ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"09" липня 2015 р.Справа № 922/754/13-г

Господарський суд Харківської області у складі:

головуючий суддя Жельне С.Ч.

судді: Бринцев О.В. , Жигалкін І.П.

при секретарі судового засідання Федоровій Т.О.

розглянувши скаргу ПАТ "Кредобанк" на дії Фрунзенського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції по справі

за позовом ПАТ "Кредобанк", м. Київ
до 1.ФОП ОСОБА_2, м. Харків , 2. ТОВ "Неолайн-Плюс", м. Харків
про стягнення заборгованості
за участю представників:

від органу ДВС - Сокуренко І.О. за дов. №16/12-30 від 05.01.2015 року;

представники стягувача та боржника в судове засідання не з'явились.

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2013 року Публічне акціонерне товариств "Кредобанк" звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 та Товариства з обмеженою відповідальністю "Неолайн-плюс", в якому посилаючись на неналежне виконання ФОП ОСОБА_2 своїх договірних зобов'язань за кредитним договором № 40/12-2011 від 20.12.2011 року щодо своєчасного повернення суми кредиту і сплати процентів за користування кредитними коштами, просило суд (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 06.03.2013 року):

- стягнути солідарно з ФОП ОСОБА_2 та ТОВ "Неолайн-плюс", які згідно договору поруки № 40/12-2011 від 20.12.2011 року відповідають перед банком солідарно за порушення боржником основного зобов'язання, заборгованість за кредитним договором № 40/12-2011 від 20.12.2011 року в сумі 866 681,14 грн. (з яких прострочена заборгованість по кредиту становить 750 519,51 грн., прострочена заборгованість по відсоткам за користування кредитними коштами - 95 243,02 грн., прострочена заборгованість за комісію за управління кредитом -7 110,00 грн., пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 8132,13 грн, пеня за несвоєчасну сплату процентів - 5 315,70 грн., пеня за несвоєчасну сплату комісії за управління кредитом - 360,78 грн);

- а також звернути стягнення на предмет іпотеки: нежитлову нерухомість загальною площею 1 044,3 кв.м. (літ. "А-3"), а саме: кімнати № 1, 2, 3, 21, 30, 31, 42, 43, 45, 46, 47, 48, 49, 50, 51, 52, 53, 54, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61 площею 834,0 кв. м., кімнати підвалу I, II, III, IV, V, VI, XIV, XV площею 210,3 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, іпотекодавцем якого є ТОВ "Неолайн-плюс" за договором іпотеки № 40/12-2011 від 20.12.2011 року, шляхом реалізації в порядку ст. 38 Закону України "Про іпотеку", в рахунок погашення кредитної заборгованості в сумі 866681,14 грн.

Рішенням господарського суду Харківської області від 15.07.2013 року у справі № 922/754/13-г (головуючий суддя: Жельне С.Ч., судді: Бринцев О.В., Лаврова Л.С.), залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 07.10.2013 року (головуючий суддя Білоусова Я.О., судді: Хачатрян В.С., Шевель О.В.) позов задоволено частково, звернуто стягнення на предмет іпотеки згідно договору іпотеки № 40/12-2011 від 20.12.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харитоновою Я.М., реєстраційний запис № 2232, а саме - на нерухоме майно: на нежитлову нерухомість загальною площею 1 044,3 кв.м (літ. "А-3"), а саме кімнати № 1, 2, 3, 21, 30, 31, 42, 43, 45, 46, 47, 48, 49, 50, 51, 52, 53, 54, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61 площею 834,0 кв.м., кімнати підвалу I, II, III, IV, V, VI, XIV, XV площею 210,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належить ТОВ "Неолайн-плюс" на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 21.10.2011 року (серія САС №689827) шляхом його продажу ПАТ "Кредобанк" від свого імені будь-якій особі-покупцеві на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому ст. 38 Закону України "Про іпотеку", за початковою ціною 1 356 000 грн. з метою погашення заборгованості ФОП ОСОБА_2 перед ПАТ "Кредобанк" за кредитним договором № 40/12-2011 від 20.12.2011 року в сумі 866 681,14 грн. В іншій частині в задоволенні позову відмовлено.

05 серпня 2014 року на виконання вищевказаних судових актів господарським судом Харківської області були видані накази про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Неолайн-Плюс" на користь Публічного акціонерного товариства "Кредобанк" 17 333,62 грн. витрат по сплаті судового збору, а також про стягнення з останнього 17 333,62 грн. судового збору в доход Державного бюджету.

Постановою Вищого господарського суду України від 18.12.2013 року рішення господарського суду Харківської області від 15.07.2013 року та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 07.10.2013 року у справі № 922/754/13-г в частині відмови в стягненні кредитної заборгованості в сумі 866 681,14 грн. з Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 було скасовано та в цій частині прийнято нове рішення про задоволення позову.

Стягнуто з Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного банку "Кредобанк" 866 681,14 грн. заборгованості за кредитним договором № 40/12-2011 від 20.12.2012 року.

Стягнуто з Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного банку "Кредобанк" 8 666,81 грн. у рахунок відшкодування судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги, 8 666,81 грн. у рахунок відшкодування судового збору, сплаченого за подання касаційної скарги.

Скасовано рішення господарського суду Харківської області від 15.07.2013 року в частині стягнення з Публічного акціонерного товариства "Кредобанк" в доход державного бюджету 17 333,62 грн. судового збору.

Стягнуто з Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 в доход державного бюджету 17 333,62 грн. судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції.

09 січня 2014 року на виконання вищевказаної постанови касаційної інстанції господарським судом Харківської області були видані відповідні накази.

Крім того, 17.01.2014 року місцевим судом був виданий також наказ на виконання рішення господарського суду Харківської області від 15.07.2013 року в частині звернення стягнення на предмет іпотеки згідно договору № 40/12-2011 від 20.12.2011 року.

02 червня 2015 року до господарського суду Харківської області від ПАТ "Кредобанк" надійшла скарга на дії Фрунзенського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, в якій заявник просить суд:

- визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Фрунзенського ВДВС ХМУЮ про відмову у відкритті виконавчого провадження від 28.04.2014 року № 43168724;

- зобов'язати Фрунзенський ВДВС ХМУЮ відкрити виконавче провадження та здійснити примусове виконання рішення господарського суду Харківської області від 15.07.2013 року по справі № 922/754/13-г.

В обґрунтування вимог у скарги заявник посилається на неправомірність та незаконність оскаржуваної постанови державного виконавця.

Ухвалою суду від 03.06.2015 року скаргу було призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 16.06.2015 року о 12:30 год.

Ухвалою суду від 16.06.2015 року, у зв'язку із неявкою в призначене судове засідання учасників судового процесу, розгляд скарги було відкладено на 08.07.2015 року о 10:30 год.

Присутній в судовому засіданні 08.07.2015 року представник органу державної виконавчої служби проти задоволення скарги заперечив, зазначивши про те, що оскаржувана постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження була винесена у відповідності до вимог діючого законодавства України.

Представники сторін в господарське засідання, призначене на 08.07.2015 року не прибули.

Скаржник, ПАТ "Кредобанк", через канцелярію суду факсимільним зв'язком надав клопотання про розгляд скарги за відсутності його уповноваженого представника.

За приписами ч. 2 ст. 121-2 ГПК України неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності представників сторін.

Дослідивши матеріали справи та з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені в скарзі вимоги, заслухавши пояснення представника органу державної виконавчої служби, суд встановив наступне.

Так, 22.04.2014 року представником ПАТ "Кредобанк" на адресу Фрунзенського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції була направлена заява про примусове виконання рішення господарського суду Харківської області від 15.07.2013 року у справі № 922/754/13 за наказом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Неолайн-Плюс" на користь Публічного акціонерного товариства "Кредобанк" 17 333,62 грн. витрат по сплаті судового збору.

Проте, 28.04.2014 року постановою заступника начальника Фрунзенського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Сокуренко І.О. у відкритті виконавчого провадження за заявою ПАТ "Кредобанк" було відмовлено на підставі п.8 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження".

Приймаючи відповідну постанову, державний виконавець виходив з того, що стягувачем до заяви про відкриття виконавчого провадження, в порушення вимог закону, не було додано належним чином оформленої довіреності на представника ПАТ "Кредобанк" ОСОБА_5, яким була підписана відповідна заява. Так, представлена до виконавчої служби копія довіреності була засвідчена самим повіреним, проте не юридичною особою (довірителем), що її видала.

Стягувач з такими діями органу державної виконавчої служби не погодився та звернуся до господарського суду з даною скаргою.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав заявлених у скарзі вимог, суд виходить з наступного.

Згідно зі статтею 237 ЦК України, представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Відповідно до ст. 244 ЦК України представництво може здійснюватися за довіреністю.

Довіреність є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність від імені юридичної особи, відповідно до статті 246 ЦК України, видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами, та скріплюється печаткою цієї юридичної особи.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 статті 9 вказаного Закону України "Про виконавче провадження" участь юридичних осіб у виконавчому провадженні здійснюється їх керівниками чи органами, посадовими особами, які діють у межах повноважень, наданих їм законом, або через представників юридичної особи. Повноваження представника повинні бути підтверджені довіреністю, виданою і оформленою відповідно до вимог закону.

Згідно з п. 2.11 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5 (надалі - Інструкція) повноваження представників сторін, які беруть участь у виконавчому провадженні, мають бути посвідчені такими документами:

а) довіреністю фізичної особи;

б) довіреністю юридичної особи або документами, що посвідчують право представництва юридичної особи (документом про призначення керівником юридичної особи тощо);

в) рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи управителем спадкового майна.

Пунктом 2.11.2 вказаної Інструкції визначено, що оригінали документів, зазначених у пункті 2.11 цього розділу, або належним чином засвідчені їх копії приєднуються до матеріалів виконавчого провадження.

Після пересвідчення наявності у представника належним чином оформленої довіреності оригінал такої довіреності у разі потреби повертається представникові сторони виконавчого провадження (п. 2.11.3. Інструкції).

Отже, довіреність підтверджує делегування повноважень довірителя повіреному, і з неї повинно вбачатись волевиявлення довірителя доручити повіреному вчинення юридичних дій повіреним від імені і в інтересах довірителя. Пересвідчитись в наявності такого волевиявлення можна з оригіналу довіреності або завіреної її копії. Проте завірення світлокопії довіреності самим довірителем не може об'єктивно підтверджувати відповідне волевиявлення довірителя, оскільки власне сама довіреність такі права й породжує. У правовідносинах представництва повірений є зацікавленою особою щодо належного виконання своїх зобов'язань перед довірителем та не вправі вчиняти правочини від імені довірителя щодо себе.

В даному випадку повноваження щодо представництва юридичної особи могли бути встановлені державним виконавцем на підставі оригіналу довіреності, її завіреної копії іншим представником юридичної особи з відповідним обсягом повноважень, або нотаріально посвідченої довіреності.

Інший підхід означатиме надання можливості посвідчення начебто повіреним неіснуючої довіреності від імені іншої особи, що може призвести до зловживань правами ймовірного довірителя або до вчинення юридичних дій у виконавчому провадженні взагалі без відому особи, яку представляють.

Саме тому інструкція про вчинення виконавчих дій передбачає перевірку оригінала довіреності та її повернення повіреному в разі потреби.

Таким чином, державний виконавець не мав можливості на підставі наданої йому заявником копії довіреності пересвідчитись в реальному волевиявленні юр особи, ПАТ "Кредобанк", на її представництво гр. ОСОБА_5 та правомірно виніс постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження.

Поряд із цим, суд вважає за необхідне також зазначити про те, що обсяг повноважень, визначений даною довіреністю не передбачає права повіреної особи засвідчувати відповідність копій документів, виданих Довірителем, їх оригіналу.

Вищевикладені обставини дають суду вагомі підстави констатувати факт того, що представлена стягувачем до виконавчої служби копія довіреності оформлена не у відповідності до вимог законодавства.

Відповідно до ч. 2. ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 8 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження за наявності обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

З огляду на викладене суд зазначає, що державний виконавець приймаючи оскаржувану постанову, діяв на підставі та в межах повноважень, що визначені положеннями Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до п. 9.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 р. "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", господарським судом за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

За наявності викладених обставин та представлених доказів, суд дійшов висновку, що скарга Публічного акціонерного товариства "Кредобанк" на дії державної виконавчої служби задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства "Кредобанк" на дії Фрунзенського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції відмовити.

Головуючий суддя Суддя Суддя С.Ч. Жельне О.В. Бринцев І.П. Жигалкін

справа № 922/754/13