої доручено Харківському НДІ судових експертиз ім. Засл. проф. ОСОБА_6.

На розгляд експертів були поставлені питання, серед яких наступні:

1.Чи наявні факти пошкодження, нестачі, знищення (псувань) цілісного майнового комплексу "Готель "Київський" після його передачі по акту приймання -передачі від 06.06.2008р. Покупцю згідно договору купівлі продажу цілісного майнового комплексу №11-К від 07.04.2008р.? Чи підтверджується документально нестача товарно-матеріальних цінностій, які входили до складу вказаного цілісного майнового комплексу? Якщо так, то:

-В якій сумі обчислюється розмір матеріальної шкоди, заподіяної ЦМК "Готель "Київський" в наслідок його пошкодження, нестачі, знищення (псування)?

-Чи можливе відновлення ЦМК "Готель "Київський" у той якісний кількісний стан, у якому ЦМК "Готель "Київський" передавався ТОВ "Готель "Київський" 06.06.2008 р. за актом приймання-передачі до договору купівлі - продажу №11-К від 07.04.2008р.? Якщо відновлення можливе, то яка буде вартість відновлювальних робіт, відтворення (заміщення) знищеного (зіпсованого), пошкодженого майна ЦМК "Готель "Київський"?

-Які порушення нормативних актів (які регламентують ведення бухгалтерського обліку, БДН, тощо) сприяли спричиненню матеріальної шкоди (пошкодженню, виникненню нестачі) і хто зобовязаний був забезпечити додержання цих вимог? (дане питання, як і безпосередньо висновок судового експерта, не були дослідженні судом першої інстанції)

-Чи можливе відновлення ЦМК "Готель "Київський" у той якісний кількісний стан, у якому ЦМК "Готель "Київський" передався ТОВ "Готель "Київський" 06.06.2008 року за актом приймання передачі до договору купівлі-продажу №11-К від 07.04.2008 року? Якщо відновлення можливе, то яка буде вартість відновлювальних робіт, відтворення (заміщення) знищеного (зіпсованого) пошкодженого майна ЦМК "Готель "Київський" (дане питання, як і безпосередньо висновок судового експерта, не були дослідженні судом першої інстанції)

-Яка дійсна вартість ЦМК "Готель "Київський" з урахуванням його фізичного зносу на момент оцінки, в тому числі яка дійсна вартість рухомого майна, яке входить до складу цілісного майнового комплексу з урахуванням його фізичного зносу на момент звернення прокурором з позовом до суду 27.08.2012 р.?

-Чи можлива на теперішній час експлуатація за цільовим призначенням - під розташування готелю будівля літ. "А-7" загальною площею 5272,3 кв.м., що розташована за адресою: м. Харків, вул. Культури, 4.?

2. Яка ринкова вартість цілісного майнового комплексу відокремленої структурного підрозділу ВЕП "Держпром"- готель "Київський", розташованого за адресою: м. Харків, вул. Культури, 4, в тому числі нежитлової будівлі (літ. "А-7" загальною площею - 5272,3 кв.м., розташованої за адресою: м. Харків, вул. Культури, 4, станом на 07.08.2008 року?

Згідно висновку судового експерта Харківського НДІ судових експертиз ім. Засл. проф. ОСОБА_6 від 23.09.2013р. № 9974/9975 залишкова вартість ЦМК "Готель "Київський" на час звернення першого заступника прокурора м. Харкова з даним позовом становить 5 967 440 грн.( Том 7 а.с. 131).

Зі змісту висновку судового експерта вбачається, що обєкт не відповідає діючим на дату обстеження нормативним, обємно-планувальним, архітектурно-конструкторським, санітарно-гігієнічним вимогам, які зазвичай ставляться до будівель для тимчасового проживання громадян (готелів) та/або адміністративних будівель, і його використання у будь-який спосіб на теперішній час неможлива.

Згідно наданих документів та фактичного обстеження обєкту встановлено, що інвентар, обладнання, устаткування та інше майно, в тому числі рухоме майно, яке входило до цілісного майнового комплексу "Готель "Київський" і у 2008 році було передане ПП "Берн-К", на час оцінки відсутнє.

В будівлі повністю демонтовані та не функціонують системи опалення, водопостачання та водовідведення, газопостачання та електрична мережа. Демонтовані ліфти, кухонне обладнання, розраховане на використання у закладах громадського харчування, системи вентиляції (кондиціювання) повітря, система пожежогасіння та охорони. Документально підтвердити нестачу товарно-матеріальних цінностей, які входили до складу ЦМК "Готель "Київський" та встановити період її утворення не надається за можливе. Як самі обєкти рухомого майна ЦМК, що передавались по акту приймання-передачі від 06.06.2008р (згідно з переліком 1853 одиниці) та і бухгалтерська, облікова чи інша документація, відсутні. Документи щодо їх списання, продажу, втрати також відсутні.

Визначити вартість ЦМК "Готель "Київський" станом на 27.08.2012р. можливо лише за майновим підходом. При цьому вартість буде дорівнювати тільки вартість нерухомого майна з урахуванням його технічного стану. Експлуатація на теперішній час за цільовим призначенням будівлі літ. "А-7" загальною площею 5272,3 кв.м., що розташована за адресою: м. Харків, вул. Культури, 4, під розташування готелю не можлива. Конкретний обсяг необхідних для виконання робіт по обєкту для його відновлення у первісний стан і визначення кошторисної вартості таких робіт можливо визначити лише за проектом, розробленим спеціалізованою установою у конкретний часовий відрізок, у звязку із постійною зміною вартості таких робіт на ринку.

Ринкова вартість ЦМК "Готель "Київський", розташованого в м. Харкові, по вул. Культури, 4, в тому числі нежитлової будівлі літ. "А-7" загальною площею - 5272,3 кв.м., станом на 07.08.2008 рік становить 40 946 513 грн., де 40 373 737 грн. ринкова вартість нерухомого майна. Його залишкова вартість на час експертизи становить 5 967 440 грн.

Розмір матеріальної шкоди, заподіяної ЦМК "Готель "Київський" внаслідок його пошкодження, нестачі, знищення (псування) під час перебування обєкту у користуванні відповідачів, становить 34 406 297 грн., а не 29 366 647 грн., як було зазначено у первинному позові (Том 7 а.с. 132).

В той же час, судом не було відзначено, що на запитання "Які порушення нормативних актів (які регламентують ведення бухгалтерського обліку, БДН, тощо) сприяли спричиненню матеріальної шкоди (пошкодженню, виникненню нестачі) і хто зобовязаний був забезпечити додержання цих вимог?, а також "Чи можливе відновлення ЦМК "Готель "Київський" у той якісний кількісний стан, у якому ЦМК "Готель "Київський" передався ТОВ "Готель "Київський" 06.06.2008 року за актом приймання передачі до договору купівлі-продажу №11-К від 07.04.2008 року? Якщо відновлення можливе,то яка буде вартість відновлювальних робіт, відтворення (заміщення) знищеного (зіпсованого) пошкодженого майна ЦМК "Готель "Київський"?"

судовим експертом Харківського НДІ судових експертиз ім. Засл. проф. ОСОБА_6 від 23.09.2013р. № 9974/9975 було надано висновок, що:

"актів перевірки, в яких б були встановлені порушення ТОВ Готель Київський вимог нормативних актів (які регламентують ведення бухгалтерського обліку, ДБН, тощо) матеріали судового провадження не містять. Встановлення таких порушень та чи сприяли вони спричиненню матеріальних збитків і хто зобов'язаний був забезпечити додержання таких вимог, встановлення причин пошкодження, нестачі, знищення (псування), передбачає встановлення фактичних обставин справи та юридичну оцінку дій осіб, що виходить за межі компетенції експерта-економіста.

Відновлення ЦМК "Готель "Київський" у той якісний кількісний стан, у якому ЦМК "Готель "Київський" передавався ТОВ "Готель "Київський" 06.06.2008 р. за актом приймання-передачі до договору купівлі-продажу №11-К від 07.04.2008 р. можливий за умови проведення окремих видів ремонтно-відновних робіт по усуненню ознак зносу в цілому по об'єкту по доведенню об'єкту до нормального для експлуатації стану і усуненню функціонального зістарівання, тобто відсутність деяких елементів, без яких актив не відповідає сучасним стандартам і вимогам (елементи обробки, інженерні системи і т.п.). Вартість відновлювальних робіт та їх конкретний обсяг, необхідних для виконання робіт по об'єкту і уточнену кошторисну вартість, необхідно виконати за проектом, розробленим спеціалізованою будівельною організацією."

Відтак, колегія суддів звертає увагу, що судовим експертом було вказано про неможливість встановлення на момент проведення судової експертизи суми коштів відновлювальних робіт, спрямованих на відтворення (заміщення) знищеного (зіпсованого) пошкодженого майна ЦМК "Готель "Київський", оскільки їх вартість та конкретний обсяг, необхідних для виконання робіт по об'єкту і уточнену кошторисну вартість, необхідно виконати за проектом, розробленим спеціалізованою будівельною організацією.

А отже, вказаним висновком, було підтверджено неможливість визначення суми коштів, яка підлягає стягненню з Приватного підприємства "Берн-К" з метою повернення майна (ЦМК "Готель Київський") у первісний стан, як наслідку недійсності правочину.

Окрім цього, як вбачається з матеріалів справи, прокурором була заявлена позовна вимога щодо визнання недійсним договору іпотеки від 26.02.2010 року, укладеного між ТОВ "Готель "Київський" та ПАТ "АКБ Базис", та зареєстрованого приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_5. за реєстраційним №296, предметом якого є нежитлової будівлі літ."А-7" загальною площею 5272,3 кв.м. по вул.Культури, 4, у м. Харкові.

Судом першої інстанції, з огляду на невиконання прокурором та позивачами вимог суду щодо надання оскаржуваного договору іпотеки, позовні вимоги в цій частині було залишено без розгляду у відповідності до приписів п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК України.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, 12.11.2013 року Харківській міській раді стало відомо, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна та Державному реєстрі іпотек містяться записи про обтяження нежитлової будівлі літ. "А-7" загальною площею 5272,3 кв.м. по вул. Культури, 4, у м.Харкові на підставі договору іпотеки від 26.02.2010 року, укладеного між ТОВ "Готель "Київський" та ПАТ "АКБ Базис", та зареєстрованого приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_5 за реєстраційним №296.

За таких умов, прокурор та позивачі вважають, що у разі задоволення позовних вимог спірний обєкт нерухомого майна буде обтяжений вказаним договором іпотеки внаслідок чого Харківська міська рада, як власник нерухомого майна, буде позбавлена можливості вільно розпоряджатись своїм майном на власний розсуд.

За змістом частини 3 ст. 215 ЦК, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Тобто, вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Даний висновок знайшов своє відображення й у роз'ясненнях, викладених у п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними".

Як вбачається зі змісту позовної заяви, Харківська міська рада позиціонує себе особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину, оскільки на її думку, вона як власник нерухомого майна, буде позбавлена можливості вільно розпоряджатись своїм майном на власний розсуд.

Водночас, як було встановлено колегією суддів раніше, на момент винесення оскарженого рішення судом першої інстанції цілісний майновий комплекс по вул. Культури, 4, у м. Харкові був відчужений Харківською міською радою на користь іншої особи (ТОВ "ПРАМ") за нотаріально посвідченим договором купівлі продажу нежитлової будівлі, орендованої ТОВ "ПРАМ" №5055-В-С від 15.11.2013 року. А відтак, власником спірного майна, на момент проголошення судового рішення було ТОВ "ПРАМ", у звязку з чим, саме останній є особою, права та законні інтереси якої можуть бути порушено вчиненням правочину.

На підставі наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що Харківська міська рада та Харківська обласна рада є неналежними позивачами у спорі щодо визнання недійсним договору іпотеки від 26.02.2010 року, укладеного між ТОВ "Готель "Київський" та ПАТ "АКБ Базис", оскільки на момент винесення місцевим господарським судом рішення у справі, не була власником спірного майна, а відтак, в силу приписів частини 3 ст. 215 ЦК позбавлена можливості на самостійне звернення з позовною заявою про визнання договору іпотеки від 26.02.2010 року недійсним. Зазначене є підставою для відмови у задоволенні позовної вимоги щодо визнання недійсним договору іпотеки від 26.02.2010 року, укладеного між ТОВ "Готель "Київський" та ПАТ "АКБ Базис".

Більш того, відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом. Такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Перелік вимог, додержання яких є необхідним для дійсності правочину, визначений ст. 203 Цивільного кодексу України, є вичерпним.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.

Як вбачається зі змісту позовних вимог, позивач просить визнати недійсним договір іпотеки від 26.02.2010 року, укладеного між ТОВ "Готель Київський" та ПАТ "АКБ Базис", виключно з підстав того, що рішенням господарського суду Харківської області від 21.05.2012 року у справі №5023/1889/12, яке залишено без змін апеляційною та касаційною інстанціїями, було визнано недійсним договір купівлі-продажу №11-К від 07.04.2008 року, що виключає на його думку можливість застави ТОВ "Готель "Київський" будівлі літ. "А-7" загальною площею 5272,3 кв.м. по вул. Культури, 4, у м.Харкові.

Однак, колегія суддів зазначає, що договір іпотеки було укладено 26.02.2010 року, а рішення, яким було визнано недійсним договір купівлі продажу №11-К від 07.04.2008 року, та підтверджено відсутність прав володіння спірним приміщенням набрало законної сили 03.07.2012 року, а відтак, на момент укладення договору іпотеки, ТОВ "Готель "Київський" мало повний обсяг прав, будучи власником будівлі літ. "А-7" загальною площею 5272,3 кв.м. по вул.Культури, 4, у м.Харкові, на заставу вказаного майна та укладення відповідного договору.

Отже, на момент укладення спірного правочину ТОВ "Готель "Київський" не було здійснено порушення частин першої-третьої, п'ятої та шостої статті 203 Цивільного кодексу України, що виключає можливість визнання договору іпотеки недійсним.

Зазначена обставина є також підставою для відмови в задоволенні вказаної позовної вимоги.

Між тим, ТОВ "Готель "Київський" в обґрунтуванні апеляційної скарги, заперечуючи правомірність рішення суду в частині залишення без розгляду у відповідності до приписів п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК України, позовної вимоги стосовно визнання недійсним договору іпотеки від 26.02.2010 року, укладеного між ТОВ "Готель "Київський" та ПАТ "АКБ Базис", вказує на порушення судом приписів постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у звязку з одночасною зміною і предмета і підстав позову.

Зазначена правова позиція ТОВ "Готель "Київський" не підтримується з боку Харківського апеляційного господарського суду з наступних підстав.

У відповідності до положень статті 22 Господарського процесуального кодексу України до початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Згідно до приписів пункту 3.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Відтак, зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що в абзаці 4 пункту 3.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" визначено, що не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права.

Харківська міська рада змінюючи предмет позову, та звертаючись з позовною заявою про визнання недійсним договору іпотеки від 26.02.2010 року, укладеного між ТОВ "Готель "Київський" та ПАТ "АКБ Базис", виходила

1)з факту визнання рішенням господарського суду Харківської області від 21.05.2012 року у справі №5023/1889/12, яке залишено без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 03.07.2012, Постановою Вищого господарського суду України від 03.09.2012 року, недійсним договору купівлі-продажу №11-К від 07.04.2008.

2)наявності прав власності на спірне майно на підставі розпорядження Харківського міського голови від 08.10.2012 року № 4618, у відповідності до якого територіальній громаді м. Харкова в особі Харківської міської ради 09.10.2012 року було видано свідоцтво про право власності на нежитлову будівлю літ. "А-7" загальною площею 5272,3 кв.м. по вул. Культури, 4, у м. Харкові. Дане свідоцтво зареєстровано в КП "Харківське МіськБТІ" 12.10.2012 року згідно з витягом про проведення державної реєстрації № 35831998.

3)факту існування в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна та Державному реєстрі іпотек запису про обтяження нежитлової будівлі літ. "А-7" загальною площею 5272,3 кв.м. по вул. Культури, 4, у м.Харкові на підставі договору іпотеки від 26.02.2010 року, укладеного між ТОВ "Готель "Київський" та ПАТ "АКБ Базис", та зареєстрованого приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_5 за реєстраційним №296.

Втім, перші дві обставини, були покладені в основу підстав позову щодо:

-зобовязання Приватного підприємства "Берн-К" повернути за актом приймання-передачі територіальній громаді м. Харкова в особі Харківської ради нежитлову будівлю літ. "А-7", загальною площею 5272,3 кв.м, яка розташована по вул. Культури, 4, у м.Харкові;

-стягнення з Приватного підприємства "Берн-К" на користь Харківської обласної ради збитків у сумі 17203149 грн. внаслідок знищення рухомого та нерухомого майна, яке входило до складу ЦМК ВЕП "Держпром" - готель "Київський";

-стягнення з Приватного підприємства "Берн-К" на користь Харківської міської ради збитків у сумі 17 203149 грн. внаслідок знищення рухомого та нерухомого майна, яке входило до складу ЦМК ВЕП "Держпром" - готель "Київський",

а відтак, є первісними обставинами.

На підставі зазначеного, доповнення позовної заяви, новою обставиною - існуванням в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна та Державному реєстрі іпотек запису про обтяження нежитлової будівлі літ. "А-7" загальною площею 5272,3 кв.м. по вул. Культури, 4, у м.Харкові на підставі договору іпотеки від 26.02.2010 року, укладеного між ТОВ "Готель "Київський" та ПАТ "АКБ Базис", враховуючи приписи абзаці 4 пункту 3.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" не є зміною підстав позову.

З наведеного вбачається, що Харківською міською радою не було одночасно змінено і предмет, і підстави позову, і як наслідок не порушено в цій частини вимоги процесуального законодавства.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Відповідно до вимог постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних відносин. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Згідно постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 року "Про судове рішення" рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Враховуючи той факт, що висновки суду першої інстанції не відповідають приписам законодавства та фактичним обставинам справи, судова колегія Харківського апеляційного господарського суду дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги, скасування рішення місцевого господарського суду, та прийняття нового рішення, яким відовити в задоволення позовних вимог в повному обсязі.

У відповідності до ст. 49, ч. 2 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України, вирішуючи питання про перерозподіл судового збору пропорційно задоволеним вимогам, враховуючи приписи абз. 4 п. 4.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013 року "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" з огляду на те, що апеляційний господарський суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції і прийняття нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог судові витрати за подання позовної заяви залишаються за позивачем.

Згідно п. 4. 4. Постанови пленуму Вищого Господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VІ Господарського процесуального кодексу України" від 21 лютого 2013 року №7, приймаючи рішення зі справи, провадження в якій порушено за заявою прокурора, господарський суд у разі повної або часткової відмови в позові судовий збір стягується з визначеного прокурором позивача, за винятком випадків, коли останнього звільнено від сплати судового збору так коли позивачем у справі є сам прокурор. У зв'язку з чим, колегія суддів вирішила стягнути з Харківської міської ради та Харківської обласної ради судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірах 34410, 00 грн. та за подання апеляційної скарги у розмірах 18270,00 грн відповідно.

Положенням пункту 6.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" передбачено, що у вирішенні питань щодо відшкодування витрат, пов'язаних з проведенням судової експертизи, під час судового розгляду господарським судам необхідно враховувати викладене в пункті 23 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 4 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи". Відповідно до змісту пункту 23 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 4 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи", витрати на проведення судових експертиз науково-дослідними установами Міністерства юстиції України, зокрема, у господарських справах відшкодовуються в порядку, передбаченому чинним законодавством. Після закінчення розгляду справи витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи, підлягають розподілу господарським судом на загальних підставах, визначених частиною п'ятою статті 49 ГПК. Враховуючи зазначене, судова колегія вирішила залишити витрати на проведення експертизи за позивачем.

Керуючись ст.ст. 43, 49, 99, 101, п.2 ст. 103, п. 1, 3 ст. 104, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Готель "Київський" задовольнити.

Рішення господарського суду Харківської області від 26.12.13 у справі № 5023/3847/12 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Витрати на проведення судової експертизи залишити за позивачем.

Стянути з Харківської міської ради (61003, м. Харків, майдан Конституції, 7, код ЄДРЮОФОП 04059243) на користь державного бюджету України (одержувач - УДКС у Дзержинському районі м. Харкова Харківської області, номер рахунку 3003, код 37999654, банк одержувача - ГУДКУ у Харківській обл., МФО 851011) судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 34410, 00 грн.

Стянути з Харківської обласної ради (61200, м. Харків, вул. Сумська, 64, код ЄДРЮОФОП 24283333) на користь державного бюджету України (одержувач - УДКС у Дзержинському районі м. Харкова Харківської області, номер рахунку 3003, код 37999654, банк одержувача - ГУДКУ у Харківській обл., МФО 851011) судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 34410, 00 грн.

Стянути з Харківської міської ради (61003, м. Харків, майдан Конституції, 7, код ЄДРЮОФОП 04059243) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Готель "Київський" (61002, Харківська область, м.Харків, вул.Сумська, буд.88 Б, код ЄДРЮОФОП 35586012) судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 18270,00 грн.

Стянути з з Харківської обласної ради (61200, м. Харків, вул. Сумська, 64, код ЄДРЮОФОП 24283333) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Готель "Київський" (61002, Харківська область, м.Харків, вул.Сумська, буд.88 Б, код ЄДРЮОФОП 35586012) судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 18270,00 грн.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 25 серпня 2015 року

Головуючий суддя Бондаренко В.П.

Суддя Россолов В.В.

Суддя Черленяк М.І.