ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2015 року Справа № 5019/2076/12

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого:Панової І.Ю.,
суддів:Жукової Л.В. (доповідач),
Погребняка В.Я.,
розглянувши матеріали касаційної скарги Управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області
на постановуРівненського апеляційного господарського суду від 02.06.2015
за заявоювідкритого акціонерного товариства "Сарненський комбінат хлібопродуктів" в особі ліквідатора Тихончук Л.Х.
проперегляд за нововиявленими обставинами ухвали господарського суду Рівненської області від 25.09.2013 у справі про банкрутство відкритого акціонерного товариства "Сарненський комбінат хлібопродуктів"
у справі№ 5019/2076/12 господарського суду Рівненської області
за заявою Управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області
до відкритого акціонерного товариства "Сарненський комбінат хлібопродуктів"
провизнання банкрутом
за участю представників сторін:

Суходольский С.М. (прокурор, посв. від 05.09.2013р. №020273);

від Лашутіна Е.І. - Овсянніков С.В. (дов. від 04.08.2014р.),

ВСТАНОВИВ :

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 29.04.2015р. у справі №5019/2076/12 у в задоволенні заяви Відкритого акціонерного товариства "Сарненський комбінат хлібопродуктів" в особі ліквідатора Тихончук Л.Х. про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали господарського суду Рівненської області від 25.09.2013р. про затвердження реєстру вимог кредиторів у справі про банкрутство Відкритого акціонерного товариства "Сарненський комбінат хлібопродуктів" - відмовлено.

Ухвалу господарського суду Рівненської області від 25.09.2013р. (суддя: Церковна Н.Ф.) у справі №5019/2076/12 залишено без змін.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою, Управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просило оскаржену ухвалу скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у повному обсязі задовольнити заяву ліквідатора Відкритого акціонерного товариства "Сарненський комбінат хлібопродуктів" Тихончук Л.Х. про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали господарського суду Рівненської області від 25.09.2013р. у справі №5019/2076/12 про затвердження реєстру вимог кредиторів боржника Відкритого акціонерного товариства "Сарненський комбінат хлібопродуктів".

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 02.06.2015р. (головуючий суддя: Павлюк І.Ю., судді: Мамченко Ю.А., Саврій В.А.), апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області залишено без задоволення. Ухвалу господарського суду Рівненської області від 29.04.2015р. у справі №5019/2076/12 змінено, п.2 резолютивної частини викладено в наступній редакції:

"2. Ухвалу господарського суду Рівненської області від 25.09.2013р. у справі № 5019/2076/12 змінити шляхом віднесення кредиторських вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптово-роздрібна торгова фірма "Едланд" в сумі 15201723 грн 07 коп. до четвертої черги реєстру задоволення вимог кредиторів.".В решті ухвалу залишено без змін.

Управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області подало до Вищого господарського суду України касаційну скаргу, в якій просить суд касаційної інстанції скасувати постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 02.06.2015 р. у справі №5019/2076/12 та ухвалу господарського суду Рівненської області від 29.04.2015 р. повністю та прийняти нове рішення, згідно якого задовольнити заяву ліквідатора ВАТ "Сарненський КХП" Тихончук Л.Х. про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали господарського суду Рівненської області від 29.04.2015 р. про затвердження реєстру вимог кредиторів боржника ВАТ "Сарненський комбінат хлібопродуктів" в повному обсязі.

В обґрунтування своїх вимог, скаржник посилається на те, що судами попередніх інстанцій належним чином не досліджені всі обставини справи, крім того неправильно застосовані норми чинного законодавства.

До Вищого господарського суду України 25.08.2015 р. від Лашутіна Е.І. надійшли заперечення на касаційну скаргу, в яких кредитор просить відмовити в задоволенні касаційної скарги, вказуючи на безпідставність викладених в ній доводів.

Заслухавши прокурора та представника Лашутіна Е.І., обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши, згідно ч.1 ст.1117 Господарського процесуального кодексу України, наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в судових рішеннях, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В судове засідання представники від Управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області та відкритого акціонерного товариства "Сарненський комбінат хлібопродуктів" не з'явилися.

Враховуючи, що про час, дату та місце розгляду справи сторони були повідомлені своєчасно та належним чином, Вищий господарський суд України вважає за можливе розглянути касаційну скаргу за відсутності представників сторін.

Відзиви на касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області до Вищого господарського суду України не надходили.

Господарськими судами попередніх інстанцій встановлено, що ухвалою господарського суду Рівненської області від 25.09.2013р. у справі №5019/2076/12 затверджено реєстр вимог кредиторів боржника ВАТ "Сарненський комбінат хлібопродуктів", згідно якого Товариство з обмеженою відповідальністю "Оптово-роздрібна торгова фірма "Едланд" визнано кредитором ВАТ "Сарненський комбінат хлібопродуктів" з грошовими вимогами, що забезпечені заставою в сумі 15201723,07 грн - черговість задоволення вимог перша; судові витрати в сумі 1147 грн - черговість задоволення вимог перша.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 11.03.2015р. у справі №5019/2079/12 визнано недійсним договір застави №ОРТФ/ВАТ - Заст. від 31.12.2007р., укладений між ТОВ "Оптово-роздрібна торгова фірма "Едланд" (заставодержатель) та ВАТ "Сарненський комбінат хлібопродуктів" (заставодавець) та незаконними дії боржника щодо передачі даного майна в заставу.

31.03.2015 р. від Відкритого акціонерного товариства "Сарненський комбінат хлібопродуктів" в особі ліквідатора Тихончук Л.Х. надійшла заява про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали господарського суду Рівненської області від 25.09.2013 р. про затвердження реєстру вимог кредиторів у справі про банкрутство Відкритого акціонерного товариства "Сарненський комбінат хлібопродуктів".

Обґрунтовуючи свої вимоги для перегляду за нововиявленими обставинами ухвали господарського суду Рівненської області від 25.09.2013 р. заявник послався на ухвалу господарського суду Рівненської області від 11.03.2015 р. у справі № 5019/2079/12, якою визнано недійсним договір застави № ОРТФ/ВАТ - Заст. від 31.12.2007 р., укладений між ТОВ "Оптово-роздрібна торгова фірма "Едланд" (заставодержатель) та ВАТ "Сарненський комбінат хлібопродуктів" (заставодавець) та незаконними дії боржника щодо передачі даного майна в заставу. Заявник вважає, що після винесення та набрання чинності вищезазначеної ухвали йому стали відомі обставини, які є істотними для справи, і які не були і не могли бути відомі ліквідатору Тихончук Л.Х під час затвердження реєстру вимог кредиторів ухвалою господарського суду Рівненської області від 25.09.2013 р.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 02.04.2015 р. прийнято до розгляду заяву Відкритого акціонерного товариства "Сарненський комбінат хлібопродуктів" в особі ліквідатора Тихончук Л.Х. про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали господарського суду Рівненської області від 25.09.2013 р. про затвердження реєстру вимог кредиторів у справі про банкрутство Відкритого акціонерного товариства "Сарненський комбінат хлібопродуктів", призначено заяву до слухання.

Як вже зазначалося, ухвалою господарського суду Рівненської області від 29.04.2015 р. у справі № 5019/2076/12 у в задоволенні заяви Відкритого акціонерного товариства "Сарненський комбінат хлібопродуктів" в особі ліквідатора Тихончук Л.Х. про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали господарського суду Рівненської області від 25.09.2013 р. про затвердження реєстру вимог кредиторів у справі про банкрутство Відкритого акціонерного товариства "Сарненський комбінат хлібопродуктів" - відмовлено.

У відповідності до ст.112 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду судових рішень господарського суду за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення;

3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення;

4) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду;

5) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Відповідно до п.п.1-3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 17 "Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами" (з подальшими змінами та доповненнями) статтею 112 ГПК України визначено вичерпний перелік підстав для перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами. Перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є окремою процесуальною формою судового процесу, яка визначається юридичною природою цих обставин.

До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство.

Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи. Необхідно чітко розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту); так, не можуть вважатися такими обставинами подані учасником судового процесу листи, накладні, розрахунки, акти тощо, які за своєю правовою природою є саме новими доказами.

Виникнення нових або зміна обставин після вирішення спору або розгляду справи про банкрутство не можуть бути підставою для зміни або скасування судового рішення за правилами розділу XIII ГПК України. У з'ясуванні ж наявності підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами згідно з пунктами 2 - 5 частини другої статті 112 Господарського процесуального кодексу України має значення тільки сам факт встановлення відповідних обставин після вирішення спору або розгляду справи про банкрутство.

Згідно п.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №17 "Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами" (з подальшими змінами та доповненнями), не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи прокурором. У разі подання таких доказів у процесі перегляду судового рішення за правилами розділу XIII ГПК України господарський суд має винести ухвалу про залишення судового рішення без зміни.

В той же час заінтересована сторона не позбавлена права оскаржити судове рішення в апеляційному порядку з дотриманням вимог Господарського процесуального кодексу України, зокрема, статті 101 цього Кодексу.

Також не можуть визнаватися нововиявленими обставини, на які посилався учасник судового процесу в своїх поясненнях в суді будь-якої з інстанцій, або які могли бути встановлені судом в разі виконання вимог процесуального закону, зокрема, статті 38 ГПК України.

Пленуму Верховного Суду України "Про практику перегляду судами, у зв'язку з нововиявленими обставинами рішень, ухвал і постанов у цивільних справах, що набрали законної сили" від 27.02.1981р. №1, в якому вказано, що не можуть бути визнані нововиявленими нові, тобто такі, що виникли чи змінилися після встановлення рішення обставини, а також обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, касаційній скарзі або які могли бути встановлені при виконанні судом вимог процесуального закону.

Слід зазначити, що не підпадають під визначення нововиявлених обставин дані, які усувають можливу неповноту встановлення обставин справи шляхом отримання та надання стороною суду нових матеріалів вже після прийняття судових актів, без оскарження їх самих за фактом неповноти встановлення обставин справи.

Пунктом 8.6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 17 "Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами" (з подальшими змінами та доповненнями) роз'яснено, що результат перегляду повинен випливати з оцінки доказів, зібраних у справі, і встановлення господарським судом на основі цієї оцінки наявності або відсутності нововиявлених обставин, визначення їх істотності для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Як вбачається з матеріалів справи у відповідності із ст.14 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції, що діяла на дату порушення провадження у справі) протягом тридцятиденного терміну з дня опублікування в офіційному друкованому органі газеті "Голос України" №39 (5539) від 27.02.2013 р. оголошення про порушення справи про банкрутство ВАТ "Сарненський комбінат хлібопродуктів" до господарського суду, розпорядника майна та боржника надійшла письмова заява з вимогами до боржника та документи, що їх підтверджують від ТОВ "Оптово-роздрібна торгова фірма "Едланд" з грошовими вимогами в сумі 15201723,07 грн. Вимоги ТОВ "Оптово-роздрібна торгова фірма "Едланд" підтверджені рішенням третейського суду при товарній біржі "Західноукраїнська №01/1/12 від 06.06.2012 р., наказом господарського суду Рівненської області від 09.07.2012 р. №5019/955/12, договором застави №ОРТФ/ВАТ-Заст від 31.12.2007 р., додатком №1 до договору застави №ОРТФ/ВАТ-Заст від 31.12.2007р..

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 25.09.2013р. у справі № 5019/2076/12 затверджено реєстр вимог кредиторів боржника ВАТ "Сарненський комбінат хлібопродуктів", та визнано ТОВ "Оптово-роздрібна торгова фірма "Едланд" кредитором ВАТ "Сарненський комбінат хлібопродуктів" на суму 15201723,07 грн.

Враховуючи той факт, що вимоги ТОВ "Оптово-роздрібна торгова фірма "Едланд" забезпечені заставою, відповідно до договору застави №ОРТФ/ВАТ-Заст від 31.12.2007 р., визначено черговість задоволення вимог - перша черга.

Як вже зазначалось вище, ухвалою господарського суду Рівненської області від 11.03.2015 р. у справі № 5019/2079/12 визнано недійсним договір застави №ОРТФ/ ВАТ-Заст. від 31.12.2007 року, укладений між ТОВ "Оптово-роздрібна торгова фірма "Едланд" та ВАТ "Сарненський комбінат хлібопродуктів", який надавав ТОВ "Оптово-роздрібна торгова фірма "Едланд" право задоволення грошових вимог в першу чергу.

Таким чином, ТОВ "Оптово-роздрібна торгова фірма "Едланд" втратило права заставного кредитора і як наслідок змінилась черговість задоволення вимог ТОВ "Оптово-роздрібна торгова фірма "Едланд" із першої на четверту.

При цьому, як вірно встановлено місцевим господарським судом, ТОВ "Оптово-роздрібна торгова фірма "Едланд" не втратило право вимоги на суму заявлених у справі про банкрутство ВАТ "Сарненський комбінат хлібопродуктів" вимог.

Водночас, з прохальної частини заяви про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали суду про затвердження реєстру вимог кредиторів вбачається, що заявник просить скасувати ухвалу господарського суду Рівненської області від 25.09.2013 р. у справі № 5019/2076/12 про затвердження реєстру вимог кредиторів боржника ВАТ "Сарненський комбінат хлібопродуктів" в частині визнання кредитором боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптово-роздрібна торгова фірма "Едланд" з грошовими вимогами, що забезпечені заставою в сумі 15201723,07 грн - черговість задоволення вимог перша; судові витрати в сумі 1147,00 грн черговість задоволення вимог перша та відмовити ТОВ "Оптово-роздрібна торгова фірма "Едланд" у задоволенні його заяви про визнання ТОВ "Оптово-роздрібна торгова фірма "Едланд" кредитором ВАТ "Сарненський комбінат хлібопродуктів", а не змінити черговість задоволення вимог ТОВ "Оптово-роздрібна торгова фірма "Едланд".

Колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується з висновками господарського суду апеляційної інстанції, що доводи заявника про наявність нововиявлених обставин, які б могли спростувати грошові вимоги ТОВ "Оптово-роздрібна торгова фірма "Едланд" до Відкритого акціонерного товариства "Сарненський комбінат хлібопродуктів" у даній справі відсутні.

Згідно частини 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

Крім того, слід зауважити, що обов'язковими умовами для застосування частини 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України та зупинення провадження у справі є: наявність саме пов'язаної справи, її розгляд іншим судом та неможливість розгляду даної справи до завершення розгляду пов'язаної справи.

Враховуючи зазначене, господарські суди серед іншого дійшли обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні клопотання заявника про зупинення провадження у даній справі до завершення розгляду справи №918/401/15, оскільки дана справа може розглядатися самостійно і обставини встановлені у справі №918/401/15 не можуть впливати на рішення суду у даній справі.

Доводи скаржника, які по суті стосуються переоцінки обставин справи та доказів у справі, були предметом розгляду у судах першої та апеляційної інстанцій та обґрунтовано ними відхилені, не можуть бути підставою для скасування судових актів у справі.

Так, відповідно до ч.2 ст.1117 Господарського процесуального кодексу України, касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Відповідно до п.1 ст.1119 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Отже, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що під час розгляду справи судом апеляційної інстанції фактичні обставини справи встановлено на основі повного, всебічного і об'єктивного дослідження поданих доказів, висновки апеляційного господарського суду відповідають цим обставинам і їм надана вірна юридична оцінка з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, а тому оскаржена постанова залишається без змін.

Керуючись статтями 1117, 1119 - 11113 ГПК України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області залишити без задоволення.

Постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 02.06.2015 у справі № 5019/2076/12 залишити без змін.

Головуючий І.Ю. Панова

Судді Л.В. Жукова

В.Я. Погребняк