ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

26 серпня 2015 р. Справа № 903/688/15

за позовом державного підприємства "Львівський державний ювелірний завод", м.Львів

до фізичної особи-підприємця Гаценко Євгенії Сергіївни, м. Ковель, Волинська область

про стягнення 174236,05 грн.

Суддя Вороняк А.С.

при секретарі судового засідання Чорному С.О.

за участю представників від позивача: Жовнерович О.В. - представник, довіреність №147/22 від 16.01.2015р.;

відповідача: Гаценко Є.С., паспорт серії АЮ №122202 від 28.07.2010р., Тітівалов К.К. - адвокат, договір про надання правової допомоги б/н від 03.07.2015р., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №640 від 07.05.2012р., посвідчення №270 від 07.05.2012р..

Відповідно до ст.20 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) роз'яснено право відводу судді. Відводу судді не заявлено. На підставі ст.22 ГПК України роз'яснено процесуальні права та обов'язки сторін.

Клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу від представників сторін не поступало.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: державне підприємство "Львівський державний ювелірний завод" звернулося з позовом до фізичної особи-підприємця Гаценко Євгенії Сергіївни про стягнення 174236,05 грн. та 3484,72 грн. судових витрат по справі.

Ухвалою господарського суду Волинської області від 22.06.2015р. було порушено провадження у справі, а справу призначено до розгляду на 08.07.2015р. та зобов'язано сторони надати суду ряд документів, необхідних для об'єктивного розгляду справи по суті.

Ухвалою господарського суду Волинської області від 08.07.2015р. розгляд справи відкладено на 05.08.2015р. у зв'язку з заявою відповідача про відкладення розгляду спору, не з'явлення представника відповідача у судове засідання 08.07.2015р., неподанням сторонами всіх витребуваних судом документів, необхідністю витребування нових доказів та для з'ясування всіх істотних обставин справи.

05.08.2015р. через канцелярію суду від позивача надійшли пояснення №1240/22 від 04.08.2015р. з додатками. Згідно даних пояснень між сторонами було укладено також договір №86/29-П-П від 15.04.2011р. з наступними змінами, внесеними угодами від 03.01.2012р. №1 та від 31.12.2012р.. Згідно даного договору відповідачу за період з 01.01.2012р. по 31.12.2012р. поставлено виробів на загальну суму 470188,45грн.. Покупцем по даному договору повернуто ювелірних виробів за період з 01.01.2012р. по 31.12.2012р. на суму 270 051,01 грн. та здійснено часткову оплату за поставлені ювелірні вироби в сумі 183 943,61 грн.. На час звернення з позовом до суду борг відповідача по договору від 15.04.2011р. №86/29-П-П становить 164916,27 грн..

Згідно п.3.11 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" Господарським процесуальним кодексом, зокрема статтею 22 цього Кодексу, не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про "доповнення" або уточнення" позовних вимог, або заявлення "додаткових" позовних вимог і т.п. Тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як:

- подання іншого (ще одного) позову, чи

- збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи

- об'єднання позовних вимог, чи

- зміну предмета або підстав позову.

У судовому засіданні 05.08.2015р. судом розцінено пояснення позивача №1240/22 від 04.08.2015р., як зміну підстав позову, а саме додатковою підставою є договір від 15.04.2011р. №86/29-П-П.

У судовому засіданні 05.08.2015р. судом оголошено перерву до 13.08.2015р., для надання адвокату відповідача можливості ознайомитись з матеріалами справи, надання останнім контррозрахунку та письмових пояснень на зміну підстав позову.

У судовому засіданні 13.08.2015р. судом оголошено перерву до 19.08.2015р., для витребування нових доказів.

19.08.2015р. через канцелярію суду від позивача поступило клопотання №1366/22 від 18.08.2015р. з додатками. В даному клопотанні позивач просить суд стягнути з ФОП Гаценко Є.С. на користь ДП "Львівський державний ювелірний завод" інші витрати, пов'язані з розглядом справи (явка представників позивача до господарського суду Волинської області) в сумі 800 грн..

У судовому засіданні 19.08.2015р. суд враховуючи винятковість випадку, для встановлення та з'ясування всіх істотних обставин справи, ухвалив продовжити строку розгляду спору на 15 днів по 03.09.2015р., та у зв'язку з необхідністю витребування нових доказів, а саме пояснень позивача на заяву відповідача б/н від 19.08.2015р. з приводу застосування строків позовної давності та надання позивачем доказів існування суми боргу - 164 916,27 грн., яка вказана в акті звіряння розрахунків станом на 01-01-2012р., в судовому засіданні судом оголошено перерву до 26.08.2015р..

26.08.2015р. через канцелярію суду від позивача поступило клопотання №1381/22 від 25.08.2015р. з додатками. В даному клопотанні позивач просить суд додатково стягнути з ФОП Гаценко Є.С. на користь ДП "Львівський державний ювелірний завод" витрати, пов'язані з розглядом справи (витрати, пов'язані з явкою представника до господарського суду Волинської області) в сумі 200 грн..

26.08.2015р. через канцелярію суду від представника позивача поступили пояснення №1384/22 від 25.08.2015р. з додатками, в яких повідомляє, що протягом 2013р. ФОП Гаценко Є.С. продовжувала сплачувати за ювелірні вироби, отримані нею в 2011р.-2012р.. Останій такий платіж був здійснений 19.09.2013р. на суму 4000 грн.. Станом на 01.01.2012р. та на 01.01.2013р. відповідач вчиняла підписи на актах звірки взаєморозрахунків, які підтверджують наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір. Тому твердження відповідача про сплив позовної давності, щодо стягнення 164916,27 грн. є безпідставним.

У судовому засіданні 26.08.2015р. від відповідача поступило клопотання б/н від 26.08.2015р., в якому просить суд відмовити в позовних вимогах на суму 164916,27 грн., у зв'язку з спливом строку позовної давності, решту суми боргу - 9319,78 грн. визнає.

У судовому засіданні 26.08.2015р. від відповідача поступила заява, згідно якої визнає наявність заборгованості станом на 01.01.2015р. в сумі 174236,05 грн., з них 164 916,27 грн. просить не стягувати (відмовити в стягненні) з відповідача у зв'язку з спливом строку позовної давності.

У судовому засіданні 26.08.2015р. представник позивача позовні вимоги з врахуванням клопотань позивача №1366/22 від 18.08.2015р. та №1381/22 від 25.08.2015р. підтримав, вимоги просить задовольнити, просить відмовити в застосуванні позовної давності на суму 164916,27 грн. з підстав викладених у поясненнях №1384/22 від 25.08.2015р..

У судовому засіданні 26.08.2015р. відповідач та адвокат відповідача позовні вимоги в сумі 174 236,05 грн. визнали, в частині стягнення - 164916,27 грн. просять відмовити у зв'язку з спливом позовної давності.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

встановив:

15.04.2011р. між державним підприємством "Львівський державний ювелірний завод" (далі - Постачальник) та фізичною особою-підприємцем Гаценко Є.С. (далі - Покупець) укладено договір поставки ювелірних виробів № 86/29-П-П (далі - Договір)(а.с.33, т.3).

Згідно п.1.1 Договору Постачальник зобов'язується поставляти у зумовлені строки Покупцеві ювелірні вироби з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння (далі - Вироби), а Покупець зобов'язується приймати Вироби та оплатити їх вартість.

Згідно п.1.2 Договору асортимент, кількість та інші характеристики Виробів узгоджується сторонами при поставці кожної окремої партії виробів і формуються на підставі замовлень Покупця, та вказуються в накладних-фактурах, що є невід'ємними частинами даного Договору.

Згідно п.2.1. Договору покупець здійснює часткову оплату в розмірі не менше 12% від вартості поставленої партії виробів не пізніше 5 календарних днів з дати їх отримання.

Згідно п. 2.3 Договору повний розрахунок за поставлену партію Виробів здійснюється Покупцем на протязі:

- 180 календарних днів з дати їх отримання - для виробів з дорогоцінними каменями (діамантами, аметисами, гранатами, сапфірами тощо);

- 90 календарних днів з дати її отримання - для виробів із золота та виробів із золота в поєднанні з напівдорогоцінними каменями;

- 180 календарних днів - з дати їх отримання для виробів із дорогоцінного металу - срібла.

Згідно п.2.4 та п.2.6 Договору якщо Покупець прострочив оплату за поставлену партію Виробів у терміни, визначені у п.2.3 цього Договору, постачальник має право вимагати повернення неоплаченої частини партії Виробів. Покупець зобов'язаний повернути неоплачені Вироби на протязі 7 днів з моменту спливу строків для повного розрахунку за отримані Вироби. З моменту спливу терміну на оплату у Постачальника виникає право примусового стягнення за договірними зобов'язаннями.

Згідно п. 3.1. Договору Вироби поставляються по діючих відпускних цінах, що вказуються у накладних-фактурах.

Згідно п.5.4 Договору браковані Вироби повертаються Постачальнику по цінах, що діяли на момент відправки цих Виробів Покупцю, вказаних в накладних-фактурах, що оформлюється приймальним актом.

Згідно п.7.1 Договір набирає чинності з моменту підписання і діє до 31.12.2011р..

Згідно п.7.2 Договору у разі відсутності до дати закінчення чергового строку дії Договору письмового повідомлення, надісланого рекомендованим листом, від будь-якої із сторін іншій стороні про небажання продовжувати договірні відносини, строк дії цього договору вважається продовженим на наступний календарний рік до 31.12.2012р..

03.01.2012р. між державним підприємством "Львівський державний ювелірний завод" та фізичною особою-підприємцем Гаценко Є.С. укладено угоду №1 про внесення змін до Договору поставки ювелірних виробів від 15.04.2011р. №86/29-П-П (а.с.34, т.3). Даною угодою сторони змінили п.2.3 Договору повний розрахунок за поставлену партію Виробів здійснюється Покупцем на протязі, виклавши його в наступній редакції:

- 270 календарних днів з дати їх отримання - для виробів з дорогоцінними каменями (діамантами, аметисами, гранатами, сапфірами тощо);

- 180 календарних днів з дати її отримання - для виробів із золота та виробів із золота в поєднанні з напівдорогоцінними каменями;

- 270 календарних днів - з дати їх отримання для виробів із дорогоцінного металу - срібла.

Угода №1 від 03.01.2012р. набирає чинності з моменту підписання її Сторонами (п.4 Угоди).

31.12.2012р. між державним підприємством "Львівський державний ювелірний завод" та фізичною особою-підприємцем Гаценко Є.С. укладено угоду про внесення змін до Договору поставки ювелірних виробів від 15.04.2011р. №86/29-П-П (а.с.35, т.3), згідно якої сторони погодили продовжити строк дії Договору до виконання зобов'язань Сторонами (п.1 Угоди).

Між сторонами Договору здійснено звіряння розрахунків станом на 01 січня 2012 року, про що складено відповідний акт, згідно якого борг відповідача перед позивачем становить 164 916,27 грн. (а.с.60, т.3).

За період з 01 січня 2012 року по 31 грудня 2012 року Постачальником поставлено Виробів Покупцеві на загальну суму 470 188,45 грн., що стверджується накладними фактурами за 2012р. та реєстрами на перевезення цінних посилок наявними в матеріалах справи (а.с.61-102, а.с. 104-141 т.3), що наведені в реєстрі документів по відвантаженню продукції ДП «ЛДЮЗ» ФОП Гаценко Є.С. за 2012р.(а.с.49-50 т.3).

Покупцем повернуто ювелірні вироби за період з 01 січня 2012 року по 31 грудня 2012 року на загальну суму 270 051,01 грн., що стверджується накладними, актами приймання наявними в матеріалах справи (а.с.201-250 т.3, а.с. 1-33 т.4) та наведені в реєстрі документів по поверненню продукції ФОП Гаценко Є.С. ДП «ЛДЮЗ» за 2012р. (а.с.53-54 т.3).

Протягом січня - грудня 2012 року покупцем здійснено часткову оплату за поставлені ювелірні вироби в загальній сумі 183 943,61 грн., що стверджується копіями виписок з банківського реєстру, наявних в матеріалах справи (а.с.244- 250 т.4, а.с. 1-28 т.5) та суми оплат наведені в інформації по оплаті реалізованої продукції ДП «ЛДЮЗ» ФОП Гаценко Є.С. за 2012р.(а.с.56-57).

Станом на 31 грудня 2012 року борг ФОП Гаценко Є.С. згідно договору поставки ювелірних виробів від 15 квітня 2011 року №86/29-П-П перед позивачем становив 181 110,10 грн. (164 916,27 грн. + 470 188,45 грн. - 270 051,01 грн. - 183 943,61 грн.).

04.01.2013р. між державним підприємством "Львівський державний ювелірний завод" (далі - Постачальник) та фізичною особою-підприємцем Гаценко Є.С. (далі - Покупець) укладено договір поставки ювелірних виробів № 329/3/29-П (далі - Договір №329/3/29-П)(а.с.33, т.1).

Згідно п.1.1 Договору №329/3/29-П Постачальник зобов'язується поставляти Покупцеві ювелірні вироби з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення, напівдорогоцінного каміння та сувенірні вироби (далі - Вироби), а Покупець зобов'язується приймати Вироби та оплатити їх вартість.

Згідно п.1.2 Договору №329/3/29-П асортимент, кількість та інші характеристики Виробів узгоджується сторонами при поставці кожної окремої партії виробів і формуються на підставі замовлень Покупця.

Згідно п.2.3 та п.2.4 Договору №329/3/29-П Покупець здійснює часткову оплату в розмірі не менше 12% від вартості поставленої партії Виробів не пізніше 5 календарних днів з дати їх отримання. Подальша оплата за поставлену партію Виробів здійснюється Покупцем кожні 10 календарних днів.

Згідно п. 2.5 Договору №329/3/29-П повна оплата за поставлену партію Виробів здійснюється Покупцем на протязі:

- 180 календарних днів з дати їх отримання - для виробів з дорогоцінними каменями (діамантами, аметисами, гранатами, сапфірами тощо);

- 180 календарних днів - з дати їх отримання для виробів із дорогоцінного металу - срібла;

- 90 календарних днів з дати її отримання - для виробів із золота та виробів із золота в поєднанні з напівдорогоцінними каменями.

Згідно п.2.6 Договору №329/3/29-П якщо Покупець прострочив проведення повної оплати за поставлену партію Виробів у терміни, визначений у п.2.5 цього Договору, Постачальник має право за своїм вибором вимагати повної оплати вартості поставленої партії Виробів або повернення неоплаченої частини партії Виробів. Покупець зобов'язаний провести повну оплату Виробів або повернути неоплачені Вироби Постачальнику на протязі 10 календарних днів з моменту спливу строків для повної оплати за отримані Вироби.

Згідно п. 3.1. Договору №329/3/29-П покупець оплачує поставлені Постачальником Вироби за ціною, передбаченою у накладних-фактурах.

Згідно п.5.4 Договору №329/3/29-П браковані Вироби повертаються Постачальнику по цінах, що діяли на момент відправки цих Виробів Покупцю, вказаних в накладних-фактурах, що оформлюється приймальним актом.

Згідно п.7.1 Договору №329/3/29-П, договір набирає чинності з моменту підписання і діє до 31.12.2013р..

Згідно п.7.2 Договору №329/3/29-П у разі відсутності до дати закінчення чергового строку дії Договору письмового повідомлення, надісланого рекомендованим листом, від будь-якої із сторін іншій стороні про небажання продовжувати договірні відносини, строк дії цього Договору вважається продовженим на наступний календарний рік до 31.12.2014р..

За період з 01 січня 2013 року по 01 липня 2013 року Постачальником поставлено Виробів Покупцеві на загальну суму 459 631,61 грн., що стверджується накладними фактурами за 2013р. та реєстрами на перевезення цінних посилок наявними в матеріалах справи (а.с.142-199 т.3) та наведені в реєстрі документів по відвантаженню продукції ДП «ЛДЮЗ» ФОП Гаценко Є.С. з 01.01.2013р. по 01.07.2013р.(а.с.51-52 т.3).

Покупцем повернуто ювелірні вироби за період з 01 січня 2013 року по 01 липня 2013 року на загальну суму 152 433,47 грн., що стверджується накладними, актами приймання наявними в матеріалах справи (а.с.34 - 74 т.4) та наведені в реєстрі документів по поверненню продукції ФОП Гаценко Є.С. ДП «ЛДЮЗ» з 01.01.2013р. по 01.07.2013р. (а.с.55 т.3).

Протягом 01.01.2013р. по 01.07.2013р. покупцем здійснено часткову оплату за поставлені ювелірні вироби в загальній сумі 176108,76 грн., що стверджується копіями виписок з банківського реєстру, наявних в матеріалах справи (а.с.29-49 т.5) та суми оплат наведені в інформації по оплаті реалізованої продукції ДП «ЛДЮЗ» ФОП Гаценко Є.С. з 01.01.2013р. по 01.07.2013р.(а.с.58).

Станом на 01 липня 2013 року борг ФОП Гаценко Є.С. згідно договору поставки ювелірних виробів від 04.01.2013 року №329/3/29-П перед позивачем становив 312199,48 грн. (459 631,61 - 152 433,47 - 176108,76 + 181 110,10 (попередній борг)).

Між сторонами здійснено звіряння розрахунків станом на 01 липня 2013 року, про що складено відповідний акт, згідно якого борг відповідача перед позивачем становить 312 199,48 грн. (а.с.34 т.1).

За період з 01 липня 2013 року по 31 грудня 2014 року Постачальником поставлено Виробів Покупцеві на загальну суму 1 921 486,34 грн., що стверджується накладними за 2013р. та 2014р. і реєстрами на перевезення цінних посилок наявними в матеріалах справи (а.с.35 - 176 т.1) та наведені в розрахунку боргу №1239/22 від 04.08.2015р. (а.с.24-27 т.3).

Покупцем повернуто ювелірні вироби за період з 01 липня 2013 року по 31 грудня 2014 року на загальну суму 1 044 084,46 грн., що стверджується накладними, актами приймання наявними в матеріалах справи (а.с.177- 250, т.1, а.с.1- 144 т.2) та наведені в розрахунку боргу №1239/22 від 04.08.2015р. (а.с.27-30 т.3).

З 01 липня 2013 року по 31 грудня 2014 року покупцем здійснено часткові оплати за поставлені ювелірні вироби в загальній сумі 1 015 365,31 грн., що стверджується копіями виписок з банківського реєстру, наявних в матеріалах справи (а.с. 145- 207 т.2) та суми оплат наведені в розрахунку боргу №1239/22 від 04.08.2015р. (а.с.30-32 т.3).

Станом на 11 червня 2015 року заборгованість відповідача перед позивачем складала 174 236,05 грн. (312 199,48 грн.(попередній борг) + 1 921 486,34 грн. - 1 044 084,46 грн. - 1 015 365,31 грн. = 174 236,05 грн..

Позивач звернувся до відповідача з вимогою від 27.04.2015 року №661/22 про проведення повної оплати за продані ювелірні вироби (а.с.208-218 т.2), що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та описом вкладення у цінний лист (а.с.219 т.2), яка залишилась без задоволення.

Згідно ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Згідно ст.144 Господарського кодексу України (далі - ГК України), майнові права та майнові обов'язки суб'єктів господарювання виникають з угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Згідно ст.173 ГК України та ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст.193 ГК України та статей 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено законом або договором, не випливає із суті зобов'язання. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст.599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

В даному випадку, відносини між позивачем та відповідачем носять договірний характер, укладений між останніми договори поставки ювелірних виробів № 86/29-П-П від 15.04.2011р. та № 329/3/29-П від 04.01.2013р. предметом судових розглядів не виступали, недійсним судом не визнавалися.

Згідно ст.712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За правилами статті 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

З приводу заяв б/н від 19.08.2015р.(а.с.224 т.4), клопотання б/н від 26.08.2015р., заяви б/н від 26.08.2015р., щодо пропущення позивачем строків позовної давності, який на думку відповідача сплив 31.12.2014р. на суму боргу 164 916,27 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Після переривання перебіг позовної давності починається заново (ч. ч. 1, 3 ст. 264 ЦК України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності пов'язаний з певними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою.

Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України).

У зобов'язаннях, в яких строк виконання не встановлено або визначено моментом вимоги кредитора, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252 - 255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Оскільки умовами договору встановлені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожної чергової поставки, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожну окрему поставку починається з моменту порушення строку на її оплату.

Згідно ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Згідно п. 4.2. Постанови Пленум Вищого господарського суду України від 29.05.2013р. № 10 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" у зобов'язальних правовідносинах, в яких визначено строк виконання зобов'язання, перебіг позовної давності починається з дня, наступного за останнім днем, у який відповідне зобов'язання мало бути виконане. Якщо договором чи іншим правочином визначено різні строки виконання окремих зобов'язань, що з нього виникають (наприклад, у зв'язку з поетапним виконанням робіт або з розстроченням оплати), позовна давність обчислюється окремо стосовно кожного з таких строків. Позовна давність за позовами, пов'язаними з простроченням почасових платежів (проценти за користування кредитом, орендна плата тощо), обчислюється окремо за кожним простроченим платежем.

Згідно п. 4.4.1. вищезазначеної Постанови у дослідженні обставин, пов'язаних із вчиненням зобов'язаною особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку (частина перша статті 264 ЦК України), господарському суду необхідно у кожному випадку встановлювати, коли конкретно вчинені боржником відповідні дії, маючи на увазі, що переривання перебігу позовної давності може мати місце лише в межах строку давності, а не після його спливу.

До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов'язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати:

- визнання пред'явленої претензії;

- зміна договору, з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу, а так само прохання боржника про таку зміну договору;

- письмове прохання відстрочити сплату боргу;

- підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звірки взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір;

- письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу;

- часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. При цьому якщо виконання зобов'язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу.

Вчинення боржником дій з виконання зобов'язання вважається таким, що перериває перебіг позовної давності, лише за умови, коли такі дії здійснено уповноваженою на це особою, яка представляє боржника у відносинах з кредитором у силу закону, на підставі установчих документів або довіреності.

Бездіяльність боржника (наприклад, неоспорювання ним безспірного списання коштів, якщо така можливість допускається за законом або договором) не свідчить про переривання перебігу позовної давності, оскільки таке переривання можливе лише шляхом вчинення дій.

Визнання боржником основного боргу, в тому числі і його сплата, саме по собі не є доказом визнання ним також і додаткових вимог кредитора (зокрема, неустойки, процентів за користування коштами), а так само й вимог щодо відшкодування збитків і, відтак, не може вважатися перериванням перебігу позовної давності за зазначеними вимогами.

Визнання боржником свого боргу після спливу позовної давності не свідчить про переривання перебігу такої давності.

Враховуючи підписання відповідачем акту звіряння розрахунків станом на 01.07.2013р. (а.с.34, т.1), часткові проплати відповідача протягом 2013 року та 2014 року (а.с. 145- 207 т.2) (а.с.29-49 т.5) в тому числі по Договору № 86/29-П-П від 15.04.2011р., тому заяви б/н від 19.08.2015р., б/н від 26.08.2015р. та клопотання б/н від 26.08.2015р. про застосування позовної давності, що подані відповідачем підлягають відхиленню, як необґрунтовані, оскільки строк позовної давності після зазначеного переривання почався заново.

З приводу заявлених позивачем клопотань №1366/22 від 18.08.2015р. та №1381/22 від 25.08.2015р. про стягнення 1000 грн. пов'язаних з розглядом справи (явка представників позивача до господарського суду Волинської області) суд зазначає наступне.

Згідно п.1 Постанови Пленуму ВГС України № 7 від 21.02.2013р. «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» відповідно до розділу VI ГПК України судовими витратами є витрати сторін та інших учасників судового процесу в господарському суді, які пов'язані з розглядом справи і складаються з: судового збору; сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом; витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження; оплати послуг перекладача, адвоката; інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Склад судових витрат не є вичерпним, і оцінка тих чи інших витрат сторін як судових здійснюється господарським судом з урахуванням обставин конкретної справи. До інших витрат у розумінні статті 44 ГПК відносяться, зокрема: суми, які підлягають сплаті особам, викликаним до господарського суду для дачі пояснень з питань, що виникають під час розгляду справи (стаття 30 названого Кодексу); витрати сторін та інших учасників судового процесу, пов'язані з явкою їх або їхніх представників у засідання господарського суду, за умови, що таку явку судом було визнано обов'язковою. Зазначені витрати не є збитками в розумінні статті 224 Господарського кодексу України та статті 22 Цивільного кодексу України, не входять до складу ціни позову і не можуть стягуватися під виглядом збитків.

Враховуючи, що явка сторін у судові засідання судом не визнавалась обов'язковою, тому у задоволенні клопотань №1366/22 від 18.08.2015р. та №1381/22 від 25.08.2015р. про стягнення 1000 грн. пов'язаних з розглядом справи слід відмовити через безпідставність.

Згідно ч.5 ст.22 ГПК України відповідач має право визнати позов повністю або частково.

Згідно ч.1 ст.35 ГПК України обставини, які визнаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, можуть не доказуватися перед судом, якщо в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Згідно ч.5 ст.78 ГПК України у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Судом прийнято визнання відповідачем - ФОП Гаценко Є.С. позову, що було заявлене в судовому засіданні 26.08.2015р., згідно ст.ст.22, 78 ГПК України, як таке, що не суперечить законодавству та судом не встановлено порушення прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

В силу ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. При цьому вимоги, що пред'являються до доказів, визначені ст.34 ГПК України, відповідно до якої, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на викладене, враховуючи укладення між сторонами Договорів, відпуск позивачем на виконання їх умов відповідачу Товару, отримання його відповідачем та не проведення при цьому всіх належних розрахунків і платежів, визнання суми боргу, суд прийшов до висновку про підставність пред'явленого позивачем до відповідача позову, щодо стягнення основної суми заборгованості у розмірі 174236,05 грн..

Беручи до уваги, що спір до суду було доведено з вини відповідача, судові витрати в сумі 3484,72 грн. в порядку ст.ст.44,49 ГПК України слід покласти на нього.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.32, 33, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

вирішив:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця Гаценко Євгенії Сергіївни (45000, Волинська обл., м.Ковель, вул.Ватутіна, 74Б, кв.11, ідентифікаційний номер ) на користь державного підприємства "Львівський державний ювелірний завод" (79060, м.Львів, вул.Академіка Підстригача, 2, ) 174236,05 (сто сімдесят чотири тисячі двісті тридцять шість гривень п'ять копійок) грн.. основної суми боргу та 3484,72 грн. витрат позивача по оплаті судового збору.

Повний текст рішення складено

31.08.2015

Суддя А. С. Вороняк