ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2015 р. Справа № 909/889/15

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Грици Ю.І.,

секретар судового засідання Дребот Н.Д.,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - представник, довіреність (№б/н від 04.08.2015),

від відповідача: ОСОБА_2 - адвокат, договір (№б/н від 18.08.2015),

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю «Дунапак-Україна», (вул.Стрілецька, 11, м. Ходорів, Жидачівський район, Львівська область, 81750)

до відповідача: фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (вул. Олекси Довбуша, 117/29, м. Коломия, Івано-Франківська область, 78200)

про стягнення коштів в сумі 38478,44 грн.

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Дунапак-Україна" звернулося до господарського суду з позовною заявою (вх№8571/15 від 10.08..2015) до ФОП ОСОБА_3 про стягнення коштів в сумі 38478,44 грн.

В обґрунтування поданої позовної заяви позивач посилається на те, що в порушення умов укладеного між ними договору поставки відповідач розраховувався за поставлений товар зі значним порушенням погоджених сторонами строків оплати, в зв'язку з чим утворилася заборгованість а тому просить стягнути кошти в сумі 38478,44 грн., з яких: 15111,99 грн. - сума основного боргу, 23366,45 грн. - штрафні санкції та сплачений судовий збір.

Ухвалою суду від 11.08.2015 дану позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі та призначено розгляд справи на 25.08.2015.

В судовому засіданні 25.08.2015 оголошувалась перерва на 15 хвилин.

25.08.2015 в судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав наведених у позовній заяві.

В судовому засіданні представником відповідача подано відзив на позовну заяву (вх№13114/15 від 25.08.2015), в якому він посилається на те, що розмір штрафних санкцій в порівнянні з розміром основного боргу є надмірно великим та зазначає, що сплата такої значної суми поставить відповідача у ще більш скрутне матеріальне становище, а тому просить на підставі ст.551 ЦК України зменшити розмір штрафних санкцій, оскільки вони значно перевищуються розмір суми основного боргу.

25.08.2015 представник відповідача в судовому засіданні не заперечував проти позовних вимог, але заявив клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані докази, зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне:

03.11.2014 між ТОВ «Дунапак-Україна» та ФОП ОСОБА_3 укладено договір поставки №031114/01, за яким постачальник (позивач) взяв на себе зобов'язання поставляти і передавати у власність покупцю (відповідачу), а останній приймати і здійснювати оплату гофрокартонної продукції на умовах, визначених в цьому Договорі.

Відповідно до ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України (ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України).

Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст. 181 Господарського кодексу України Господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами.

Статтею 265 Господарського кодексу України встановлено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

ТОВ "Дунапак-Україна" було передано, а ФОП ОСОБА_3 отримано обумовлений договором товар , що підтверджується доданими до матеріалів справи копіями видаткових накладними, а саме: №181 від 05.02.2015, №569 від 19.03.2015, №582 від №19.03.2015, №653 від 27.03.2015, №657 від 27.03.2015, №703 від 02.04.2015.

Факт прийняття та отримання товару відповідачем підтверджується підписами ФОП ОСОБА_3 та відтисками печатки на зазначених вище видаткових накладних.

Згідно з ч. ч. 1,7 ст.193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до умов Договору та Додаткової угоди №1 до Договору відповідач зобов'язаний здійснити оплату за поставлений товар у розмірі 100% вартості даної партії на протязі 14 календарних днів з моменту отримання товару, шляхом перерахування коштів у гривнях на розрахунковий рахунок позивача.

Згідно з частиною першою статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив своє зобов'язання по поверненню заборгованості, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 ЦК України).

Згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 10.2. Договору передбачено, що за порушення строків оплати товару покупець зобов'язаний сплатити постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості поставленого, але неоплаченого в термін товару за кожний календарний день прострочення.

Згідно з пунктом 10.3. Договору випадку порушення (невиконання або неповного виконання) покупцем зобов'язання щодо оплати товару на строк більш, ніж 60 календарних днів з моменту поставки товару, покупець сплачує постачальнику окрім пені, штраф у розмірі 5% від загальної вартості партії товару, оплата якої прострочена (неоплачена або оплачена не в повному обсязі).

З матеріалів справи вбачається, що свої зобов'язання щодо оплати поставленого позивачем товару відповідачем виконувалось зі порушенням погоджених сторонами в договорі строків, в зв'язку з чим утворилася заборгованість в розмірі 38478,44 грн., з яких: 15111,99 грн. - сума основного боргу, 23366,45 грн. - штрафні санкції.

Встановлено, що після звернення позивача до суду із позовною заявою відповідачем було здійснено оплату по виконанню зобов'язань по сумі основного боргу в розмірі 15111,99 грн. та судового збору в розмірі 1827 грн.

В судовому засіданні оглянуто оригінал квитанції про сплату відповідачем вищезазначених коштів.

Відповідно до ч.1.1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України Господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Таким чином, в даній частині спір врегульовано сторонами шляхом перерахування боргу після звернення стягувача з позовом та подано докази такого врегулювання, а тому відсутній предмет спору позовне провадження в частині стягнення заборгованості в розмірі 15111,99 грн. слід припинити.

Враховуючи те, що ТОВ «Дунапак-Україна» зі свого боку виконано умови договору шляхом поставки товару на користь ФОП ОСОБА_3 та те, що зібраними в матеріалах справи письмовими доказами підтверджено факт виконання відповідачем зобов'язань з порушенням умов вищевказаного договору, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій не підлягає задоволенню, оскільки відповідач не довів суду неможливості їх сплати.

У відповідності до ст. 55 Господарського процесуального кодексу України судом було перераховано суми штрафних санкцій та встановлено, що позовні вимоги в цій частині стягнення підлягають задоволенню частково, а саме в розмірі 23325,25 грн. А в частині стягнення 41,20 грн. слід відмовити.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 23325,25 грн.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 33, 55, 80, 82 -85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов задоволити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (вул. Олекси Довбуша, 117/29, м. Коломия, Івано-Франківська область, 78200, код ЄДРПОУ НОМЕР_1) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Дунапак-Україна», (вул. Стрілецька, 11, м. Ходорів, Жидачівський район, Львівська область, 81750, ) кошти в сумі 23325,25 грн. (двадцять три тисячі триста двадцять п'ять гривень двадцять п'ять копійок).

В решті позову відмовити.

Провадження в частині стягнення коштів в сумі 15111,99 грн. припинити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 27.08.2015.

Суддя Грица Ю.І.

Виготовлено в КП "Діловодство спеціалізованого суду"

________________ ОСОБА_4 27.08.15