ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" серпня 2015 р.Справа № 922/3691/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Суслової В.В.

при секретарі судового засідання Помпі К.І.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "АКЦЕНТ-БАНК", м. Дніпропетровськ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Автохім-Ойл", м. Харків
про стягнення 55377,59 грн.
за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1, довіреність № 834-К-О від 23.02.2015 року;

відповідача - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "АКЦЕНТ-БАНК" звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОХІМ-ОЙЛ" про стягнення заборгованості за Договором № б/н від 23.10.2013 року в розмірі 55377,59 грн. (30000,00 грн. - заборгованість за кредитом, 14270,31 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 8137,28 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 2970,00 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом. Витрати по сплаті судового збору позивач також просить покласти на відповідача.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 16 липня 2015 року розгляд справи було відкладено на 19 серпня 2015 року об 11:00 год.

У судовому засіданні 19 серпня 2015 року був присутній представник позивача, який підтримує позов в повному обсязі та просить задовольнити позов.

В судове засідання відповідач свого представника не направив, відзив на позов не надав.

Приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені пунктом 4 частини 3 статті 129 Конституції України, статтею 4-3 та статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом в межах наданих йому повноважень сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи за наявними у справі матеріалами у відповідності до статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, господарським судом встановлено наступне.

Між Публічним акціонерним товариством "Акцент-Банк" (Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю "АВТОХІМ-ОЙЛ" (Клієнт) був укладений договір банківського обслуговування від 23.10.2013 року б/н (заява про приєднання до умов до правил надання банківських послуг), згідно умов якого Банк відкрив Клієнту поточний рахунок 2751.

В заяві про відкриття поточного рахунку та картки зі зразками підписів та відтисків печатки, з якою Відповідач звернувся до Банку, зазначено, що Клієнт підписавши цю заяву, погоджується з умовами та правилами надання банківських послуг, у тому числі з умовами та правилами обслуговування по розрахунковим картам, розміщених на сайті банку http//www.a-bank.com.ua, тарифами банку (витяг із «ОСОБА_1 банку»), які разом з цією заявою та карткою зі зразками підпису та відтиску печатки складають договір банківського обслуговування.

Розділом 3.11 Умов (витяг з "Умов та правил надання банківських послуг") передбачено надання послуги щодо встановлення кредитного ліміту на поточний рахунок корпоративного клієнта.

Відповідно до п.п. 3.11.2.2.2., 3.11.2.2.3. та 3.11.2.2.5. Клієнт зобов'язується проводити погашення кредитного ліміту не пізніше строку закінчення періоду безперервного користування кредитним лімітом, сплатити відсотки за весь час фактичного користування кредитом та повністю повернути кредит в строки, передбачені Правилами.

Пунктом 3.11.6.1. Умов зазначено, що обслуговування кредитного Ліміту на поточному рахунку Клієнта здійснюється з моменту подачі Клієнтом до Банку заяви на приєднання до "Умов та Правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк / інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі) та / або з моменту надання Клієнтом розрахункових документів на використання коштів у рамках кредитної Ліміту в межах зазначених у них сум, і діє в обсязі перерахованих засобів до повного виконання зобов'язань сторонами.

Свої зобов'язання за договором Банк виконав в повному обсязі, надавши Відповідачу кредитний ліміт в розмірі 30000,00грн. (довідка про розміри встановлених кредитних ліміті, виписки по рахунку).

Як стверджує позивач в позовній заяві, відповідач прострочив виконання своїх зобов'язань за даним договором, і у нього перед позивачем виникла заборгованість, в зв'язку з чим позивач звертався до відповідача з претензією №31024А3Н6S01H від 09.02.2015 року, в якій повідомив останнього про наявність заборгованості перед позивачем, яка станом на момент розгляду справи не сплачена.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог суд виходить з наступного.

За приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526, 629 ЦК України та ст. 193 ГК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами, а зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За приписами ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

В порушення зазначених норм закону відповідач зобов'язання за Договором від 23.10.2013 року б/н належним чином не виконав, а саме не сплатив необхідні кошти для погашення заборгованості.

Згідно п.п. 3.11.4.1.1., 3.11.4.1.2. та 3.11.4.1.3. Умов нарахування відсотків проводиться наступним чином: за період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнуління дебетового сальдо в одну з дат з наступного 20-го до 25-го числа місяця (період, в який дебетове сальдо підлягає обнулінню), розрахунок відсотків здійснюється за процентною ставкою в розмірі 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. При необнуленні дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнулінню протягом 90 днів з останньої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, Клієнт сплачує Банку за користування кредитом відсотки в розмірі 36 % річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнулінню. У разі непогашення кредиту протягом 90 днів з дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнулінню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні Клієнтом будь-якого з грошового зобов'язання Клієнт сплачує Банку відсотки за користування кредитом у розмірі 56 % річних від суми залишку непогашеної заборгованості. При порушенні Клієнтом будь-якого з грошового зобов'язання Клієнт сплачує Банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобов'язань.

Згідно п. 3.11.4.4. Умов Клієнт сплачує Банку винагороду за використання ліміту (щомісячна комісія) відповідно до п.п. 3.11.1.6., 3.11.2.3.2., 1-го числа кожного місяця у розмірі 0,9% від суми максимального сальдо кредиту, що існував на кінець банківського дня за попередній місяць, у порядку, передбаченому Умовами та правилами надання банківських послуг.

Клієнт доручає Банку здійснювати списання винагороди зі своїх рахунків. Сплата винагороди здійснюється в гривні.

Згідно п. 3.11.5.4. Умов нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань, передбачених п. 3.11.0.5.1., 3.11.5.2., 3.11.5.3., здійснюється протягом 3-х років з дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконано Клієнтом.

Відповідно до п. 3.11.5.7 Умов строки позовної давності на вимогу про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів встановлюється сторонами тривалістю 5 років.

За розрахунком позивача загальна заборгованість відповідача за Договором банківського обслуговування від 23.10.2013 року. б/н станом на 06.03.2015 року становить 55377,59 грн. та складається з наступного:

- 30000,00 грн. - заборгованість за кредитом;

- 14270,31 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 8137,28 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.

- 2970,00 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом.

Згідно п.п.3.11.5.1 Умов - При порушенні Клієнтом будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених Умовами п., п. 3.11.2.2.2, 3.11.4.1, 3.11.4.2, 3.11.4.3, термінів повернення кредиту, передбачених п., п. 3.11.1.8, 3.11.2.2.3, 3.11.2.3.4, винагороди, передбаченого п., п. 3.11.2.2.5, 3.11.4.4, 3.11.4.5, 3.11.4.6 Клієнт сплачує Банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. А в разі реалізації Банком права на встановлення іншого строку повернення кредиту, Клієнт сплачує Банку пеню у розмірі, зазначеному в п. 3.11.4.1.3. від суми заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється у гривні.

Відповідно до п.6 статті 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано. Водночас, відповідно до 3.11.5.4 Умов - нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань, передбаченої п. 3.11.0.5.1., 3.11.5.2., 3.11.5.3, здійснюється протягом 3 (Трьох) років з дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконано Клієнтом.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, а також враховуючи, що відповідач в установленому ст.ст. 32, 33 ГПК України порядку обставини, які повідомлені позивачем не спростував, відзив на позов не надав, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк" обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 827,00грн., покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 526, 530, 549-552, 610, 611, 625, 629, 1050, 1054 Цивільного кодексу України , ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 1, 4, 12, 32, 33, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОХІМ-ОЙЛ" (61013, Харківська область, м. Харків, вул. Шевченка, буд. 327, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк" (49074, м.Дніпропетровськ, вул. Батумська, буд. 11, ) заборгованість за кредитом у розмірі 30000,00, заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 14270,31 грн., пеню за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором у сумі 8137,28 грн., заборгованість по комісії за користуванням кредитом у сумі 2970,00 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1827грн..

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 21.08.2015 р.

Суддя ОСОБА_2

справа № 922/3691/15