РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.08.2015Справа №910/17582/15

Господарський суд міста Києва в складі:

головуючого судді Привалова А.І.

при секретарі Островській Г.С.

розглянувши справу № 910/17582/15

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Баділєн»;

до товариства з обмеженою відповідальністю «Проектно-будівельна компанія

«Зенако»;

про стягнення 2683,20 грн.

Представники сторін:

від позивача: Кіяшко С.О., довіреність б/н від 10.08.2015р.;

від відповідача: не з'явився.

обставини справи:

До Господарського суду міста Києва звернулось товариство з обмеженою відповідальністю «Баділєн» (надалі - позивач) з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Проектно-будівельна компанія «Зенако» (надалі - відповідач) про стягнення 2683,20 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення умов укладеного між сторонами Договору № 62М на виконання робіт від 12.06.2012р. повністю не розрахувався за виконані роботи, внаслідок чого виникла заборгованість у сумі 2683,20 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.07.2015р. порушено провадження у справі № 910/17582/15 та призначено її розгляд на 13.08.2015р.

Присутнім у судовому засіданні 16.07.2015р. представником позивача підтримано позовні вимоги, вважаючи їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з підстав, викладених у позові, та надано витребувані судом докази.

Представник відповідача в судове засідання вдруге не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, вимоги ухвали від 25.06.2015р. не виконав, витребувані документи, в тому числі відзив на позов, суду не надіслав.

Відповідач належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. (п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

Згідно ст. 64 Господарського процесуального кодексу України, ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала направляється за адресою місцезнаходження сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

У відповідності до ст. 87 Господарського процесуального кодексу України, ухвалу про порушення провадження у справі від 10.07.2015р. була надіслана відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення на адресу, що зазначена в позовній заяві, та отримана останнім, згідно з рекомендованим повідомленням, 20.07.2015р.

Оскільки про поважні причини неявки в судове засідання представника відповідача суд не повідомлений; клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило, тому суд вважає, що, у відповідності до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами, без участі представника відповідача, яких достатньо для винесення рішення по суті.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих позивачем, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, в засіданні суду була оголошена вступна та резолютивна частини рішення.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

12.06.2012р. між позивачем (за договором - підрядник) та відповідачем (за договором - замовник) було укладено Договір № 62М на виконання робіт, за умовами якого замовник доручив, а підрядник прийняв на себе обов'язки своїми силами і засобами виконати роботи: монтаж системи відеоспостереження допплерівського метеорологічного радіолокатора METEOR-635C в районі аеродрому «Харків».

Згідно з п. 2.1. договору, вартість даного договору визначається договірною ціною, яка є невід'ємною частиною Договору, і складає 11 180,40 грн., в тому числі ПДВ - 1863,40 грн.

У п. 2.2. договору сторони визначили порядок розрахунків:

1-й етап - передплата шляхом перерахування безготівкових грошових коштів замовником на розрахунковий рахунок підрядника у розмірі 8497,20 грн., в тому числі ПДВ - 1416,20 грн.;

2-й етап - остаточний розрахунок за договором, що становить 2683,20 грн., в тому числі ПДВ - 447,20 грн.

Відповідно до п. 2.3. договору, оплата 1-го етапу проводиться протягом 3-х банківських днів після підписання Договору. Оплата 2-го етапу проводиться протягом 3-х банківських днів після підписання акта виконаних робіт.

Договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами і діє до виконання зобов'язань обома сторонами, а також може бути пролонгований за згодою сторін (п. 6.1 договору).

На виконання умов договору, 13.06.2012р. відповідач зробив передплату та перерахував на поточний рахунок позивача 8497,20 грн.

Після отримання передплати позивач виконав підрядні роботи на загальну суму 11 180,40 грн., що підтверджується підписаними сторонами актом приймання-передачі виконаних підрядних робіт (типова форма КБ-2в) та довідкою про вартість робіт (типова форма КБ-3) від 28.09.2012р.

В свою чергу, відповідач не здійснив остаточний розрахунок та не перерахував 2683,20 грн. у триденний термін з дня підписання акта виконаних робіт на поточний рахунок позивача.

Позивачем було направлено претензію від 18.05.2015р. за вих. № 6 з вимогою про сплату боргу, проте відповідач відповіді на претензію не надіслав, суму боргу не сплатив та в будь-який інший спосіб щодо об'єму та якості виконаних робіт не заперечив.

Отже, на день розгляду справи заборгованість відповідача перед позивачем за виконані робти становить 2683,20 грн.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

За приписами ст. 174 Господарського кодексу України, однією з підстав виникнення господарських зобов'язань є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України, майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Виходячи з умов укладеного між сторонами Договору № 62М на виконання робіт від 12.06.2012р., відносини, які виникли між позивачем та відповідачем, пов'язані з виконанням договору підряду.

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

У відповідності до ч. 1 ст. 854 Цивільного кодексу України, встановлено порядок оплати за договором підряду, а саме: якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Факт виконання робіт позивачем та передання її результатів відповідачу підтверджується відповідними актами приймання-передачі виконаних робіт .

З огляду на вищенаведене та підписання уповноваженою особою відповідача акту приймання-передачі виконаних підрядних робіт (типова форма КБ-2в) без будь-яких зауважень чи заперечень щодо обсягу та якості виконаних робіт, свідчить про прийняття останнім цих робіт та, відповідно, породжує у відповідача обов'язок по їх оплаті у строки, визначені договором.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкт господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 32 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Приписами статті 33 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На час розгляду спору у господарському суді відповідачем належними та допустимими доказами не було спростовано факт виконання позивачем робіт за договором на загальну суму 11 180,40 грн.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, підтверджуються належними та допустимими доказами, відтак підлягають задоволенню в повному обсязі.

Витрати по сплаті судового, відповідно до ст. 49 ГПК України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Проектно-будівельна компанія «Зенако» (01054, м. Київ, вул. Дмитрівська, 18/24; ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «БАДІЛЕН» (69005, м. Запоріжжя, бул. Центральний, 20/65; ) 2683 грн. 20 коп. - боргу та 1827,00 грн. - витрат по сплаті судового збору. Видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, оформленого відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 18.08.2015р.

Суддя А.І. Привалов