ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" серпня 2015 р. Справа № 922/5745/14

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Шевель О. В. , суддя Шутенко І.А.

при секретарі Курченко В.А.

за участю:

Державної екологічної інспекції у Харківській області - Сосіна І.О. (дов. №01/01-24/05-14 від 08.01.2014р.)

ТОВ "Харківський завод дискових колес" - Макаренко О.М. (дов.№1 від 05.01.2015р.)

прокурора - Ногіна О.М. (посвідчення №032167 від 11.02.2015р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу заступника прокурора Харківської області (вх.№1372 Х/2) на рішення господарського суду Харківської області від 02.02.2015р. у справі № 922/5745/14

за позовом: заступника міжрайонного прокурора Харківської області, м. Харків в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Харківській області, м. Харків, та Пісочинської селищної ради, с. Пісочин,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський завод дискових колес", смт. Пісочин Харківського району Харківської області

про стягнення 134883,21грн.

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Харківської області від 02.02.2015р.у справі №922/5745/14 (суддя Жиляєв Є.М.) у задоволенні позову заступника міжрайонного прокурора Харківської області в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Харківській області та Пісочинської селищної ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський завод дискових колес" про стягнення 134883,21 грн. відмовлено.

Заступник прокурора Харківської області з рішенням суду першої інстанції не погодився та звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 02.02.2015р. у справі №922/5745/14 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник вказує на те, що факт заподіяння шкоди виявлено державною екологічною інспекцією під час проведення перевірки, за результатами якої складено акт перевірки та здійснено розрахунок збитків, спричинених наднормативними викидами забруднюючих речовин в атмосферне повітря, а також складено протокол про адміністративне правопорушення, з якого вбачається, що підприємством здійснено викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел в період з 01.11.2012р. по 16.05.2013р. без дозволу на викиди, що є порушенням ст.ст.10, 11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря". Крім того, зазначає, що позивач не повинен доводити наявність вини відповідача у заподіянні шкоди навколишньому природному середовищу, а навпаки, відповідач повинен довести відсутність вини у діях його працівників. Також, скаржник зазначає, що судом не взято до уваги, що дії державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища в Харківській області при проведенні перевірки, складанні акта не оскаржені відповідачем та, відповідно, не визнані незаконними у встановленому чинним законодавством порядку.

Відзивом від 30.03.2015р. Державна екологічна інспекція у Харківській області підтримує вимоги апеляційної скарги, вважає рішення місцевого господарського суду необґрунтованим та прийнятим без дослідження всіх обставин справи. При цьому зазначає, що збитки, завдані державі внаслідок порушення приписів законодавства про атмосферне повітря, підлягають відшкодуванню за весь час роботи стаціонарних джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря за відсутністю відповідного дозволу.

02.04.2015р. у зв'язку з задоволенням заяви судді Гетьмана Р.А. про самовідвід автоматизованою системою розподілу апеляційних скарг (справ) між суддями для розгляду справи №922/5745/14 сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Бородіної Л.І., судді Лакізи В.В., судді Шутенко І.А.

Пунктом 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про судове рішення" від 23.03.2012р. №6 встановлено, що в разі необхідності заміни судді в процесі розгляду справи або додаткового введення судді (суддів) до складу суду розгляд справи з огляду на встановлений пунктом 3 частини четвертої статті 47 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" принцип незмінності судді слід починати спочатку. При цьому заново розпочинається й перебіг передбачених статтею 69 ГПК строків вирішення спору, а його подальше продовження новим (зміненим) складом суду здійснюється у випадках і в порядку, передбачених частиною третьою цієї статті.

На підставі викладеного, колегія суддів у новому складі розпочала розгляд апеляційної скарги спочатку.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 02.04.2015р. відкладено розгляд справи на 23.04.2015р.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 23.04.2015р. продовжено строк розгляду апеляційної скарги до 17.06.2015р. та відкладено розгляд справи на 11.06.2015р.

18.05.2015р. від Державної екологічної інспекції у Харківській області надійшли додаткові пояснення (вх. №7673), в яких, зокрема, зазначається, що на виконання приписів від 07.02.2013р. №08-25-14 відповідачем 17.05.2013р. отримано дозвіл на викиди забруднюючих речовин. Таким чином, ТОВ "Харківський завод дискових колес" в період з 01.11.2012р. (ввід в експлуатацію обладнання) до 16.05.2013р. здійснювало наднормативний викид забруднюючих речовин в атмосферне повітря за відсутністю дозволу, що є порушенням статті 11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря". Також, вказується, що позивачем надано інформацію стосовно годин роботи джерел викидів з 01.11.2012р. по 16.05.2013р. та наведений обґрунтований розрахунок розміру шкоди, заподіяної державі внаслідок наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря у розрізі джерел викидів.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 11.06.2015р. відкладено розгляд справи на 17.06.2015р. Зобов'язано відповідача надати відзив на додаткові пояснення позивача від 15.05.2015р., зокрема, щодо розрахунку збитків.

Згідно довідки про автоматичний розподіл справ між суддями (повторний розподіл) від 15.06.2015р. у зв'язку з відрядженням суддів Бородіної Л.І. та Шутенко І.А. для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Лакіза В.В., суддя Здоровко Л.М.

На підставі викладеного, колегія суддів у новому складі розпочала розгляд апеляційної скарги спочатку.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 17.06.2015р. відкладено розгляд справи на 16.07.2015р. Повторно зобов'язано відповідача не пізніше ніж за три дні до судового засідання надати суду відзив на додаткові пояснення позивача від 15.05.2015р., зокрема, щодо розрахунку збитків.

14.07.2015р. від відповідача надійшли пояснення з уточненим розрахунком штрафних санкцій, проти яких він не заперечує (вх. №10613).

Розпорядженням секретаря другої судової палати Харківського апеляційного господарського суду від 16.07.2015 року у зв'язку з відпусткою судді Здоровко Л.М. для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Крестьянінов О.О.,суддя Лакіза В.В., суддя Фоміна В.О.

На підставі викладеного, колегія суддів у новому складі розпочала розгляд апеляційної скарги спочатку.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 16.07.2015р. відкладено розгляд справи на 11.08.2015р.

24.07.2015 р. від Державної екологічної інспекції у Харківській області надійшли заперечення щодо контррозрахунку відповідача (вх. №11073).

Розпорядженням в.о. голови Харківського апеляційного господарського суду від 11.08.2015 року у зв'язку з відпусткою судді Фоміної В.О. для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Крестьянінов О.О.,суддя Лакіза В.В., суддя Шевель О.В.

В судовому засіданні 11.08.2015р. оголошено перерву до 27.08.2015р.

13.08.2015р. від Державної екологічної інспекції у Харківській області надійшли додаткові пояснення з обґрунтуванням власної позиції по справі (вх. №11849).

18.08.2015р. від прокуратури Харківської області надійшли письмові пояснення щодо правової природи застосування збитків (вх. №12055).

25.08.2015 р. від відповідача надійшли пояснення з розрахунком суми збитків, заподіяних державі порушенням законодавства про охорону атмосферного повітря (вх. №12246).

Розпорядженням голови Харківського апеляційного господарського суду від 27.08.2015 року у зв'язку з відпусткою судді Лакізи В.В. для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Крестьянінов О.О.,суддя Шевель О.В., суддя Шутенко І.А.

В судовому засіданні прокурор підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, рішення господарського суду Харківської області від 02.02.2015р. у справі №922/5745/14 скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник Державної екологічної інспекції у Харківській області підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представник відповідача зазначив, що частково визнає факт заподіяння збитків, спричинених наднормативними викидами забруднюючих речовин в атмосферне повітря та згоден відшкодувати їх у розмірі, зазначеному у наданому ним розрахунку.

Інші учасники процесу у судове засідання не з'явились про причини неявки суд не повідомили.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши наявні у справі матеріали на предмет їх юридичної оцінки судом першої інстанції, проаналізувавши правильність застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги враховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, у період з 17.01.2013р. по 31.01.2013р. Держекоінспекцією проведено планову перевірку щодо додержання вимог природоохоронного законодавства ТОВ "Харківський завод дискових колес", за результатами якої було складено акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами №66/01-03. Вказаним актом перевірки зафіксовано, що викид забруднюючих речовин в атмосферне повітря відповідачем здійснювалися без відповідного дозволу на викиди, що є порушенням ст. 11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря".

На виконання п. 2 припису від 07.02.2013р. №08-25-14 та положень ст. 11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" відповідачем було отримано дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від 17.05.2013р. №0-3555 зі строком дії до 26.04.2018.

У зв'язку з виявленими порушенням державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Харківської області на підставі Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього середовища України №639 від 10.12.2008р. розраховано суму шкоди та складено претензію № 271 від 22.10.2013 (із змінами від 30.10.2013р.), щодо добровільного відшкодування шкоди заподіяної державі внаслідок наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря в розмірі 134883,21 грн., яку було направлено на адресу відповідача.

Однак, вимоги даної претензії не були добровільно виконані, у зв'язку з чим заступник міжрайонного прокурора Харківської області, м. Харків в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Харківській області та Пісочинської селищної ради (позивачі) звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до ТОВ "Харківський завод дискових колес", в якому просить суд стягнути з відповідача збитки, завдані останнім внаслідок порушення природоохоронного законодавства і зумовлені наднормативними викидами забруднюючих речовин в атмосферне повітря в розмірі 134883,21 грн.

Згідно з приписами статті 10 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" встановлені обов'язки підприємств, установ, організацій та громадян - суб'єктів підприємницької діяльності щодо охорони атмосферного повітря.

Статтею 11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" передбачено вимоги щодо регулювання викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарних джерел.

Згідно з Порядком проведення та оплати робіт, пов'язаних з видачею дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2002 № 302 (в редакції від 16.06.2004, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин), встановлено, що дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами - це офіційний документ, який дає право підприємствам, установам, організаціям та громадянам - підприємцям експлуатувати об'єкти, з яких надходять в атмосферне повітря забруднюючі речовини або їх суміші, за умови дотримання встановлених відповідних нормативів граничнодопустимих викидів та вимог до технологічних процесів у частині обмеження викидів забруднюючих речовин протягом визначеного дозволі терміну.

Приписами статей 33, 34 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" передбачено, що особи, винні, зокрема у викидах забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу спеціально уповноважених на те органів виконавчої влади відповідно до закону, несуть відповідальність згідно з законом. Шкода, завдана порушенням законодавства про охорону атмосферного повітря, підлягає відшкодуванню у порядку та розмірах, встановлених законом.

Відповідно до пункту 1.4 Порядку організації та проведення перевірок суб'єктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства, затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 10.09.2008 № 464, акт перевірки є документом, який фіксує факт проведення перевірок суб'єктів господарювання і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища та його дотримання.

Стаття 41 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" встановлює економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища, зокрема, передбачає відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

У відповідності до приписів статей 68, 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

В свою чергу відповідач не заперечує, що у період з 01.11.2012 по 16.05.2013 здійснював викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря без відповідного дозволу, що є порушенням Закону України "Про охорону атмосферного повітря", проте, зазначив, що при розрахунку розміру шкоди застосовано недостовірні дані, що не відповідають фактичній роботі обладнання, кількості закупленої сировини та виготовленої продукції, просив врахувати належний фактичний час роботи обладнання та здійснити перерахунок заподіяної державі шкоди.

Проте, вказані обставини Державна екологічна інспекція не врахувала та відмовила у перегляді розрахунків.

Суд першої інстанції, приймаючи оскаржуване рішення дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню оскільки позивачем (Державною екологічною інспекцією) не доведено склад правопорушення в частині визначення розміру збитків завданих відповідачем внаслідок допущення наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

Однак, колегія суддів звертає увагу, що відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю, яка має цивільний характер.

Так, відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, підставою деліктної відповідальності є протиправне шкідливе винне діяння особи, яка завдала шкоду. Для відшкодування завданої шкоди необхідно встановити повний склад правопорушення, як-от: неправомірність поведінки особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв'язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

При цьому у вирішенні спорів про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, слід виходити з презумпції вини правопорушника. Тобто на позивача покладається обов'язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки відповідача та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди.

Колегія суддів погоджується з доводами позивача про наявність всіх складових правопорушення, зокрема, факт неправомірної поведінки відповідача (викид в атмосферу забруднюючих речовин без спеціального дозволу), наявність шкоди (збитки) та наявність причинного зв'язку між протиправною поведінкою та шкодою (збитки спричинені внаслідок скидання відповідачем в період з 01.01.2012 р. по 16.05.2013 р. забруднюючих речовин в атмосферне повітря без спеціального дозволу).

Проте, Державною екологічною інспекцією без будь яких об'єктивних причин не були враховані заперечення відповідача, які надані на претензію № 271 від 22.10.2013р.

Так, відповідач просив врахувати, що надана ним довідка (т. 1 а. с. 27) містить у собі недостовірні дані стосовно роботи котла твердопаливного котла "Булерьян", аргонної зварки, формовального та кромкозагинаючого станків KS - 354А та KS- 355А (вентилятора ВУ-2), станків KS - 358А та KS - 359А зварки в СО2 (вентилятор ВУ-3), автонавантажувача та ручної AR зварки, циркулярної пили.

Відповідач зазначає, що у наданій довідці помилково було відображено планові очікування роботи, які автоматично прирівнювалися до повного навантаження протягом 24 годин на добу, та всі розрахунки було проведено саме з таким хибним врахуванням. Однак, в об'єктивній дійсності, котел "Булерьян" не працював та не міг працювати цілодобово без перерв, без врахування кількості та наявності працівників на підприємстві.

Відповідачем також було надано нові данні тривалості роботи джерел викидів, які не були враховані першим позивачем.

За надання хибної довідки про час роботи обладнання, зумовлене неналежним виконанням взятих на себе зобов'язань головним інженером підприємства Куріло О.І. (який оформив дану довідку із розрахунку цілодобової роботи котла та іншого обладнання, що не відповідало дійсності), останнього притягнено до дисциплінарної відповідальності, а саме оголошено догану за грубе порушення трудових обов'язків (т. 1 а. с.73).

На підтвердження уточнених даних відповідачем було зазначено, що наказом директора ТОВ "Харківський завод дискових колес" №39 від 20.12.2012р. встановлено графік роботи котла "Булерьян", за яким його робота здійснюється на протязі 4- х годин на день.

Крім того, відповідно до податкової накладної, що була виписана продавцем котла - 07.12.2014 року, даний котел був придбаний лише в грудні 2012 року.

Згідно з наказом по підприємству №9 від 19.12.2012 року відповідальними за експлуатацію (операторами) печі "Булерьян" призначено електрогазозварювальника Сілігея І.В. та охоронця Перестюка В.П.

Відповідно до пояснень Сілігея І.В., в період експлуатації печі "Булерьян" з 15.01.2013 року по 12.02.2013 року, завантаження печі з метою економії дров, з урахуванням технічних характеристик котла, в зв'язку з позитивними температурними показниками, велося один раз на добу. З 12.02.2013р. температура навколишнього середовища була позитивною і необхідність в експлуатації печі була взагалі відсутня. Піч, з моменту її придбання в грудні 2012 року до 15.01.2013 року знаходилася в стадії монтажу, а тому не використовувалася. Початок експлуатації печі - 15.01.2013р.

Факт скороченої роботи обладнання також підтверджується, зокрема, обсягом продукції, що випускалася в зимовий період (з листопада по березень включно), а також її порівнянням з обсягами продукції, що випускалася в літній період (з квітня по вересень включно).

Так, відповідно до довідки про випуск продукції (т. 1, а.с. 112), випуск дисків колісних за п'ять місяців в період з листопада 2012 року по березень 2013 року включно складає:1368 +289 + +1904 +2501 + 3012 = 9074 шт. Випуск дисків колісних за шість місяців в період з квітня 2013 року по вересень 2013 року включно складає: 6166 + 429 + 1392 + 4138 + 2670 + 4455 = 19250 шт.

Як вбачається з вищенаведеного та з інформації щодо випуску продукції, її виробництво влітку 2013 року значним чином відрізнялось від обсягу виробництва взимку 2012-2013 року.

Окрім того, можливість роботи твердопаливного котла (печі) відповідача протягом часу визначеного в його уточнених даних, підтверджується, зокрема, наведеними першим позивачем (у письмових поясненнях від 30.01.2015; т. 1 а.с. 122-123) технічними характеристиками аналогічного обладнання - калориферної печі «буллер», згідно яких мінімальний час роботи печі на одному завантаженні складає не менше 4 годин. Саме такі дані були зазначені і відповідачем в уточненій довідці, зокрема, щодо роботи котла.

Колегія суддів вважає, що викладені обставини підтверджують той факт, що за таких умов обладнання відповідача не працювало 24 години на добу, як враховано першим позивачем, що впливає на розрахунок розміру завданих збитків, які заподіяні в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 10.12.2008 року N 639 затверджено Методику розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря (далі - Методика).

Згідно з пп. 2.1.1 п. 2.1 цієї Методики наднормативні викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря це, зокрема, - викиди забруднюючих речовин, які перевищують затверджені граничнодопустимі викиди, установлені дозволом на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами.

Факт наднормативного викиду забруднюючих речовин в атмосферне повітря встановлюється державними інспекторами при проведенні перевірки суб'єктів господарювання інструментально-лабораторними методами контролю та розрахунковими методами (п. 2.2 Методики).

Так, розрахункові методи визначення наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря та об'ємної витрати газопилового потоку застосовуються, зокрема, у випадках викиду забруднюючих речовин від джерел викидів, які здійснюються без дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами суб'єктів господарювання (п. 2.7 пп. 2.7.1 Методики).

Відповідно до п. 3.6 Методики розрахунок маси наднормативного викиду забруднюючої речовини в атмосферне повітря від джерела викиду, який здійснюється без дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, здійснюється за параметрами джерела викиду (джерела утворення), зафіксованими у відповідній документації суб'єкта господарювання (матеріали інвентаризації стаціонарних джерел викидів, технологічні регламенти виробництва, режимні карти роботи паливовикористовувального обладнання, питомі викиди (показники емісії), дані державних статистичних спостережень з охорони атмосферного повітря за формою N 2-ТП (повітря), або згідно з методиками для розрахунків маси викидів забруднюючих речовин за час роботи джерела без дозволу на викиди.

Отже враховуючи, що розрахунок суми збитків здійснюється з урахуванням даних суб'єкта господарювання, першим позивачем під час розрахунку безпідставно не прийнято до уваги уточнені дані відповідача щодо часу фактичної роботи джерела викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, що призвело до невірного розрахунку суми збитків.

Перевіривши розрахунки надані ТОВ "Харківський завод дискових колес" та Державної екологічної інспекції у Харківській області, колегія суддів дійшла висновку, що розрахунок відповідача відповідає вказаній Методиці розрахунку розмірів відшкодування збитків, є розгорнутим та обґрунтованим, а тому колегія суддів погоджується із розміром загальної суми збитків у розмірі 13332,19 грн. вказаних у розрахунку відповідача, які підлягають стягненню.

Колегія суддів зазначає, що доводи апелянта та першого позивача щодо правомірності застосування при проведенні розрахунків первісних даних щодо тривалості роботи обладнання, оскільки вони були самостійно надані відповідачем, не можуть бути визнані судом обґрунтованими враховуючи наступне.

Як первісні дані, так і уточнені дані були надані відповідачем. І в цьому сенсі - їх доказова сила є рівнозначною.

Однак, колегія суддів віддає перевагу саме уточненим даним відповідача, оскільки вони підтверджуються іншими (вищезазначеними додатковими) доказами, на відміну від первісних, які не були підтверджені позивачами та прокурором жодними доказами.

Тому підстав для незастосування наданих відповідачем уточнених даних щодо тривалості роботи джерел викидів колегія суддів не вбачає.

Відповідно до вимог ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі викладеного, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги заступника прокурора Харківської області, скасування рішення господарського суду Харківської області від 02.02.2015р. у справі № 922/5745/14 та прийняття нового рішення про часткове задоволення позову.

Керуючись статтями 85, 91, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Харківської області задовольнити частково.

Рішення господарського суду Харківської області від 02.02.2015р. у справі №922/5745/14 скасувати повністю.

Прийняти нове рішення.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський завод дискових колес" (вул. Колгоспна, 9, смт. Пісочин Харківського району Харківської області, 62416, ) на користь бюджету Пісочинської селищної ради Харківського району (пров. Транспортний, 2, сел. Пісочин, Харківського району Харківської області, 62416, р/р №0441 УДКСУ у Харківському районі, , код 24062100, КБК "Грошові стягнення за шкоду заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності") шкоду у розмірі 13332,19 грн., яка заподіяна наднормативним викидом забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

В іншій частині позову - відмовити.

Доручити господарському суду Харківської області видати відповідний наказ.

Повний текст постанови складено 01.09.15р.

Головуючий суддя Крестьянінов О.О.

Суддя Шевель О. В.

Суддя Шутенко І.А.