ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" серпня 2015 р. справа № 911/2706/15

Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А., розглянувши матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м. Київ

до Броварської центральної районної лікарні, Київська обл., м. Бровари

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, м. Київ

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Броварське управління Державної казначейської служби України Київської області, Київська обл., м. Бровари

про стягнення 3 181,72 гривень

за участю представників:

від позивача: Ященко Р.Ю. (довіреність №14-135 від 13.05.2014)

від відповідача: Корнійко Л.О. (довіреність №49 від 08.01.2015)

від третьої особи 1: Яковлєв О.І. (довіреність №67/2015 від 09.06.2015)

від третьої особи 2: не прибув

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

25.06.2015 Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (далі-ПАТ «НАК «Нафтогаз України»/позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Броварської центральної районної лікарні (далі-відповідач) про стягнення 3 181,72 грн, з яких: 1 380,08 грн пені, 1 541,02 грн інфляційних втрат та 260,62 грн 3% річних, нарахованих внаслідок неналежного виконання відповідачем грошових зобов'язань за договором купівлі-продажу природного газу №13/2976-ТЕ-17 від 25.01.2013.

Відповідач позов не визнав з підстав, викладених у запереченнях на позовну заяву, а також просив суд зменшити розмір заявлених до стягнення пені, інфляційних втрат та 3% річних на 99% в порядку п. 3 ч. 1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою господарського суду Київської області від 01.07.2015 порушено провадження у справі №911/2706/15 та призначено справу до розгляду на 14.07.2015.

Ухвалами господарського суду Київської області від 14.07.2015 та 11.08.2015 розгляд даної справи відкладався на 11.08.2015 та 27.08.2015 відповідно.

Крім того, ухвалою господарського суду Київської області від 14.07.2015 залучено до участі у даній справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Міністерство енергетики та вугільної промисловості України, а також залучено до участі у даній справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Броварське управління Державної казначейської служби України Київської області.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності та заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, суд

ВСТАНОВИВ:

25.01.2013 між НАК «Нафтогаз України» (далі-продавець) та Броварською центральною районною лікарнею (далі-покупець) було укладено договір купівлі-продажу природного газу №13/2976-ТЕ-17 (далі-договір), відповідно до якого продавець зобов'язався поставити покупцеві імпортований природний газ (за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, ввезеного на митну територію України ПАТ «НАК «Нафтогаз України»), а покупець зобов'язався прийняти та оплатити природний газ в обсязі, зазначеному у п. 1.2 цього договору.

Договір набуває чинності з дати підписання та скріплення печатками сторін, але не раніше ніж через 14 днів (п'ять робочих днів у разі застосування процедури закупівлі з підстав, визначених пунктом 3 частини другої ст. 39 Закону України «Про здійснення державних закупівель») з дня опублікування у державному офіційному друкованому виданні з питань державних закупівель повідомлення про акцепт пропозиції за результатами застосування процедури закупівлі в одного учасника, поширює дію на відносини, що фактично склались між сторонами з 01.01.2013, і діє у частині поставки газу до 31.01.2014 включно, а у частині розрахунків - до їх повного здійснення (п. 10.1 договору в редакції додаткової угоди №2 від 31.12.2013).

Судом встановлено, що позивач свої обов'язки за договором в частині постачання природного газу виконав належним чином.

Так, на виконання умов договору, протягом січня-квітня, червня-грудня 2013 року, січня 2014 року позивачем поставлено, а відповідачем прийнято природний газ загальною вартістю 93 827,74 грн, що підтверджується підписами та відбитками печаток сторін на актах приймання-передачі природного газу:

- б/н від 31.01.2013 на суму 13 386,57 грн,

- б/н від 28.02.2013 на суму 12 489,76 грн,

- б/н від 31.03.2013 на суму 14 703,63 грн,

- б/н від 30.04.2013 на суму 11 583,80 грн,

- б/н від 30.06.2013 на суму 1 080,09 грн,

- б/н від 31.07.2013 на суму 1 115,44 грн,

- б/н від 31.08.2013 на суму 2 555,55 грн,

- б/н від 30.09.2013 на суму 552,48 грн,

- б/н від 31.10.2013 на суму 4 053,29 грн,

- б/н від 24.01.2014 на суму 8 703,56 грн,

- б/н від 24.01.2014 на суму 11 675,45 грн,

- б/н від 31.01.2014 на суму 11 928,12 грн, копії яких містяться в матеріалах справи.

Про належне виконання позивачем своїх зобов'язань за договором свідчить також відсутність з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення продавцем (позивачем) умов договору.

Втім, відповідач свої обов'язки за договором в частині своєчасної оплати вартості поставленого газу належним чином не виконав, провівши остаточні розрахунки за поставлений газ з порушенням погоджених сторонами строків, а саме, сплативши: 13 386,57 грн 07.02.2013, 12 489,76 грн 20.03.2013, 14 703,63 грн 19.04.2013, 11 583,80 грн 18.05.2013, 1 080,09 грн 24.07.2013, 1 115,44 грн 23.08.2013, 2 555,55 грн 01.10.2013, 552,48 грн 11.11.2013, 4 053,29 грн 27.01.2014, 8 703,56 грн 27.01.2014, 11 675,45 грн 27.01.2014, 1 082,71 грн 21.07.2014, 10 845,41 грн 31.07.2014.

Посилаючись на неналежне виконання відповідачем своїх грошових зобов'язань за договором, що полягає у порушенні передбачених п. 4.1 договору строків оплати вартості газу, поставленого протягом січня-квітня, червня-грудня 2013 року, січня 2014 року, позивач просить суд стягнути з відповідача:

- 1 380,08 грн пені, нарахованої за періоди:

з 14.03.2013 по 20.03.2013 на 12 489,76 грн заборгованості за лютий 2013,

з 14.04.2013 по 19.04.2013 на 14 703,63 грн заборгованості за березень 2013,

з 14.05.2013 по 18.05.2013 на 11 583,80 грн заборгованості за квітень 2013,

з 14.07.2013 по 24.07.2013 на 1 080,09 грн заборгованості за червень 2013 ,

з 14.08.2013 по 23.08.2013 на 1 115,44 грн заборгованості за липень 2013 ,

з 14.09.2013 по 01.10.2013 на 2 555,55 грн заборгованості за серпень 2013,

з 14.10.2013 по 11.11.2013 на 552,48 грн заборгованості за вересень 2013,

з 14.11.2013 по 27.01.2014 на 4 053,29 грн заборгованості за жовтень 2013.

з 14.12.2013 по 27.01.2014 на 8 703,56 грн заборгованості за листопад 2013,

з 14.01.2014 по 27.01.2014 на 11 675,45 грн заборгованості за грудень 2013,

з 14.02.2014 по 21.07.2014 на 10 845,41 грн заборгованості за січень 2014;

- 1 541,02 грн інфляційних втрат, нарахованих за періоди:

з 01.05.2013 по 31.05.2013 на 11 583,80 грн заборгованості за квітень 2013,

з 01.10.2013 по 31.10.2013 на 552,48 грн заборгованості за вересень 2013,

з 01.11.2013 по 31.01.2014 на 4 053,29 грн заборгованості за жовтень 2013,

з 01.12.2013 по 31.01.2014 на 8 703,56 грн заборгованості за листопад 2013,

з 01.01.2014 по 31.01.2014 на 11 675,45 грн заборгованості за грудень 2013 ,

з 01.02.2013 по 31.07.2014 на 11 928,12 грн заборгованості за січень 2014;

- 260,62 грн 3% річних, нарахованих за періоди:

з 14.03.2013 по 20.03.2013 на 12 489,76 грн заборгованості за лютий 2013,

з 14.04.2013 по 19.04.2013 на 14 703,63 грн заборгованості за березень 2013,

з 14.05.2013 по 18.05.2013 на 11 583,80 грн заборгованості за квітень 2013,

з 14.07.2013 по 24.07.2013 на 1 080,09 грн заборгованості за червень 2013 ,

з 14.08.2013 по 23.08.2013 на 1 115,44 грн заборгованості за липень 2013 ,

з 14.09.2013 по 01.10.2013 на 2 555,55 грн заборгованості за серпень 2013,

з 14.10.2013 по 11.11.2013 на 552,48 грн заборгованості за вересень 2013,

з 14.11.2013 по 27.01.2014 на 4 053,29 грн заборгованості за жовтень 2013.

з 14.12.2013 по 27.01.2014 на 8 703,56 грн заборгованості за листопад 2013,

з 14.01.2014 по 27.01.2014 на 11 675,45 грн заборгованості за грудень 2013,

з 14.02.2014 по 21.07.2014 на 10 845,41 грн заборгованості за січень 2014.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, суд встановив, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 173, ч. 2 п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 655, ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Пунктом 4.1. договору передбачено, що остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу.

З огляду наведеного, підписання відповідачем актів приймання-передачі природного газу за січень-квітень, червень-грудень 2013 року, січень 2014 року без будь-яких заперечень щодо обсягу поставленого газу свідчить про прийняття відповідачем цього газу та, відповідно, породжує в останнього обов'язок щодо його оплати у повному обсязі, у відповідності до п. 4.1 договору, до 14.02.2013, 14.03.2013, 14.04.2013, 14.05.2013, 14.07.2013, 14.08.2013, 14.09.2013, 14.10.2013, 14.11.2013, 14.12.2013, 14.01.2014, 14.02.2014 відповідно, а не на момент отримання рахунків-фактур на оплату поставленого газу, як помилково вважає відповідач.

Відповідно до ч. 7 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином. Дана норма кореспондує з приписами статей 525, 526 ЦК України.

Натомість, в порушення наведених законодавчих та договірних положень відповідач вартість газу, поставленого за спірний період оплатив з порушенням погоджених сторонами строків, що свідчить про підставність вимоги позивача про стягнення з відповідача пені, інфляційних втрат та 3% річних нарахованих за порушення останнім грошових зобов'язань за договором.

Частиною 1 ст. 230 ГК України встановлено, що у разі порушення учасником господарських відносин правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання, він зобов'язаний сплатити штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, пеня, штраф).

Пунктом 7.3 договору передбачено, що у разі порушення покупцем умов п. 4.1 цього покупець зобов'язується (крім суми заборгованості) сплатити продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Водночас, в силу вимог ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Пунктом 1.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 №14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» передбачено, що день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань та пені.

Беручи до уваги наведені нормативні приписи, суд дійшов висновку, що право на нарахування пені, інфляційних втрат та 3% річних за порушення відповідачем строків оплати вартості поставленого газу у позивача виникає після спливу строку оплати, встановленого п. 4.1 договору, тобто з 14-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу та припиняється частково/повністю в день, що передує дню проведення часткових/остаточних розрахунків відповідно.

Аналогічна правова позиція про безпідставність включення у розрахунок пені, інфляційних втрат та 3% річних дат сплати заборгованості викладена у постанові Вищого господарського суду України від 27.11.2014 у справі №927/989/14.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, а також безпідставне включення позивачем до періоду обрахунку пені днів фактичної сплати заборгованості, суд здійснював перерахунок заявленої до стягнення пені за наступні періоди:

з 14.03.2013 по 19.03.2013 на 12 489,76 грн заборгованості за лютий 2013,

з 14.04.2013 по 18.04.2013 на 14 703,63 грн заборгованості за березень 2013,

з 14.05.2013 по 17.05.2013 на 11 583,80 грн заборгованості за квітень 2013,

з 14.07.2013 по 23.07.2013 на 1 080,09 грн заборгованості за червень 2013,

з 14.08.2013 по 22.08.2013 на 1 115,44 грн заборгованості за липень 2013,

з 14.09.2013 по 30.09.2013 на 2 555,55 грн заборгованості за серпень 2013,

з 14.09.2013 по 10.11.2013 на 552,48 грн заборгованості за вересень 2013,

з 14.11.2013 по 26.01.2014 на 4 053,29 грн заборгованості за жовтень 2013.

з 14.12.2013 по 26.01.2014 на 8 703,56 грн заборгованості за листопад 2013,

з 14.01.2014 по 26.01.2014 на 11 675,45 грн заборгованості за грудень 2013,

з 14.02.2014 по 20.07.2014 на 11 928,12 грн заборгованості за січень 2014,

з 22.07.2014 по 30.07.2014 на 10 845,41 грн заборгованості за січень 2014.

Оскільки арифметично вірний розмір пені, обрахованої судом в межах заявленого позивачем періоду, з урахуванням вимог вищезазначених норм Закону та положень договору, становить 1 337,93 грн, тому вимога позивача про стягнення з відповідача 1 380,08 грн пені є частково обґрунтованою у розмірі 1 337,93 грн.

Водночас, у відзиві на позовну заяву відповідач просив суд зменшити розмір заявленої до стягнення пені в порядку п. 3 ч. 1 ст. 83 ГПК України на 99%, оскільки несвоєчасне виконання своїх грошових зобов'язань за договором зумовлено недостатністю фінансування останнього, як комунального закладу, а відтак, порушення взятих на себе договірних зобов'язань відбулось не з вини останнього. До того ж, стягнення всієї суми заявленої до стягнення пені призведе до зменшення дохідної частини кошторису відповідача, у той час, як в плані асигнувань відповідача за кодом класифікації видатків бюджету на відшкодування моральних збитків та майнової шкоди юридичним та фізичним особам згідно з рішенням суду виділено з бюджету 0,00 грн, що підтверджується наданою суду копією плану асигнувань загального фонду бюджету відповідача на 2015.

Відповідно до ст. 233 ГК України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Аналогічне право суду визначено у ч. 3 ст. 551 ЦК України, яка встановлює, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Положення наведених норм кореспондуються з п. 3 ч. 1 ст. 83 ГПК України, відповідно до якої господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що зменшення розміру заявленої до стягнення пені є правом суду, а за відсутності переліку таких виняткових обставин, господарський суд оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Крім того, як необхідність використання права на зменшення розміру фінансових санкцій, так і розмір, до якого вони підлягають зменшенню, закон відносить на розсуд суду.

Враховуючи викладене, оцінивши всі доводи та інтереси сторін, дослідивши докази в підтвердження об'єктивності причин прострочення виконання відповідачем договірних зобов'язань з оплати за газ, а також беручи до уваги той факт, що несвоєчасне виконання відповідачем своїх грошових зобов'язань за договором є наслідком обставин, які виникли з об'єктивних причин: недостатність бюджетного фінансування відповідача, у той час, як заборгованість за договором сплачена у повному обсязі, суд дійшов висновку про часткове задоволення вищезазначеного клопотання відповідача та зменшення заявленої до стягнення пені на 50% до 668,97 грн в порядку п. 3 ч. 1 ст. 83 ГПК України.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Вищого господарського суду України від 28.01.2015 у справі №918/1406/14, від 28.01.2015 №922/4054/14, від 03.02.2015 у справі №904/6481/14, від 26.052015 у справі №911/5520/14.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Беручи до уваги наведені нормативні приписи, враховуючи передбачені договором строки проведення розрахунків за поставлений газ, а також безпідставне включення позивачем до періоду обрахунку 3% річних днів фактичної сплати заборгованості, суд здійснював перерахунок заявлених до стягнення:

- інфляційних втрат за наступні періоди:

з 14.05.2013 по 17.05.2013 на 11 583,80 грн заборгованості за квітень 2013,

з 14.10.2013 по 31.10.2013 на 552,48 грн заборгованості за вересень 2013,

з 14.11.2013 по26.01.2014 на 4 053,29 грн заборгованості за жовтень 2013,

з 14.12.2013 по 26.01.2014 на 8 703,56 грн заборгованості за листопад 2013,

з 14.01.2014 по 26.01.2014 на 11 675,45 грн заборгованості за грудень 2013,

з 14.02.2013 по 20.07.2014 на 11 928,12 грн заборгованості за січень 2014;

- 3% річних за наступні періоди:

з 14.03.2013 по 19.03.2013 на 12 489,76 грн заборгованості за лютий 2013,

з 14.04.2013 по 18.04.2013 на 14 703,63 грн заборгованості за березень 2013,

з 14.05.2013 по 17.05.2013 на 11 583,80 грн заборгованості за квітень 2013,

з 14.07.2013 по 23.07.2013 на 1 080,09 грн заборгованості за червень 2013,

з 14.08.2013 по 22.08.2013 на 1 115,44 грн заборгованості за липень 2013,

з 14.09.2013 по 30.09.2013 на 2 555,55 грн заборгованості за серпень 2013,

з 14.09.2013 по 10.11.2013 на 552,48 грн заборгованості за вересень 2013,

з 14.11.2013 по 26.01.2014 на 4 053,29 грн заборгованості за жовтень 2013.

з 14.12.2013 по 26.01.2014 на 8 703,56 грн заборгованості за листопад 2013,

з 14.01.2014 по 26.01.2014 на 11 675,45 грн заборгованості за грудень 2013,

з 14.02.2014 по 20.07.2014 на 11 928,12 грн заборгованості за січень 2014,

з 22.07.2014 по 30.07.2014 на 10 845,41 грн заборгованості за січень 2014.

Оскільки арифметично вірний розмір інфляційних втрат, перерахованих судом в межах заявленого позивачем періоду з урахуванням вимог вищезазначених норм Закону та положень договору, становить 1 542,06 грн, а суд, приймаючи рішення, не може виходити за межі позовних вимог, тому вимога позивача про стягнення з відповідача 1 541,02 грн інфляційних втрат підлягає задоволенню.

До того ж, оскільки арифметично вірний розмір 3% річних, перерахованих судом в межах заявленого позивачем періоду з урахуванням вимог вищезазначених норм Закону та положень договору, становить 253,12 грн, тому вимога позивача про стягнення з відповідача 260,62 грн 3% річних підлягає частковому задоволенню у розмірі 253,12 грн.

Водночас, враховуючи, що приписами ст. 83 ГПК України передбачено право суду зменшувати у виняткових випадках лише розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання, у той час як 3% річних та інфляційні втрати за своєю правовою природою не є неустойкою, суд дійшов висновку про відсутність підстав для зменшення заявлених до стягнення сум 3% річних та інфляційних втрат в порядку п. 3 ч. 1 ст. 83 ГПК України.

Аналогічна правова позиція про те, що інфляційні нарахування на суму боргу та проценти річних входять до складу грошового зобов'язання, і не є штрафними санкціями у розумінні ст. 549 ЦК України викладена у постанові Верховного Суду України від 16.05.2006 у справі №10/557-26/155.

Витрати по сплаті судового збору, у відповідності до ч. 4 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст. 530, 612, 625, 692, 712 Цивільного кодексу України, ст. ст. 173, 193, 230 Господарського кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Броварської центральної районної лікарні, Київська обл., м. Бровари (07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Шевченка, 14, ідентифікаційний код 01994497) на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (01001, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 6, ідентифікаційний код 20077720):

- 668 (шістсот шістдесят вісім) грн 97 коп. пені,

- 1 541 (одну тисячі п'ятсот сорок одну) грн 02 коп. інфляційних втрат,

- 253 (двісті п'ятдесят три) грн 12 коп. 3% річних,

- 1 798 (одну тисячу сімсот дев'яносто вісім) грн 66 коп. судового збору.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення та підписання, і може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Повне рішення складено 28.08.2015

Суддя В.А. Ярема