ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" серпня 2015 р. Справа № 911/3179/15

Розглянувши матеріали справи за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.Черкаси

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Край-1» , Київська обл., село Бузова

про стягнення 48069,17 грн.

Суддя А.Ю.Кошик

За участю представників:

Від позивача ОСОБА_2 (довіреність від 05.08.2015р.)

Від відповідача - не з'явився

Обставини справи:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Край - 1» про стягнення 48 069,17 грн.

Провадження у справі № 911/3179/15 порушено ухвалою від 24.07.2015 року та призначено справу до розгляду на 06.08.2015 року.

В судовому засіданні 06.08.2015 року позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання 06.08.2015 року не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не надіслав.

Враховуючи, що неявка відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України за відсутності представника відповідача на підставі наявних у справі матеріалів.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих позивачем, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, після закінчення розгляду справи у судовому засіданні було оголошено рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані сторонами докази та оцінивши їх в сукупності, суд ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з викладених у позові обставин та підтверджується матеріалами справи, відповідно до Договору поставки №1195 від 01.06.2009 року (надалі Договір) та додаткових угод про заміну сторони у зобов'язанні № б/н від 01.09.2010 року та №б/н від 14.10.2014 року, укладеного між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «Край-2» та ТОВ «Край-1», позивач (Постачальник) поставив товари (товар), а відповідач (Покупець) зобовязувався оплатити поставлений товар.

На виконання умов Договору позивачем було поставлено, а відповідачем (ТОВ «Край-1») було отримано товар на загальну суму 44005,68 грн. за наступними накладними: №1114 від 15.10.2014р., №1115 від 15.10.2014р., №1131 від 27.10.2014р., № 1160 від 05.11.2014р., №1161 від 05.11.2014р., №1134 від 29.12.2014р., №0079 від 06.02.2015р., №0080 від 06.02.2015р., №0081 від 06.02.2015р, №0082 від 06.02.2015р.

Факт виконання зобов'язання та передачі товару позивачем підтверджується вищезазначеними видатковими накладними, які оглянуті судом в оригіналі, копії додані до матеріалів справи. Додатково на підставі додаткової угоди від 14.10.2014 року на відповідача був переведений борг в сумі 31210,56 грн., що підтверджується Актом звірки від 12.11.2014 року.

Однак, відповідач своєчасно та в повному обсязі не виконав свої зобов'язання належним чином, розрахунок за поставлений товар був проведений частково на загальну суму 25000,00грн., в т.ч. 15000,00грн. сплатив 29.12.2014 року та 10000,00 грн. сплатив 05.02.2015 року.

Факт часткового виконання зобов'язання відповідачем (а саме проплати грошових коштів за поставлений товар) підтверджується банківськими виписками від 29.12.2014 року та від 05.02.2015 року.

Також, відповідачем було здійснено повернення позивачу товару на суму 1289,10 грн., що підтверджується накладними на повернення від 05.06.2015 року за №1859 та №1357 та проведено залік зустрічних однорідних вимог згідно угоди від 15.06.2015 року на суму 3442,94 грн.

Таким чином, на момент розгляду спору заборгованість відповідача складає: 44005,68 грн. (сума поставленого товару) + 31210,56 грн. (переведення боргу з ТОВ «Край-2») - 15000,00 грн. (проплата 29.12.2014р.) - 10000,00 грн. (проплата 05.02.2015р.) - 1289,10 грн. (повернення товару)-3442,94 грн.(залік зустрічних вимог) = 45484,20грн.

Крім того, сума заборгованості узгоджена з відповідачем та відображена в Акті звірки від 18.06.2015 року, в якому також зафіксовано факт відсутності залишків товару за Договором, що має значення з огляду на п.1.1. Додатку №4 до Договору.

Оскільки залишки нереалізованого товару, відсутні, відповідач мав оплатити поставлений товар і у звязку з неповною та несвоєчасною оплатою,за відповідачем утворилась заборгованість в сумі 45484,20 грн., що відповідачем не заперечено та не спростовано.

Згідно ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується з ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України відповідно до якої суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України)

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ч. 1 ст. 629 Цивільного кодексу України).

Статтею 692 Цивільного кодексу України встановлено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь возивача боргу в сумі 45484,20 грн. є обґрунтованими, і тому підлягають задоволенню.

За порушення у сфері господарювання учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених ГК України, іншими законами та договором (частина друга статті 193, частина перша статті 216 та частина перша статті 218 ГК України).

Одним із видів господарських санкцій згідно з частиною другою статті 217 ГК України є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню (частина перша статті 230 ГК України).

Розмір штрафних санкцій відповідно до частини четвертої статті 231 ГК України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Такий вид забезпечення виконання зобов'язання як пеня та її розмір встановлено частиною третьою статті 549 ЦК України, частиною шостою статті 231 ГК України, статтями 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» та частиною шостою статті 232 ГК України.

Відповідно до п. 4.4. Договору, за несвоєчасну оплату продукції Покупець сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення, а у відповідності до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити борг з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також 3 відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи вищевикладені норми закону та умови Договору, позивачем у зв'язку з простроченням відповідачем виконання зобов'язання з оплати отриманого товару, нарахована пеня у сумі 2461,60 грн. та 3% річних у сумі 123,37грн., що розраховані відповідно до наданого розрахунку, який відповідає вимогам закону.

Таким чином, позов в частині стягнення пені в сумі 2461,60 грн. та 3% річних у сумі 123,37грн., які нараховані позивачем відповідно до вимог чинного законодавства України та умов Договору, у зв'язку з простроченням відповідачем виконання взятих на себе зобов'язань з оплати поставленого товару за вказаним Договором, є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з ч. 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судовий збір, сплачений позивачем у розмірі 1827,00 грн. відповідно до положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України підлягає стягненню з відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Край-1» (08120, Київська обл., Києво-Святошинський район, село Бузова, вул. Леніна, 215А, кімната 3, код 22863249) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (18009, м.Черкаси, вул. Гоголя, 57, ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1) 45484,20 (сорок пять тисяч чотириста вісімдесят чотири) грн. основного боргу, 2461,60 (дві тисячі чотириста шістдесят одну) грн. пені, 123,37 (сто двадцять три) грн. 3% річних та 1827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. судового збору.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду Київської області набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання та може бути оскаржено в апеляційному або касаційному порядку.

Суддя А.Ю. Кошик