ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" серпня 2015 р.Справа № 922/3472/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Светлічного Ю.В.

при секретарі судового засідання Ліпчанській В.В.

розглянувши справу

за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, м. Харків
до 1) Русько-Лозівської сільської ради, с. Р. Лозова 2) Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3, м. Дергачі
про визнання протиправним рішення
за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_4 довіреність б/н від 20.05.2015р.; ОСОБА_5 довіреність б/н від 20.05.2013р.;

1-го відповідача - ОСОБА_6 голова Русько - Лозівської сільської ради;

2-го відповідача - ОСОБА_1 за довіреністю, ОСОБА_3;

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_2 (позивач) звернувся до господарського суду Харківської області із позовною заявою до відповідачів - 1) Русько-Лозівської сільської ради; 2) Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3, в якій позивач просить визнати протиправним рішення Русько-Лозівської сільської ради №30 від 17 лютого 2015 р. "Про надання дозволу на розміщення та на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для розміщення тимчасової споруди (павільйону) для провадження підприємницької діяльності для торгівлі товарами повсякденного побуту на території Русько-Лозівської сільської ради в районі торгівельного комплексу "Українка" (за кіоском "Кулиничі") по вул. Бєлгородське шосе № 20 від 21 квітня 2015 р. "Про затвердження Актуальної схеми розміщення тимчасових споруд торгівельних павільйонів по продажу товарів повсякденного вжитку в с. Руська Лозова, Бєлгородська траса (в районі торговельного комплексу "Українка" за павільйоном Кулиничі) Дергачівського району Харківської області площею 66,0 кв.м (0,0066 га) для розміщення тимчасових споруд торгівельних павільйонів по продажу товарів повсякденного вжитку" в частині, що стосується ФОП ОСОБА_3

Присутні представники позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримували та просили позов задовольнити.

Присутній представник 1-го відповідача проти позову заперечував, про що надав до суду письмові заперечення від 08.07.15 р. за вх.№27532. В запереченнях 2-ий відповідач зазначив, що 1-ий відповідач належним чином оформив право користування на земельну ділянку на території Русько - Лозівської сільської ради за адресою: Харківська область, Дергачівський район, с. Руська Лозова, вул. Бєлгородське шосе район торговельного комплексу "Українка" (за кіоском Кулиничі), та 1-ий відповідач не порушує законних інтересів позивача, тому просив у задоволенні позову відмовити.

Присутній представник 2-го відповідача проти позову заперечував та просив у його задоволенні відмовити, про що надав до суду письмові заперечення від 08.07.15 р. за вх.№27531. В запереченнях 2-ий відповідач зазначив, що звернулась до Русько - Лозівської сільської ради із заявою про надання дозволу на розміщення та на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для розміщення тимчасової споруди (павільйону) для провадження повсякденного побуту на території Русько - Лозівської сільської ради за адресою: Харківська область, Дергачівський район, с. Руська Лозова, вул. Бєлгородське шосе район торговельного комплексу "Українка" (за кіоском Кулиничі). Рішенням №30 XLVI сесії Русько - Лозівської сільської ради було надано дозвіл, після чого нею були розроблені документи на користування вказаною земельною ділянкою. 05.05.15 між ФОП ОСОБА_3І та Русько - Лозівською сільською радою було укладено договір особистого сервітуту для обслуговування тимчасової споруди №9. За таких обставин, 2-ий відповідач вважаючи, що користується земельною ділянкою на підставі документів, які надають право на розміщення тимчасової споруди (павільйону для) не порушує законних прав позивача.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, пояснення їх повноважних представників, всебічно та повно зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

20.10.2014 року фізична особа-підприємець - ОСОБА_3 (далі по тексту - 2-ий) звернулась з заявою вх. № 0-165 від 20.10.2014 року до Русько - Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області про надання останній дозволу на розміщення та на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для розміщення тимчасової споруди (павільйону) для провадження підприємницької діяльності для торгівлі товарами повсякденного побуту на території Русько - Лозівської сільської ради за адресою: Харківська область, Дергачівський район, с. Руська Лозова, вул. Бєлгородське шосе, район торгівельного комплексу "Українка" (за кіоском "Кулиничі").

Рішенням №30 XLVI сесії від 17.02.2015р. Русько - Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 на підставі п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядузання в Україні" було надано дозвіл на розміщення та на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для розміщення тимчасової споруди (павільйону) для провадження підприємницької діяльності для торгівлі товарами повсякденного побуту на території Русько - Лозівської сільської ради за адресою: Харківська область, Дергачівський район, с. Руська Лозова, вул. Бєлгородське шосе, район торгівельного комплексу "Українка" (за кіоском "Кулиничі").

Рішенням №20 XLVIІ сесії від 21.04.2015р. Русько - Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області було затверджено актуальну схему розміщення тимчасових споруд торгівельних павільйонів по продажу товарів повсякденного вжитку у с. Руська Лозова, Бєлгородська траса (в районі торговельного комплексу "Українка" за павільйоном "Кулиничі") Дергачівського району Харківської області.

Вищезазначені рішення сесій сільської ради є дійсними, після їх прийняття сесією сільської ради вони були оприлюднені та є доступними для будь кого на офіційному сайті Русько - Лозівської сільської ради (http:www.rlozova.city.kharkov.ua/). 2-ий відповідач у письмових пояснень наданих до суду зазначив, що заперечень, зауважень, щодо вище вказаних рішень сесій сільської ради до Руськолозівської сільської ради з контролюючих та правоохоронних органів не надходило. Доказів скасування вказаних рішень позивачем не надано.

Таким чином, 1-ий відповідач - Русько - Лозівська сільська рада при прийнятті рішень №30 XLVI сесії від 17.02.2015р. та №20 XLVIІ сесії від 21.04.2015р. діяла в межах наданих їй повноважень щодо земельної ділянки, яка знаходиться у віданні Русько - Лозівської сільської ради.

03.03.2015р. КП "Архітектурне бюро Дергачівського району" було затверджено та погоджено з Дергачівським міжрайонним управлінням держсанепідемслужбою у Харківській області, сектором містобудування і архітектури Дергачівської райдержадміністрації Актуальну схему розміщення тимчасових споруд торгівельних павільйонів по продажу товарів повсякденного вжитку у с. Руська Лозова, Бєлгородська траса (в районі торговельного комплексу "Українка" за павільйоном "Кулиничі") Дергачівського району Харківської області). Дана схема була виготовлена кваліфікованим архітектором ОСОБА_7 (кваліфікаційний сертифікат серії АА № 001676, виданий Атестаційною архітектурно-будівельною комісією 22.07.2013 року) у відповідності з діючим законодавством України.

29.04.2015р. сектором містобудування та архітектури Дергачівської районної державної адміністрації було виготовлено паспорт прив'язки торгівельних павільйонів по продажу товарів повсякденного вжитку у с. Руська Лозова Бєлгородська траса (в районі торговельного комплексу "Українка" за павільйоном "Кулиничі") Дергачівського району Харківської області.

05 травня 2015 року між ФОП ОСОБА_3 та Русько - Лозівською сільською радою Дергачівського району Харківської області було укладено договір особистого строкового сервітуту для обслуговування тимчасової споруди за № 9.

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін.

За загальним правилом обовязок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Обовязок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких предявлено позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він будує заперечення проти позову.

У відповідності до вимог ст. 54 ГПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги з зазначенням доказів. До обставин, на яких позивач обґрунтовує свої вимоги, відносять обставини, які становлять предмет доказування у справі. Предмет доказування це сукупність обставин, які необхідно встановити для правильного вирішення справи. У предмет доказування включаються факти матеріально-правового характеру, що є підставою вимог позивача та заперечень відповідача.

Відповідно до ст. 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Згідно із ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до вимог ст. 32 ГПК України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

При цьому, належністю доказів є спроможність фактичних даних містити інформацію щодо обставин, що входять до предмета доказування, слугувати аргументами (посилками) у процесі встановлення об'єктивної істини.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач у позовній заяві просить визнати протиправним рішення Русько-Лозівської сільської ради №30 від 17 лютого 2015 р. "Про надання дозволу на розміщення та на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для розміщення тимчасової споруди (павільйону) для провадження підприємницької діяльності для торгівлі товарами повсякденного побуту на території Русько-Лозівської сільської ради в районі торгівельного комплексу "Українка" (за кіоском "Кулиничі") по вул. Бєлгородське шосе № 20 від 21 квітня 2015 р. "Про затвердження Актуальної схеми розміщення тимчасових споруд торгівельних павільйонів по продажу товарів повсякденного вжитку в с. Руська Лозова, Бєлгородська траса (в районі торговельного комплексу "Українка" за павільйоном Кулиничі) Дергачівського району Харківської області площею 66,0 кв.м (0,0066 га) для розміщення тимчасових споруд торгівельних павільйонів по продажу товарів повсякденного вжитку" в частині, що стосується ФОП ОСОБА_3

Всупереч вищевикладеному позивач не зазначив належного нормативного обгрунтування протиправності рішень Русько-Лозівської сільської ради №30 від 17 лютого 2015 р. та №20 від 21 квітня 2015 р., позовна заява містить тільки посилання на ст. 19 Конституції України та статті ГПК України, тобто позовні вимоги не містять під собою правових підстав протиправності рішень 2-го відповідача, відповідно до цього позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають, тому суд вважає за необхідне у задоволенні позову відмовити повністю.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України. Судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, оскільки суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову, судові витрати у даній справі покладаються на позивача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 1, 4, 12, 22, 33, 43, 47, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Повне рішення складено 19.08.2015 р.

Суддя ОСОБА_8