ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12.08.2015 Справа № 916/2703/15

Позивач: Державне підприємство «Адміністрація морських портів України», м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест-Шіппінг», м. Донецьк

про стягнення 6 534,25дол. США, що еквівалентно 138 500,61грн.

Суддя Матюхін В.І.

Представники:

позивача: не зяв.

відповідача: ОСОБА_1 за дов.

Державне підприємство «Адміністрація морських портів України» звернулось до господарського суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест-Шіппінг» 6 534,25дол. США (еквівалентно 138 500,61грн.) заборгованості.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на виставлення ТОВ «Метінвест-Шіппінг» рахунку № 15842563 на суму 34 066,09дол. США по сплаті портових зборів та послуг служби капітана морського порту (у більшій частині без ПДВ), та донарахування відповідачу, у зв'язку з відсутністю у судна «AFINA» ознак міжнародного перевезення, ПДВ у розмірі 6 534,25 дол. США рахунком №15842563 від 02.04.2015р. та неповну оплату виставлених рахунків останнім.

Відповідач позов не визнав з посиланням на те, що судно «AFINA» здійснювало міжнародне перевезення. Крім цього, відповідач наполягає на тому, що позивачем були застосовані тарифи саме для міжнародного перевезення.

Позивач ухвали суду від 20.07.2015р. та 05.08.2015р. не виконав, свого представника у судове засідання жодного разу не направив, зауважень на заперечення відповідача не надав, у зв'язку з чим господарським судом справа на підставі ст.75 Господарського процесуального кодексу України розглянута за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача у відкритому судовому засіданні, господарський суд встановив:

10.12.2013р. між Державним підприємством «Адміністрація морських портів України» (адміністрація) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Метінвест-Шіппінг» (агент) був укладений договір №51-П-МИФ-13, згідно якого адміністрація надає послуги згідно письмових заявок агента по обслуговуванню суден, а агент приймає ці послуги та оплачує їх вартість згідно доручень від імені та за рахунок судновласника, на умовах цього договору (п. 1.1 договору). Строк дії договору з моменту підписання і до 31.12.2014р. (п.8.1. р.8 договору). Додатковою угодою №4 від 02.12.2014р., сторони подовжили строк дії договору до 31.12.2015р.

Агент зобовязується одержувати попередні рахунки на передплату за портові збори на другу добу після надання заявки на заходження судна в порт. Оплату попередніх рахунків агент виконує за добу до відходу судна з порту (п. 3.1 договору).

Агент здійснює остаточні розрахунки за послуги до 10-го числа місяця, наступного за звітним на підставі підтверджуючих документів та приймально-здавальних актів. Оплату рахунків адміністрації агент здійснює в безготівковій формі відповідно до норм законодавства України про здійснення безготівкових розрахунків по суднам, що плавають під іноземним прапором у ВКВ, а під прапором України в національній валюті України. Перерахунок сум портових зборів та інших послуг у доларах США в гривні або навпаки здійснюється по курсу НБУ на дату відходу судна з порту, а у випадку зміни агента/фрахтувальника в порту на дату закінчення вантажних робіт (п. 3.2 договору).

Сторони підтверджують, що вони є платниками податку на прибуток згідно з п. 151.1 ст. 151 Податкового кодексу України з урахуванням вимог пункту 10 підрозділу 4 розділу ХХ «Перехідні положення цього кодексу» (п. 3.5 договору).

09.11.2014р. до морського порту ОСОБА_2 зайшло іноземне судно «AFINA» з вантажем на борту. Відповідачем як агентом судновласника для приходу та виходу судна «AFINA» капітану порту були надані необхідні документи, у тому числі загальна декларація та вантажний маніфест, в яких зазначено: попередній порт заходу Чорне море.

За твердженням відповідача, не спростованим позивачем, судно «AFINA» закінчило перевезення вантажу (вугілля австралійське коксівне марки «Тахмур»), яке здійснювалось іншим іноземним судном «HEBEI TANGSHAN». Останнє йшло з австралійського порту (Port Kembla Australia), а потім у звязку з неможливістю заходу в порт ОСОБА_2 з причини низької осадки судна перевантажило вантаж в нейтральних водах Чорного моря на судно «AFINA».

05.11.2014р. Державне підприємство «Адміністрація морських портів України» у звязку з надходженням до акваторії морського порту ОСОБА_2 судна «AFINA» отримало від Товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест-Шіппінг» інформацію для виставлення рахунку по судну «AFINA» для стягнення портових зборів, а саме, адміністративного збору, канального збору, корабельного збору, санітарного збору та послуги служби капітана морського порту.

13.11.2014р. зазначене судно вийшло з морського порту ОСОБА_2 без вантажу, що підтверджується загальною декларацією.

На підставі наданої відповідачем інформації, адміністрацією було виставлено попередній рахунок № 94102563 від 06.11.2014р. на суму 33 514,89 доларів США по оплаті портових зборів, а саме:

- корабельний збір у розмірі 20 611,38дол. США (без ПДВ);

- канальний збір у розмірі 6 285,74 дол. США (без ПДВ);

- адміністративний збір у розмірі 1 607,98дол. США (без ПДВ);

- санітарний збір у розмірі 1 607,98 дол. США (без ПДВ);

- причальний збір у розмірі 2 558,15 дол. США (без ПДВ);

- швартовий збір у розмірі 547,20дол. США (з ПДВ);

- послуги служби капітана морського порту у розмірі 296,46дол. США (з ПДВ).

Зазначену суму в розмірі 33 514,89 дол. США відповідачем було сплачено 10.11.2014р., що підтверджується банківською випискою від 10.11.2014р.

13.11.2014р. позивачем було виставлено остаточний рахунок №15842563 на суму 34 066,09дол. США по сплаті портових зборів та послуг служби капітана морського порту, а саме:

- корабельний збір у розмірі 20 611,38дол. США без ПДВ;

- канальний збір у розмірі 6 285,74 дол. США без ПДВ;

- адміністративний збір у розмірі 1 607,98дол. США без ПДВ;

- причальний збір у розмірі 2 558,15 дол. США без ПДВ;

- санітарний збір у розмірі 1 607,98 дол. США без ПДВ;

- швартовий збір у розмірі 714,40дол. США (з ПДВ);

- послуги служби капітана морського порту у розмірі 680,46дол. США (з ПДВ).

Суму в розмірі 551,20 дол. США було сплачено відповідачем 24.11.2014р., що підтверджується банківською випискою від 24.11.2014р.

Листом від 23.03.2015р. №1534 Державне підприємство «Адміністрація морських портів України» повідомило керівників своїх філій про те, що відповідно до отриманого індивідуального податкового розяснення Міністерства доходів і зборів № 178866/6/99-99-19-04-02-15 від 19.12.2013р., основною умовою застосування п. 197.9 ст. 197 Податкового кодексу України є наявність документів, які підтверджують здійснення судном міжнародних перевезень.

02.04.2015р. позивачем було додатково виставлено відповідачеві рахунок №15842563 на сплату донарахованого ПДВ, а саме:

- за вхід судна «AFINA» до акваторії морського порту ОСОБА_2 і вихід з нього корабельний збір 24 733,66дол. США (з ПДВ);

- за проходження судна підхідним каналом морського порту ОСОБА_2 канальний збір 7 542,88 дол. США (з ПДВ);

- за заходження судна до морського порту ОСОБА_2 адміністративний збір 1 929,58дол. США (з ПДВ);

- за забезпечення обовязкового прийняття із судна всіх видів забруднень санітарний збір 1 929,58дол. США (з ПДВ);

- за стоянку судна біля причалу морського порту ОСОБА_2 3 069,78дол. США (з ПДВ);

- за швартування та від швартування судна 714,40дол.США (з ПДВ);

- за послуги служби капітана морського порту 680,46дол. США (з ПДВ).

Загальна заборгованість по портовим зборам згідно рахунку від 02.04.2015р. № 18412183 на думку позивача складає 6 534,25дол. США (40 600,34 дол. США 551,20 дол. США 33 514,89 дол. США).

10.04.2015р. на адресу відповідача був направлений рахунок №15842563 від 02.04.2015р., який останнім залишається не сплачений.

Причиною виникнення спору є різне тлумачення сторонами терміну «міжнародне перевезення» і чи здійснювало судно «AFINA» під агентуванням відповідача міжнародне перевезення.

За таких обставин і зважаючи на те, що:

Порядок оподаткування податком на додану вартість, у тому числі визначення платників податку, умов реєстрації суб'єкта господарювання як платника податку на додану вартість, визначення бази оподаткування регламентується Податковим кодексом України (далі - ПК України).

У вирішенні спорів, пов'язаних зі стягненням сум податку на додану вартість, включених до сум збору та плати за послуги, які надаються у морських торговельних портах, слід враховувати, що підставою для звільнення від оподаткування податком на додану вартість відповідно до наведених положень статті 197 ПК України є підтвердження належними доказами здійснення судном міжнародного перевезення пасажирів, їхнього багажу, вантажів та міжнародних відправлень, перетин державного кордону України та відповідне митне оформлення.

За приписами підпункту 195.1.3 пункту 195.1 статті 195 ПК України перевезення вважається міжнародним, якщо таке перевезення здійснюється за єдиним міжнародним перевізним документом.

Стягнення портових зборів як за міжнародне перевезення виключає можливість стягувати податок на додану вартість.

Відповідно до п. 197.9 ст. 197 Податкового кодексу України звільняються від оподаткування операції з постачання послуг, що надаються іноземним та вітчизняним суднам, які здійснюють міжнародні перевезення пасажирів, їхнього багажу і вантажів та оплачуються ними відповідно до законодавства України портовими зборами.

У п. 197.9 ст. 197 Податкового кодексу України застосовується терміни "міжнародне перевезення" і "вантаж" зміст яких Податковим кодексом України не визначається.

Згідно п. 5.2 ст. 5 Податкового кодексу України терміни, що застосовуються у цьому Кодексі і не визначаються ним, використовуються у значенні, встановленому іншими законами.

Відповідно до Конвенції про полегшення міжнародного морського судноплавства (Лондон, 9 квітня 1965 p.), яка ратифікована Україною у 1993 році, вантаж - це будь-які товари і будь-якого роду предмети, що перевозяться на судні, за винятком пошти, судових припасів, судових запасних частин і спорядження, особистих речей команди і багажу, що слідує з пасажирами:

Згідно ст. 132 Кодексу торговельного мореплавства України перевезення між портами України й іноземними портами можуть здійснюватися як суднами, що плавають під Державним прапором України, так і за умови взаємності суднами, що плавають під іноземним прапором.

Таким чином, міжнародним перевезенням є перевезення між українськими портами та іноземними портами.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 є українським морським портом, то до виниклих правовідносин між Позивачем та відповідачем слід застосовувати Закон України "Про морські порти України".

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про морські порти України" морський порт - визначені межами територія та акваторія, обладнані для обслуговування суден і пасажирів, проведення вантажних, транспортних та експедиційних робіт, а також інших пов'язаних з цим видів господарської діяльності.

Згідно зі ст. 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються Цивільним кодексом України, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Спір між сторонами пов'язаний із перевезенням вантажу із використанням судна, яке агентував відповідач, а тому до спірних правовідносин слід застосувати главу 2 КТМ України (Договір морського перевезення вантажу).

Згідно ст. 133 КТМ України за договором морського перевезення вантажу перевізник або фрахтівник зобов'язується перевезти доручений йому відправником вантаж з порту відправлення в порт призначення і видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (одержувачу), а відправник або фрахтувальник зобов'язується сплатити за перевезення встановлену плату (фрахт).

З зазначеного слідує, що перевезенням є зобов'язання здійснити переміщення дорученого вантажу з одного порту в інший порт. Проміжні переміщення вантажу та/або заміна транспортного засобу (зокрема, переміщення вантажу з судна на судно), не мають істотного значення для правової кваліфікації руху такого вантажу як перевезення вантажу за договором морського перевезення.

Проте, як вбачається із змісту позовної заяви, Позивач вважає, що міжнародним перевезенням є тільки рух конкретного судна з вантажем між іноземним портом і українським портом.

Але, суд не може погодитись із такою позицією Позивача, оскільки у розумінні ст. 131 і 132 КТМ України існує тільки два види перевезень: каботажне перевезення і міжнародне перевезення.

Вид перевезення (міжнародне чи каботажне) впливає на наступні фактори, зокрема на наявність або відсутність ПДВ. Якщо перевезення є каботажним, то за загальним правилом - ПДВ нараховується на цю суму портових зборів; якщо перевезення є міжнародним, то за спеціальним правилом п. 197.9 ст. 197 Податкового кодексу України ПДВ діє звільнення від сплати ПДВ на суму портових зборів.

На думку суду, Позивач не прийняв до уваги докази існування та змісту договору морського перевезення наданими Відповідачем, згідно з яким здійснювалось саме міжнародне перевезення.

На думку суду, перевантаження імпортного вантажу у нейтральних водах є частиною договору міжнародного перевезення вантажу з іноземного порту до українського порту, а судна із цим вантажем мають статус суден, які здійснюють міжнародне перевезення, тобто учасники цього перевезення перебувають у правовідносинах договору міжнародного перевезення вантажу, внаслідок чого судновласники через своїх агентів не сплачують ПДВ при споживанні послуг, які сплачуються у складі портових зборів відповідно до п. 197.9 ст. 197 ПК України.

Отже, надані Відповідачем Позивачу документи про те, що вантаж був завантажений в іноземному порту та перевантажений на судно в нейтральних водах Чорного моря і вивантажений в порту України - є свідченням того, що вказані у документах судна приймають участь у міжнародному перевезенні. згідно з договором морського перевезення вантажу.

Також слід зазначити, що згідно п. 54 ст. 4 Митного кодексу України - "судно закордонного плавання" - українське або іноземне судно, яке здійснює міжнародні перевезення товарів та/або пасажирів та прибуває на митну територію України або вибуває за її межі.

"Митною територією", згідно ст. 9 Митного кодексу України, України, є територія України, зайнята сушею, територіальне море, внутрішні води і повітряний простір, а також території вільних митних зон, штучні острови, установки і споруди, створені у виключній (морській) економічній зоні України, на які поширюється виключна юрисдикція України.

Відповідно, судно завантажене в нейтральних водах Чорного моря, тобто за межами митної території України із оформленням відповідних коносаментів, є судном закордонного плавання, що здійснює міжнародне перевезення.

Як вбачається із матеріалів справи, судно «AFINA», що обслуговувалося відповідачем, та по якому позивачем донараховано ПДВ, перетинало державний кордон України з відповідним оформленням ВМД на вантаж та ОСОБА_1 здійснення комісійного контролю судна у пунктах пропуску для морського, річкового та паромного сполучення (Прихід) із відповідними відмітками органів державного прикордонного та митного контролю.

Як зазначає відповідач та не спростовує позивач, під час нарахування портових зборів судно, яке агентувалось відповідачем, позивачем було використано ставки портових зборів як для суден міжнародного перевезення, що підтверджується відповідними рахунками.

Господарський суд вважає, що позивачем належним чином не доведено та не обґрунтовано заявлені позовні вимоги, у зв'язку з чим у задоволені позову Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" до Товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест-Шіппінг» слід відмовити.

Судові витрати в межах, встановлених законодавством, покладаються на позивача.

Враховуючи вищевикладене і керуючись ст.ст.43, 49, 82 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В :

Відмовити Державному підприємству «Адміністрація морських портів України» у задоволені позову до Товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест-Шіппінг» про стягнення 6 534,25дол. США (еквівалентно 138 500,61грн.).

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано.

Апеляційна скарга подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу, протягом 10 днів з дня прийняття рішення місцевим господарським судом.

Суддя В.І. Матюхін

Повний текст рішення складено 12.08.2015р.

Надруковано примірників:

1 до справи;

1 позивачу;

1 відповідачу.

Тел.