донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

18.08.2015р. справа №922/367/15

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівПопков Д.О. Радіонова О.О., Марченко О.А.
при секретарі судового засідання Максимовій О.Ю.
за участю представників сторін:
Прокурор: від позивача: Хряк О.О. (за посвідченням №028256 від 15.08.2014р.); не з'явився;
від відповідача 1: від відповідача 2: Дарнєва М.С. (за довіреністю №13 від 15.04.2015р.), Ястребова В.А. (за довіреністю №18 від 11.06.2015р.); не з'явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргуТовариства з обмеженою відповідальністю «Донецьквуглезбагачення» м. Селидове Донецької області
на рішення господарського суду Харківської області
від23.04.2015р. (повний текст підписано 27.04.2015р.)
по справі№922/367/15 (головуючий суддя Лаврова Л.С.)
за позовомЗаступника прокурора Луганської області в інтересах держави в особі Міністерства енергетики та вугільної промисловості України м. Київ
до 1) Публічного акціонерного товариства «Лисичанськвугілля» м. Лисичанськ Луганської області; 2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецьквуглезбагачення» м. Селидове Донецької області
про визнання недійсним договору
В С Т А Н О В И В:

Заступник прокурора Луганської області в інтересах держави в особі Міністерства енергетики та вугільної промисловості України м. Київ (Позивач) звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Публічного акціонерного товариства «Лисичанськвугілля», м.Лисичанськ Луганської області (Відповідач1) та Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецьквуглезбагачення», м. Селидове Донецької області (Відповідач 2) з вимогами про: визнання недійсною процедуру закупівель, оформлену рішенням комісії з конкурсних торгів Публічного акціонерного товариства «Лисичанськвугілля» щодо визнання переможця процедури закупівлі з переробки вугілля на збагачувальних фабриках від 08.09.2014р.; визнання недійсним договору про надання послуг по переробці рядового вугілля № 06-322 загальною кількістю 645000 тон на суму 38,7млн.грн., укладеного 15.09.2014р. між Публічним акціонерним товариством «Лисичанськвугілля» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецьквуглезбагачення»; припинення зобов'язання за цим договором на майбутнє.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 23.04.2015р. позовні вимоги були задоволені частково - визнано недійсним рішення комісії з конкурсних торгів Публічного акціонерного товариства «Лисичанськвугілля» щодо визначення переможця процедури закупівлі послуг з переробки вугілля на збагачувальних фабриках від 08.09.2014р. та визнано недійсним договору про надання послуг по переробці рядового вугілля № 06-322. У задоволені решти позовних вимог відмовлено. При цьому, за змістом резолютивної частини рішення стороною спірного договору було зазначено ТОВ «Донецьквуглезабезпечення», а боржником за стягнутим судовим збором - ТОВ «Донецьквугілля», позовних вимог до яких, наразі не висувалось і до участі у справі які не залучались.

Рішення Господарського суду Харківської області вмотивоване тим, що спірне рішення комісії з конкурсних торгів Відповідача 1 від 08.09.2014р. суперечить ч.2 ст.39 Закону України «Про здійснення державних закупівель», а договір №06-322 від 15.04.2014р., укладений з порушенням вимог ст.3 цього Закону на підставі такого рішення, через це суперечить своїм змістом нормам чинного законодавства. При цьому, місцевий суд виокремив з першої немайнової позовної вимоги вимогу про визнання недійсною процедури закупівлі та відмовив у її задоволенні з мотивів, що це лише спосіб фіксації процедури та порядку закупівель.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Донецьквуглезбагачення», м. Селидове Донецької області, не погодившись з прийнятим рішенням суду, звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 23.04.2015р. по справі №922/367/15 в частині задоволених позовних вимог та відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Підставами для скасування рішення суду першої інстанції Апелянт зазначає: прийняття рішення відносно невідомого відповідача, який не приймав участі у справі - ТОВ «Донецьквуглезабезпечення» та ТОВ «Донецьквугілля»; безпідставний вихід за межі позовних вимог в частині визнання недійсним рішення комісії з конкурсних торгів ПАТ «Лисичанськвугілля» щодо визначення переможця процедури закупівлі послуг з переробки вугілля на збагачувальних фабриках від 08.09.2014р.; порушення вимог ст.49 Господарського процесуального кодексу щодо правил розподілу судових витрат - стягнення з кожного з Відповідачів судового збору в сумі 1218грн.; відсутність обґрунтування відхилення доводів і доказів Відповідачів за змістом мотивувальної частини рішення; залишення поза увагою тієї обставини, що діючий КВЕД ДК 009:2010, якому відповідає Статут Відповідача 2, не містить в переліку видів діяльності послуг зі збагачення рядового вугілля, які уособлені за своїми складовими в п.2.2.3. Статуту Відповідача 2 «діяльність в сфері будівництва та виробництва» - агломерація кам'яного вугілля, промивання, калібрування, сортування, подрібнення, що є етапами саме збагачення вугілля; невизначеність оскаржуваним рішенням в чому саме зміст спірного договору суперечить нормам чинного законодавства; відсутність доказів порушення або загрози порушення інтересів держави.

За результатами автоматизованого розподілу справи сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий (суддя-доповідач) Попков Д.О., суддів Радіонова О.О. та Марченко О.А.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 19.06.2015р. порушене апеляційне провадження із призначенням розгляду скарги на 30.07.2015р. о 14.00год. з подальшим відкладанням на 18.08.2015р. о 10.00год.

Судові засідання апеляційної інстанції здійснювались за допомогою звукозаписувального технічного засобу у порядку розгляду апеляційної скарги, встановленому ст.ст. 4-4, 81-1, 99, 101 Господарського процесуального кодексу України.

Представник Скаржника у судове засідання 18.08.2015р. попри належну обізнаність не з'явився, але в засіданні 30.07.2015р. підтримував доводи і вимоги апеляційної скарги у повному обсягу.

Прокурор у судовому засіданні 18.08.2015р. проти апеляційної скарги заперечував з підстав, викладених у наданому відзиві №05/2-348вих-15 від 15.07.2015р. (а.с.а.с.25-28 т.4), яким вказав на: допущення судом описки щодо найменування Відповідача 2, що не є підставою для скасування рішення; безпідставність твердження про вихід за межі позовних вимог; здійснену оцінку місцевим судом всіх доказів у справі в порядку ст.43 Господарського процесуального кодексу України та недоцільність посилання апелянта на практику Європейського суду з прав людини через відсутність офіційного застосування доктрини прецедентного права в Україні; невідповідності дійсності тверджень Скаржника про ненадання доказів порушення інтересів держави.

Представник Позивача у судові засідання не з'являвся, однак через канцелярію суду надав заперечення №17/1578 від 20.07.2015р. (а.с.а.с.49-54 т.4), яким наголосив на законності оскаржуваного рішення, вказуючи на відсутність сертифікату Торгово-промислової палати України згідно із вимогами ст.10 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на підтвердження настання обставин непереборної сили як передумови проведення переговорної процедури закупівлі та укладання спірного договору всупереч ст.3 Закону України «Про здійснення державних закупівель».

Представники Відповідача 1 у судових засіданнях підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги у повному обсягу, про що зазначили у відзиві №31/92 від 20.07.2015р. (а.с.а.с.37-42 т.4) та на виконання вимог апеляційного суду надали до справи пояснення №38/92 від 07.08.2015р. з додатками (а.с.а.с.62-81 т.4), які залучаються апеляційним судом до матеріалів справи в порядку ч.1 ст.101 Господарського процесуального кодексу України, оскільки стосуються обставин, які місцевий суд мав встановити в контексті доводів і заперечень сторін згідно вимог ч.3 ст.4-3 та ст.43 цього Кодексу та рекомендацій п.2 Постанови Пленуму ВГСУ №6 від 23.03.2012р.

За висновком судової колегії, відсутність у судовому засіданні 18.08.2018р. з невизначених причин представників належним чином повідомлених Позивача та Відповідача 2, які довели свою позицію до відома апеляційного суду у письмовому вигляді, не може бути підставою для подальшого відкладання розгляду справи, зважаючи на сплив 19.08.2015р. процесуальних строків здійснення апеляційного провадження та достатність наявних матеріалів справи.

Відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції зазначає наступне:

Як було встановлено місцевим судом та підтверджується наявними матеріалами справи, на виконання телеграми Позивача від 11.07.2014р. №2/14-30129 (а.с.51 т.1), наказом Публічного акціонерного товариства «Лисичанськвугілля» №168 від 14.07.2014р. (а.с.а.с.52-54 т.1) було прийняте рішення створити на підприємстві на час проведення антитерористичної операції постійно-діючий штаб оперативного реагування для забезпечення стабільної роботи підприємства та прийняття оперативних рішень.

В свою чергу, телеграмою Позивача №2/34-2996 від 08.07.2014р. (а.с.71 т.4) до Відповідача 1 було доведене завдання з відвантаження зі складів вугільної продукції у липні 2014р. у розмірі 4572тонн.(а.с.71).

Зі змісту п.5.1. та 7.1. Статуту Відповідача 1 (а.с.а.с.26-41 т.1) вбачається, що його засновником та єдиним акціонером є держава в особі Позивача, до сфери управління якого ПАТ «Лисичанськвугілля» віднесено п.1.2. цього Статуту.

Апеляційним судом встановлено, що на залізничні станції, які визначені у пропозиції конкурсних торгів ТОВ «Луганськвуглезбагачення» (а.с.206 т.3), з яким у Відповідача 1 був укладений договір №06-310 від 01.03.2014р. на надання послуг зі збагачення вугілля було з 25.07.2014р. встановлено заборону перевезення вантажів залізничним транспортом (а.с.а.с.67, 68 т.4), що визначено рожевим на представленій схемі Донецької залізниці (а.с.75 т.4).

Із змісту наданих Відповідачем 1 до матеріалів справи документів з офіційного веб-порталу з питань держаних закупівель (а.с.а.с. 30-33 т.2) вбачається, що оголошені у травні-серпні 2014р. та повторно у серпні 2014р. процедури закупівлі на підставі відкритих торгів послуг з переробки рядового вугілля відмінялися через подання менше двох пропозицій (а.с.а.с.11-14, 17-19 т.3)

22.08.2014р. на засіданні постійно-діючого штаба оперативного реагування Публічного акціонерного товариства «Лисичанськвугілля» прийняте рішення, оформлене протоколом (а.с.а.с.49,50 т.1), відповідно до якого у зв'язку з проведенням бойових дій на території Луганської області, руйнуванням гілок залізничних доріг та неможливістю поставки вугільної продукції на збагачення по раніш укладеному тендерному договору №06-310 від 01.03.2014р. (а.с.а.с. 192-200 т.3) з Товариством з обмеженою діяльністю «Луганська збагачувальна компанія», різким зменшенням запасів вугілля на електростанціях України і виниклими форс-мажорними обставинами, що загрожували самозайманню вугілля на вугільних складах шахт, про що неодноразово вказувалось в телеграмах Міненерговугілля (лист Публічного акціонерного товариства «Лисичанськвугілля № 01/12-624 від 01.09.2014р.(а.с.73), телефонограмами Державного підприємства «Вугілля України» від 07.07.2014р. № 1535/05 (а.с.70 т.4), телеграма Міненерговугілля № 63 09/07-14 1435 (а.с.71 т.4) постановлено:

- з метою збереження виробничих потужностей вугільних шахт, своєчасної та у повному обсягу сплаті заробітної плати працівникам, збереження інфраструктури підприємства Відповідача 1, а також забезпечення запасів вугілля на електростанціях України в осінньо-зимовий період, укласти договір з ТОВ «Вуглезбагачення» у найкоротший строк;

- голові комітету з конкурсних торгів провести прискорену переговорну процедуру закупки послуг з переробки рядового вугілля у розмірі 645 тис. тонн з Товариством з обмеженою відповідальністю «Донецьквуглезбагачення».

Комітетом з конкурсних торгів Публічного акціонерного товариства «Лисичанськвугілля» було прийнято рішення, оформлене протоколом №1 від 22.08.2014р. (а.с.58 т.1) було вирішено направити запрошення до Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецьквуглезбагачення» про проведення процедури закупівлі. Виходячи з матеріалів справи, запрошення до участі у переговорній процедурі закупівлі було направлено 22.08.2014р. за вих. №09/2-505(а.с. 55 т.1) та передбачало надання учасником на підтвердження кваліфікаційним вимогам: узгодженого проекту договору; копії статуту; ліцензії або дозволу на впровадження виду діяльності та/або листа про необов'язковість ліцензування даного виду діяльності; копія витягу з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців; наказ щодо призначення керівника; довідку про наявність обладнання та матеріально-технічної бази; довідку про наявність кваліфікованих робітників; довідку про виконання аналогічних договорів; баланс, звіт про фінансові результати.

Рішенням комітету з конкурсних торгів Відповідача 1, оформленим протоколом №2 від 29.08.2014р. (а.с.а.с.225, 226 т.3), серед іншого, затверджені зміни до річного плану закупівель у зв'язку із проведенням переговорної процедури закупівлі (а.с.46 т.2), які опубліковані 15.09.2015р. на офіційному веб-порталі з питань державних закупівель (а.с.8 т.3); доручено підготувати інформацію та обґрунтування про застосування переговорної процедури (а.с.а.с.222, 223 т.3). Цим рішенням також зазначено про відповідність наданого пакету документів Відповідача 2 встановленим кваліфікаційним вимогам у відповідності до ст.16 Закону України «Про здійснення державних закупівель».

В подальшому, комітетом з конкурсних торгів Відповідача 1 були прийняті рішення, оформлені протоколами засіданням від 08.09.2014р. про:

- відповідність наданого Відповідачем 2 пакету документів (а.с.а.с.20-178 т.3) кваліфікаційними вимогам щодо переговорної процедури закупівлі у відповідності до ст.16 Закону України «Про здійснення державних закупівель» та встановлення вартості договору з надання послуг з переробки вугілля в сумі 38700000грн. (а.с.59 т.1);

- визнання пропозиції Відповідача 2 переможцем переговорної процедури (а.с.60 т.1) на закупівлю ДК 016-2010 код 05.10.1. - послуги з переробки вугілля на збагачувальних фабриках - 645000т.; підготовки повідомлення про акцепт пропозиції (а.с.61 т.1) та розміщення цього повідомлення (а.с.64 т.1) згідно ст.10 Закону України «Про здійснення державних закупівель» (а.с.а.с.210, 211 т.3)

Серед документів пропозиції Відповідача 2 були надані визначені Замовником продери закупівлі документи на підтвердження відповідності кваліфікаційним вимогам, зокрема - довідку №852 від 22.08.2014р. (а.с.21 т.3) про наявність кваліфікованих працівників, довідку №851 від 22.08.2014р. (а.с.22 т.3) про наявність обладнання та матеріально-технічної бази, лист №850 від 22.08.2014р. про необов'язковість ліцензування діяльності з надання послуг, які закуповуються (а.с.23 т.3), довідку №853 від 22.08.2014р. (а.с.24 т.3) про досвід надання аналогічних послуг за іншими договорами, баланс і звіт про фінансові результати (а.с.а.с.25-29 т.3), а також - протокол загальних зборів учасників від 25.10.2012р. і наказ про призначення керівника (а.с.а.с.50, 51 т.3).

В свою чергу, зі змісту визначених п.2.2.3. Статуту Відповідача 2 видів діяльності у сфері будівництва та виробництва вбачається здійснення, у тому числі, агломерації кам'яного вугілля, промивання, калібрування, сортування, подрібнення кам'яного вугілля, що узгоджується із визначеними технологічними регламентами збагачувальних фабрик (а.с.а.с.65-178 т.3), з якими у Відповідача 2 укладено договори про надання послуг з переробки рядового вугілля (а.с.а.с.31-39 т.3) технології саме збагачення вугілля.

15.09.2014р. між Публічним акціонерним товариством «Лисичанськвугілля»(Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Донецьквуглезбагачення»(Виконавець) був укладений договір №06-322 про надання послуг по переробці рядового вугілля (а.с.а.с.128-135 т.1), відповідно до п.1.1 якого замовник зобов'язується передати (поставити) виконавцю рядове вугілля на умовах СРТ-ЗФ вантажоодержувач (у редакції Інкотермс - 2010) в найменуванні, кількості, марочному складі, з якісними показниками згідно специфікаціями, які оформляються окремими додатками і є невід'ємною частиною цього договору.

Сторони також уклали і підписали Додаткову угоду №2 від 01.10.2014р., якою визначили загальну вартість продукції за договором у розмірі 38 646 000,00грн.

За результатами проведення переговорної процедури закупівлі був складений Звіт №1 від 14.10.2014р. (а.с.а.с. 65,66 т.1).

За таких обставин позовні вимоги прокурора місцевим судом були задоволені частково.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів зазначає наступне:

Виходячи із сутність спору і заявлених позовних вимог, розглядувані правовідносини регламентуються, насамперед, приписами Закону України «Про здійснення державних закупівель» (далі - Закон). Прокурором заявлено три немайнові вимоги, перша з яких - про визнання недійсним процедури закупівлі, оформленої рішенням комісії з конкурсних торгів ПАТ «Лисичанськвугілля» щодо визначення переможця процедури закупівлі послуг з переробки вугілля на збагачувальних фабриках від 08.09.2014р. - опосередковує спосіб судового захисту, передбачений абз.3 ч.2 ст.20 Господарського кодексу України і полягає саме в оспорюванні дійсності (законності) індивідуально-правового акту Відповідача 1, яким Відповідач 2 визнаний переможцем процедури закупівлі (а.с.60 т.1).

Вказане спірне рішення опосередковує результат процедури закупівлі, а не всю саму процедуру, що складається з низки етапів, про які замовник інформує в порядку ч.1 ст.10 Закону, опосередкованих іншими рішенням комітету з конкурсних торгів згідної із ч.ч.4, 5 ст.11 Закону та визначає сторону договору, який має бути укладено в подальшому. Разом із тим, помилкове уявлення заявника позову щодо етапів процедури закупівлі і рішень, які їх визначають, при формульовані першої немайнової позовної вимог жодною мірою не впливає на належність її ідентифікації як способу захисту, що полягає у визнанні недійсним саме рішення Відповідача 1, оформленого протоколом від 08.09.2014р., про визнання Відповідача 2 переможцем закупівлі. За таких обставин, позиція місцевого суду щодо штучного розділу першої немайнової позовної вимог на дві самостійні є так само безпідставним і необґрунтованим, як і твердження Скаржника щодо виходу місцевого суду за межі позовних вимог з порушенням приписів п.2 ч.1 ст.83 Господарського процесуального кодексу України.

Судова колегія також погоджується із запереченнями Прокурора щодо доводів Апелянта відносно винесення оскаржуваного рішення відносно невідомих відповідачів, які не залучались до участі у справі. Дійсно, зі змісту вступної, описовою, монтувальної та навіть вказаного в абз.5 резолютивної частини рішення Господарського суду Харківської області ідентифікаційного коду вбачається, що вказівки на ТОВ «Донецьквуглезабезпечення» та ТОВ «Донецьквугілля» є описками з боку суду першої інстанції у розумінні ст.89 Господарського процесуального кодексу України та не може само по собі достатньою бути підставою для скасування чи зміни рішення відповідно до ст.104 цього Кодексу.

Водночас, виходячи з наведених Прокурором підстав і обґрунтування позовної вимоги про визнання недійсним рішення ПАТ «Лисичанськвугілля» про визнання Відповідача 2 переможцем процедури закупівлі від 08.09.2014р., взятих до уваги місцевим судом, вбачається, що позиція з цього приводу зведена до таких аспектів:

- безпідставність обрання застосованої процедури закупівлі в контексті визначеного ч.2 ст.39 Закону переліку підстав;

- невнесення Відповідачем 1 відповідних змін до плану закупівель через проведення обраної процедури;

- відсутність за змістом Статуту Відповідача 2 серед видів його діяльності передбачених процедурою закупівлі послуг зі збагачення вугілля.

Втім, за висновком колегії апеляційного суду, задоволення позовної вимог про визнання означеного вище рішення Відповідача 1 недійсним з означених підстав є неправомірним, оскільки:

? по-перше, спірне рішення не опосередковує обрання виду процедури закупівлі - визначення такої процедури було здійснено комітетом конкурсних торгів в порядку ч.4 ст.11 Закону шляхом прийняття рішення, оформленого протоколом №1 від 22.08.2014р. (а.с.58 т.1). Наразі, доказів оскарження та скасування (визнання недійсним) такого рішення від 22.08.2014р. матеріали справи не містять, зважаючи на що твердження місцевого суду про незаконність обрання процедури закупівлі є передчасними і безпідставними, а відповідна підстава позову взагалі не пов'язана із задоволеною позовною вимогою про визнання недійсним рішення щодо визначення переможця від 08.09.2014р. і не може її обґрунтовувати.

Апеляційний суд також зауважує, що чинне рішення Відповідача 1 про обрання виду процедури закупівлі від 22.08.2014р. за змістом протоколу №1 (а.с.58 т.1) обґрунтовано:

- рішенням створеного на вимогу Позивача постійно-діючого штабу оперативного реагування від 22.08.2014р., доказів оскарження чи скасування якого до справи не надано і доводи якого щодо необхідності у такий спосіб запобігти виникненню надзвичайної ситуації техногенної характеру (самозаймання вугілля на складах, обвалювання гірничих порід), що узгоджується із п.3 ч.2 ст.39 Закону;

- тим, що призначені до цього конкурсні торги на послуги не відбулися з причин відсутності учасників (двічі відмінялися відкриті торги, як це було встановлено апеляційним судом), що охоплюється п.4 ч.2 ст.39 Закону як самостійна і достатня підстава для обрання процедури закупівлі у вигляді проведення переговорів.

Таким чином, оспорюване Прокурором та визнане недійсним місцевим судом рішення комітету конкурсних торгів від 08.09.2014р. про визначення Відповідача 2 переможцем закупівлі ґрунтується на попередніх чинних до сьогодні рішеннях щодо визначення виду процедури з підстав неналежності такого вибору визнаватися недійсним за умов чинності таких рішень не може, оскільки це не узгоджується із принципом правової визначеності як складового елементу встановленого ст.8 Конституції України принципу верховенства права.

? по-друге, твердження щодо невнесення змін до річного плану закупівель не відповідає фактичних обставинами справи, встановленим апеляційним судом за наявними матеріалами, зважаючи на що посилання місцевого суду на порушення ст.4 Закону як підстави для задоволення позовних вимог є помилковим. Більш того, зі змісту ч.1 ст.4 Закону випливає, що визначеність певної закупівлі в річному плані (змінах до нього) безпосередньо впливає на обгрутованість рішення комітету з конкурсних торгів про призначення конкретної закупівлі (обрання її виду), а не рішення про визначення переможця закупівлі за умов коли попереднє рішення щодо проведення закупівлі певного виду є чинним і неоспореним.

? по-третє, доводи місцевого суду щодо відсутності у Статуті Відповідача 2 серед видів діяльності безпосередньої вказівки на послуги зі збагачення вугілля не тільки не стосуються визначених Відповідачем 1 як замовником кваліфікаційних вимог в порядку ч.2 ст.16 Закону, висновок про відповідність яким Відповідача 2 зафіксований рішеннями комітету з конкурсних торгів, оформленим протоколом №2 від 29.08.2014р. (а.с.а.с.225, 226 т.3) та протоколом від 08.09.2014р. (а.с.59 т.1), доказів скасування чи визнання недійсними яких матеріали справи не містять, але й зумовлюють обґрунтованість зауважень Скаржника відносно залишення місцевим судом поза увагою факту набрання чинності з 01.01.2014р. ДК 009:2010 «Класифікація видів економічної діяльності» (КВЕД), яка не передбачає збагачення вугілля як окремого виду діяльності.

Отже, беручи до уваги чинність вказаних вище рішень Відповідача 1, що передують оспореному Прокурором та визнаному судом першої інстанції недійсним, недоведеність за матеріалами справи наявності інших самостійних підстав, які за змістом ч.5 ст.39 Закону унеможливлюють прийняття рішення про визнання Відповідача 2 переможцем процедури закупівлі, оскаржуване рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог згідно із абз.2 резолютивної частини підлягає скасуванню із подальшою відмовою у задоволенні такої позовної вимоги.

Заперечення Прокурора та Позивача проти апеляційної скарги наведених вище висновків апеляційного суду не спростовують.

Інша задоволена місцевим судом позовна вимога про визнання недійсним укладеного між Відповідачами договору №06-322 від 15.09.2014р. за змістом позову Прокурора та оскаржуваним судовим рішенням не має самостійного обґрунтування і фактично задоволена як похідний висновок про незаконність рішення Відповідача 1 про визначення переможця.

Наразі, викладений вище висновок апеляційного суду з цього приводу зумовлює безпідставність такої позиції. В свою чергу, твердження Прокурора щодо порушення ч.5 ст.40 Закону через наявність різниці між умовами спірного договору та змістом пропозиції Відповідача не відповідають дійсності - адже і специфікація №2 до договору (а.с.137 т.1) і пропозиція конкурсних торгів (а.с.91 т.1), які представив до справи сам Прокурор, є цілком ідентичними щодо визначення кількості вугілля, ціни за одиницю та загальної вартості.

Апеляційний суд також вважає за необхідне наголосити щодо юридичної неспроможності кваліфікації навіть помилкового і передчасного висновку місцевого суду про незаконність обраної процедури закупівлі як підстави для визнання спірного договору недійсним через невідповідність вимогам ч.1 ст.203 Цивільного кодексу України. Так, вказане нормативне обґрунтування зумовлює встановлення дефектів саме змісту договору, що у світлі ст.628 Цивільного кодекс України передбачає наявність серед умов договору положень, які суперечать чинному законодавству і без яких такий договір не міг бути вчиненим (ст.217 Цивільного кодексу України) - процедура укладання такого договору в розглядуваному випадку з його змістом не пов'язана.

В свою чергу, жодних зауважень до змісту спірного договору ані заявником позову, ані місцевим судом не зазначено, а апеляційним судом не встановлено, з огляду на що ч.1 ст.203 Цивільного кодексу України в межах даної справи була застосована безпідставно, на чому справедливо наголошують Відповідачі.

Крім того, виходячи зі змісту ч.3 ст.215 Цивільного кодексу України за загальним правилом право оспорювати в судовому порядку дійсність договору надане його сторонам. Інші особи управнені ініціювати таке оспорювання у разі наявності своєї зацікавленості, що узгоджується із визначеними ст.1 Господарського процесуального кодексу України та ст.15 Цивільного кодексу України умовами звернення до суду і застосування судового захисту - наявність порушення певних суб'єктивних прав або інтересів позивача (в інтересах якого Прокурором заявлено позов у розумінні ст.21 Господарського процесуального кодексу України) фактом існування спірного договору. Аналогічна позиція з цього приводу закріплена і в п.2.10 Постанови Пленуму ВГСУ №11 від 29.05.2013р.

Між тим, Міністерство енергетики та вугільної промисловості України ані в силу статусу засновника/акціонера Відповідача 1 згідно положень Статуту останнього, ані в силу приписів Закону України «Про здійснення державних закупівель» як орган управління Відповідачем 1, до сфери якого він відноситься, не є ані учасником правовідносин з закупівлі послуги, за результатами якої було укладено спірний договір, ані безпосереднім набувачем прав чи обов'язків за таким договором. Наразі, зазначений аспект належного права на висування позовних вимог у такому складі учасників місцевим судом взагалі не досліджувався місцевим судом, тоді як посилання Позивача з цього приводу на ймовірність завдання укладеним договором шкоди його фінансовим інтересам при розподілу прибутку не тільки мають характер недоведених належними доказами припущень, але перебуває поза межами визначеної ст.ст.22, 42, 44 Господарського кодексу України самостійності діяльності Відповідача 1 як суб'єкта господарювання.

За таких обставин, рішення місцевого суду і в цій частині задоволення позовних вимог підлягає скасуванню в порядку п.п.2, 3, 4 ч.1 ст.104 Господарського процесуального кодексу України із прийняттям нового рішення - про відмову у задоволенні позовної вимоги про визнання недійсним укладеного між Відповідачами договору №06-322 від 15.09.2014р.

Повне задоволення апеляційних вимог згідно із ст.49 Господарського процесуального кодексу України зумовлює стягнення з Позивача на користь Відповідача 2 витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги, та необхідність нового перерозподілу судових витрат за подання позовної заяви - а саме звільнення Відповідачів від їх сплати через повну відмову у позовних вимогах.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 99, 101 - 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецьквуглезбагачення», м. Селидове Донецької області на рішення Господарського суду Харківської області від 23.04.2014р. (повний текст підписано 27.04.2014р.) у справі №922/367/15 задовольнити у повному обсягу.

2. Рішення Господарського суду Харківської області від 23.04.2014р. (повний текст підписано 27.04.2014р.) у справі №922/367/15 скасувати в частині задоволення позовних вимог і стягнення судового збору.

3. Прийняти нове рішення у справі №922/367/15 в цій частині, яким відмовити у задоволені позовних вимог заступника прокурора Луганської області, м. Сєвєродонецьк Луганської області в інтересах держави в особі Міністерства енергетики та вугільної промисловості України до Приватного акціонерного товариства «Лисичанськвугілля» м. Лисичанськ Луганської області та Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецьквуглезбагачення», м. Селидове Донецької області про визнання недійсним рішення комісії з конкурсних торгів ПАТ «Лисичанськвугілля» щодо визначення переможця закупівлі послуг з переробки вугілля на збагачувальних фабриках від 08.09.2014р., визнання недійсним договору про надання послуг по переробці рядового вугілля №06-322 від 15.09.2014р. між ПАТ «Лисичанськвугілля» та ТОВ «Донецьквуглезбагачення».

4. Стягнути з Міністерства енергетики та вугільної промисловості України (01601, м. Київ, вул. Хрещатик, 30, ідентифікаційний код 37471933) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецьквуглезбагачення» (85400, Донецька область, м. Селидове, вул. Миру, 34, ідентифікаційний код 36887724) витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 1218грн.

5. Доручити Господарському суду Харківської області видати відповідний наказ на примусове виконання цієї постанови, оформивши його у відповідності до вимог ст.18 Закону України «Про виконавче провадження».

6. Постанова апеляційної інстанції набирає сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя Д.О. Попков

Судді: О.О. Радіонова

О.А. Марченко

Надруковано 7 примірників: 1,2, 3 - сторонам, 4- прокурору, 5- у справу, 6- ГСХО, 7- ДАГС