ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" серпня 2015 р. Справа № 911/2139/15

Розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Наукове виробниче обєднання «ЕКОТЕХ»;

до Комунального підприємства Макарівської районної ради «Макарівтепломережа»

про стягнення 356199,75 грн.

Суддя Т.П. Карпечкін

В засіданні приймали участь:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність б/н від 06.08.2015 р.);

від відповідача: ОСОБА_2 (довіреність б/н від 18.05.2015 р.).

обставини справи:

В провадженні Господарського суду Київської області знаходиться справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Наукове виробниче обєднання «ЕКОТЕХ» до Комунального підприємства Макарівської районної ради «Макарівтепломережа» про стягнення 356199,75 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 20.05.2015 року порушено провадження у справі № 911/2139/15 та призначено справу до розгляду на 08.06.2015 року.

04.06.2015 року через канцелярію суду від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В судове засідання, яке відбулось 08.06.2015 року представник відповідача не зявився, вимоги ухвали Господарського суду Київської області від 21.05.2015 року не виконав. Розгляд справи відкаладався до 30.06.2015 року.

В судових засіданнях 30.06.2015 року, 14.07.2015 року, 04.08.2015 року та 10.08.2015 року у відповідності до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України судом оголошувалась перерва в розгляді справи на 14.07.2015 року, 04.08.2015 року, 10.08.2015 року та 17.08.2015 року відповідно.

Крім того, в судовому засіданні, яке відбулось 14.07.2015 року представниками сторін, в порядку ст. 69 Господарського процесуального кодексу України, було подано клопотання про продовження строку розгляду спору, яке задоволено судом та продовжено строк розгляду спору.

Ухвалою від 17.08.2015 року заяву Комунального підприємства Макарівської районної ради «Макарівтепломережа» про призначення колегіального розгляду справи залишено без задоволення.

17.08.2015 року через канцелярію суду від представника відповідача надійшло клопотання про призначення судово-технічної експертизи, для визначення чи надруковано Договір та додатки №№ 1, 2 одночасно та на одному друкарському приладі. Відповідне клопотання було залишено судом без задоволення, оскільки відповідач не обгрунтував яким чином відповідні обставини, які підлягають встановленню експертом, впливають на результат вирішення спору, враховуючи, що факт укладення Договору відповідачем не заперечено і надання спірних послуг підтверджується наявними в матеріалах справи ОСОБА_2, які підписані сторонами. Позивач нада суду схему тепломережі, за даним якої здійснювалось обслуговування, при цьому в який час і на якому друкарському приладі виготовлено таку схему чи додатки до договору, не має значення для вирішення спору.

В судовому засіданні 17.08.2015 року позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач проти позову заперечував з підстав викладених у відзиві на позов, поданому 26.06.2015 року.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, після закінчення розгляду справи у судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши надані ними докази, суд

встановив:

Як вбачається з викладених у позові обставин та підтверджується матеріалами справи, 15.10.2012 року було укладено Договір підряду на технічне обслуговування теплових мереж в смт. Макарів Київської області та с.Калинівка Макарівського району Київської області між Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково виробниче обєднання «ЕКОТЕХ» (позивач) та Комунальним підприємством Макарівської районної ради «Макарівтепломережа» (відповідач).

Відповідно до розділу 2 Договору предметом підряду є технічне обслуговування теплових мереж в смт. Макарів Київської області та с.Калинівка Макарівського району Київської області.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Позивач зазначив, що протягом жовтня 2012 року 28.01.2013 року він здійснив обслуговування, а відповідач прийняв послуги на загальну суму 341 853,27 грн., що підтверджується ОСОБА_2 приймання-передачі робіт (надання послуг) № 41 від 31.10.2012 року на суму 25 358,82 грн., № 48 від 30.11.2012 року на суму 75 384,68 грн., № 63 від 25.12.2012 року на суму 113 783,47 грн., № 9 від 28.01.2013 року на суму 127 326,30 грн.

Таким чином, позивачем передано відповідачу послуги на загальну суму 341 853,27 грн.

Пунктом 6.1. Договору встановлено, що рахунок на оплату наданих послуг надається Підрядником Замовнику у термін 3 (три) календарні дні після закінчення попереднього періоду. Згідно з п. 6.2. послуги оплачуються протягом 3 банківських днів з моменту отримання рахунку від Підрядника.

Однак, відповідачем виконані роботи своєчасно та в повному обсязі не були оплачені, розрахунки проводились частково і з простроченнями, що підтверджується копіями виписок банку, внаслідок чого відповідач заборгував перед позивачем грошові кошти в сумі 199 509,77 грн., відповідно частково за актом № 63 від 25.12.2012 року на суму 72183,47 грн. та за ОСОБА_2 № 9 від 28.01.2013 року в повному обсязі на суму 127 326,30 грн.

У звязку з простроченням відповідачем грошового зобовязання з оплати виконаних робіт, позивач просить стягнути з відповідача 143 251,31 грн. інфляційних та 13 438,67 грн. 3% річних від простроченої суми за фактичні періоди прострочення по день складення позову.

Відповідач у відзиві проти позову заперечував посилаючись на неналежне виконання позивачем зобовязань за Договором. Однак, заперечення відповідача ґрунтуються на припущеннях і не підтверджені належними доказами.

Відповідач стверджує, що надані позивачем ОСОБА_3 виконаних робіт не відповідають вимогам чинного законодавства, оскільки не містять змісту та обсягу господарської операції.

Судом досліджено та встановлено, що всі ОСОБА_2 здачі-приймання робіт (надання послуг) підписані повноважними представниками сторін та скріплені їх печатками. Таким чином, підписані ОСОБА_2 виконаних робіт засвідчують факт виконання робіт.

Як визначено п. 2.1 Договору позивач за Договором зобовязувався здійснити технічне обслуговування теплових мереж відповідача згідно акту розмежування та схеми теплових мереж, які є додатками до Договору. З огляду на п. 3.4. Договору передбачено виконання робіт, які необхідні для безпечної експлуатації теплових мереж.

Відповідно до п. 6.3.72 Правил технічної експлуатації теплових установок та мереж, затверджених Наказом Міністерства палива та енергетики України від 14.02.2007 р. №71 у процесі експлуатації теплових мереж необхідно:

підтримувати у справному стані все устаткування, будівельні та інші конструкції, здійснюючи їх своєчасний огляд і профілактичний ремонт;

спостерігати за роботою компенсаторів, опор, арматури, дренажів, ЗВТ та інших елементів устаткування, своєчасно усуваючи всі помічені дефекти і нещільності; запобігати втратам тепла шляхом своєчасного відімкнення ділянок мережі, які на . даний час не працюють; відводити воду, що накопичується в каналах і камерах, своєчасно виявляти та відновлювати пошкоджену ізоляцію;

відводити своєчасно повітря з теплопроводів через повітряники, не допускати всмоктування повітря в мережу, підтримуючи необхідний надлишковий тиск у всіх точках мережі і системах споживання;

дотримуватись вимог щодо охорони праці та пожежної та техногенної безпеки.

Оскільки, позивачем були виконані роботи, необхідні для безпечної експлуатації теплових мереж, що відповідачем не спростовано, погоджені умовами Договору зобовязання дотримані.

Посилання відповідача на втрати теплової енергії не підтверджені жодними доказами і не доведено повязаність таких втрат саме з незабезпеченням позивачем належного технічного стану теплових мереж.

Також, відповідач у відзиві стверджує, що Договір підряду є неукладеним, оскільки відповідний Договір, на думку відповідача, за правовою природою є договором будівельного підряду, однак не містить такої обовязкової істотної умови, як погодження сторонами проектно-кошторисної документації.

Суд не погоджується з таким твердженнями відповідача, оскільки за змістом Договір не передбачає будівництва чи створення нового обєкту, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта, як визначено ст. 875 Цивільного кодексу України.

Натомість, Договір підпадає під визначення ст. 901 Цивільного кодексу України про надання послуг та в містить ознаки договору, передбаченого ст. 837 Цивільного кодексу України щодо виконання певної роботи (Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові) - з огляду на п. 3.4. Договору передбачено виконання робіт, які необхідні для безпечної експлуатації теплових мереж.

Також, суд не приймає посилання відповідача на недійсність Договору підряду, оскільки наведені відповідачем обставини не спростовують факту виконання робіт та необхідності їх оплати. Про факт надання послуг та їх прийняття замовником також свідчить часткова оплата послуг відповідачем.

В заперечення настання строку виконання зобовязання відповідач безпідставно посилається на умови договору про розрахунки за теплову енергію, в той час, як предметом спору є розрахунки за виконані роботи.

В підтвердження надіслання рахунків відповідачу позивач надав копію Журналу вихідної кореспонденції, з якого вбачається надіслання на адресу відповідача поштових відправлень, повязаних з Договором підряду б/н від 15.10.2012 року: 31.10.2012 року, 30.11.2012 року, 25.12.2012 року та 28.01.2013 року. Як стверджує позивач, поштові відправлення містили рахунки на оплату послуг за Договором. Відповідач відповідні твердження не спростував.

Також, позивачем надано до матеріалів справи табелі обліку використання робочого часу та накази щодо особового складу, якими призначались робітники для обслуговування тепломережі в тому числі в порядку переведення з Комунального підприємства Макарівської районної ради «Макарівтепломережа».

Згідно з ч.1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч.2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до ч. І ст. 853 Цивільного кодексу України замовник зобов'язується прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і вразі виявлення допущених у роботі відступів від умов Договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Стаття 854 Цивільного кодексу України визначає порядок оплати роботи, зокрема, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Відповідно до п. 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 2 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Дослідивши наданий позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних, судом встановлено, що нарахування проведені на суму боргу (залишок за ОСОБА_2 № 63 від 25.12.2012 року) 72183,47 грн. за період з 12.03.2013 року по 14.05.2015 року, на суму боргу за ОСОБА_2 № 9 від 28.01.2013 року 127326,30 грн. за період з 31.01.2013 року по 14.05.2015 року, що відповідає фактичним обставинам справи та вимогам чинного законодавства.

Враховуючи встановлені судом обставини щодо наявності заборгованості відповідача та фактів прострочення платежів, суд дійшов висновку про правомірність вимог позивача про стягнення річних та інфляційних. Крім того, судом перевірено наданий позивачем розрахунок інфляційних та встановлено його правильність та арифметичну вірність.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень.

Проаналізувавши вищезазначені норми чинного законодавства України, повно та всебічно розглянувши матеріали справи господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору відповідно до статей 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 22, 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Київської області, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Комунального підприємства Макарівської районної ради «Макарівтепломережа» (08000 смт. Макарів Київської області, вул. Гагаріна, 1, код 24879244) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково виробниче підприємство «ЕКОТЕХ» (04116, м. Київ, вул. Маршала Рибалка, 10/8, код 37027709) 199 509 грн. (сто дев'яносто дев'ять тисяч п'ятсот дев'ять гривень) 77 коп. основного боргу, 13 438 грн. (тринадцять тисяч чотириста тридцять вісім гривень) 67 коп. 3% річних, 143 251 грн. (сто сорок три тисячі двісті пятдесят одна гривня) 31 коп. інфляційних та 7123 грн. (сім тисяч сто двадцять три гривні) 99 коп. витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 25.08.2015 р.

Суддя Т.П. Карпечкін