ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

31 серпня 2015 р. Справа № 918/716/15

Господарський суд Рівненської області у складі судді Бережнюк В.В. розглянувши справу

за позовом Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України"

до відповідача 1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна компанія "Сібінвестград"

до відповідача 2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Західноукраїнська холдингова компанія"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 1:

- арбітражний керуючий Гонтар Н.Б. (ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна компанія "Сібінвестград")

- Товарна біржа "Електронні торги України"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів:

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівненський молодіжний жилий комплекс"

про визнання результатів аукціону з продажу майна, а також відповідного договору купівлі-продажу такого майна недійсними

Представники:

Від позивача : Яруничев В.А.

Від відповідача 1 : не з'явився

Від відповідача 2 : Мороз В.В., Туревич О.О.

Від третіх осіб : - не з'явився

- від ТБ "Електронні торги України" : Туревич О.О.

- від ТзОВ "Рівненський МЖК" : не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" звернувся до господарського суду Рівненської області із позовом до відповідача 1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна компанія "Сібінвестград" та відповідача 2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Західноукраїнська холдингова компанія", треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 1: - арбітражний керуючий Гонтар Н.Б. (ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна компанія "Сібінвестград"), Товарна біржа "Електронні торги України", про визнання результатів аукціону з продажу майна, а також відповідного договору купівлі-продажу такого майна недійсними.

Ухвалою від 21.07.2015 р. до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів залучено Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівненський молодіжний жилий комплекс".

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що в межах ліквідаційної процедури боржника ТзОВ "Інвестиційно-будівельна компанія "Сібінвестград", 06.10.2014 р. організатором відкритих електронних торгів товарною біржею «Електронні торги України», було проведено електронні торги (аукціон) з продажу заставного майна - майнові права на нерухоме майно, а саме на квартири в кількості 85 одиниць, які розташовані в будинку № 4 по вул. Гагаріна у місті Рівному, про що складений протокол № 108989 від 06.10.2014, переможцем яких виявилось Товариство з обмеженою відповідальністю «Західноукраїнська холдингова компанія». З переможцем аукціону було укладено відповідний договір купівлі-продажу заставного майна. Щодо факту реалізації заставного майна позивача було повідомлено листом Ліквідатора № 01-21/317 від 10.10.2014 р.

ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" не погоджується із порядком, а відтак і з результатами продажу заставного майна, вважає їх незаконними та такими, що проведені з порушенням норм матеріального права.

Так, відповідно до абз. 2 п. 1-1 ч. 1 Розділу X Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції Закону, який набрав чинності з 19.01.2013 р.) (далі - Закон про банкрутство) положення цього Закону, що регулюють продаж майна у провадженні у справі про банкрутство, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності зазначеним вище Законом.

Порядок проведення оцінки та продажу майна банкрута визначено ст.ст. 43, 44 Закону про банкрутство. Відповідно до ч. 1 ст. 43 останнього майно, яке підлягає реалізації у ліквідаційній процедурі, оцінюється ліквідатором. Згідно з ч. 1 ст. 42 Закону усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси.

Разом із тим, майно банкрута, яке передано в заставу з метою забезпечення виконання зобов'язань має особливий правовий статус під час провадження у справі про банкрутство.

Так, відповідно до абз. 1 ч. 4 ст. 42 Закону про банкрутство майно банкрута, що є предметом забезпечення, не включається до складу ліквідаційної маси і використовується виключно для задоволення вимог кредитора за зобов'язаннями, які воно забезпечує.

Абзацом 2 ч. 4 ст. 42 Закону про банкрутство передбачено, що продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в порядку, передбаченому зазначеним Законом, виключно за згодою кредитора, вимоги якого воно забезпечує, або суду.

Листом № 01-21/193 від 16.07.2014 р. ліквідатор повідомив Банк щодо проведення другого повторного аукціону з продажу Заставного майна та було запропоновано наступні умови продажу: початкова вартість майна становить 7 500 800.00 грн., без ПДВ (зменшена на 20 % від початкової вартості відповідно до попереднього аукціону), з можливістю її зниження на тому ж аукціоні; крок аукціону в розмірі 10%, що складає 750 080,00 грн.: за відсутності бажаючих укласти договір, початкова вартість знижується на крок аукціону доти, доки не виявиться бажаючий укласти договір.

Листом № 176-04/377 від 01.08.2014 р. Банк надав згоду Ліквідатору на реалізацію останнім Заставного майна на наступних умовах: початкова вартість майна становить 7 500 800,00 грн., без ПДВ (зменшена на 20 % від початкової вартості відповідно до попереднього аукціону), з можливістю зниження відповідної початкової вартості, але не нижче, ніж до граничної вартості, яка становить 50 % початкової вартості, вказаної в оголошенні про проведення аукціону; крок аукціону в розмірі 5 %.

Разом з тим, листом № 01-21/253 від 18.08.2014 р. Ліквідатор повідомив Банк, що з огляду на те, що справу № 5019/726/12 про банкрутство Боржника було порушено до 19.01.2013 - набрання чинності новою редакцією Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», відповідне заставне майно Банку є таким, що включене до складу ліквідаційної маси Боржника, а отже згоди забезпеченого кредитора на продаж такого майна законом не вимагається. Крім того, зазначеним листом Ліквідатор повідомив Банк, що продаж майна за згодою забезпеченого кредитора здійснюється у тому випадку, якщо майно банкрута, що є предметом забезпечення, не включається до складу ліквідаційної маси.

Листом № 01-21/257 від 29.08.2014 р. Ліквідатор повідомив Банк, що 20.08.2014 р. на офіційному сайті Вищого господарського суду України опубліковане оголошення про проведення другого повторного аукціону (електронних торгів) з продажу відповідного заставленого Банку Боржником майна на наступних умовах, зокрема: початкова вартість майна становить 7 500 800,00 грн., без ПДВ (зменшена на 20 % від початкової вартості відповідно до попереднього аукціону); можливість зниження початкової вартості відповідного майна до граничної вартості, яка становить 5 % початкової вартості, вказаної в оголошенні про проведення аукціону; крок аукціону в розмірі 5 %.

Позивач наголошує на тому, що в матеріалах відповідної справи про банкрутство Боржника відсутні будь-які докази звернення Ліквідатора до суду з клопотанням про надання дозволу на продаж Заставного майна (щодо продажу якого між Ліквідатором та відповідним заставним кредитором (Банком) не досягнуто згоди). Крім того, відповідно до документів які наявні у матеріалах справи № 5019/726/12 відповідна згода судом не надавалась. Тому вважає, що наявні правові підстави для визнання результатів відповідного аукціону з продажу Заставного майна, проведеного 06.10.2014 р. третьою особою-2 недійсними.

Відтак, з огляду відсутність у даному випадку згоди заставного кредитора або суду на продаж Заставного майна, а також на наявність правових підстав для визнання результатів Аукціону недійсними позивач вважає, що визнанню недійсним підлягає також договір купівлі-продажу Заставного майна, укладений з переможцем Аукціону, а саме відповідачем-2.

Через канцелярію суду Публічним акціонерним товариством "Державний експортно-імпортний банк України" на підставі статей 66, 67 ГПК України було подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майнові права на 72 квартири, розташовані за адресою: м.Рівне, вул.Гагаріна, 4, загальною площею 4419,37 кв.м.

Ухвалою від 10 серпня 2015 року в задоволенні заяви №304 від 15.06.2015 р. про вжиття заходів забезпечення позову відмовлено.

Відповідач-2 надав суду письмовий відзив на позов, у якому вимоги ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" не визнає (арк.с. 116-118). Вказує, що в останній день проведення електронних торгів, 06.10.2014 р. ТзОВ "Західноукраїнська холдингова компанія" зробила ставку на лот №108989, коли при зниженні ціна досягла рівня 5 % від початкової вартості, а саме 375040,00 грн.

06.10.2014 року відбувся аукціон по лоту №108989, організатором якого була ТБ „Електронні торги України". За результатам проведення аукціону ТзОВ «Західноукраїнська холдингова компанія» стала його переможцем. 13.10.2014 року від ТзОВ „ІБК „Сібінвестград" був отриманий проект Договору купівлі-продажу майнових прав. В той же день між ТзОВ „ІБК „Сібінвестград" в особі арбітражного керуючого (ліквідатора) Ґонтар Н.Б., з однієї сторони та ТзОВ «Західноукраїнська холдингова компанія», з другої сторони був підписаний договір купівлі-продажу майнових прав та Акт приймання-передачі. 07.11.2014 року Сторонами був укладений нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу майнових прав.

Розрахунок зі сторони ТзОВ «Західноукраїнська холдингова компанія» за придбані майнові права проведено ще 02.09.2014 р.( платіжне доручення №12 від 02.09.2014 р.), оскільки в Протоколі №108989 від 06.10.2014 р. зазначено, що частка ціни сплачена Переможцем складає 750080,00 грн. (гарантійний внесок), а ціна за придбаний лот становить 375040,00 грн.

Відповідно до ст.. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ст. 11 ЦКУ передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства , а також з дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші право чини, інші юридичні факти. Відповідно до ч.1 ст. 334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відтак, ТзОВ «Західноукраїнська холдингова компанія» вважає, що остання є добросовісним набувачем майнових прав на 72 квартири, що знаходять за адресою: м. Рівне, вул.. Гагаріна, 4, і всі дії вчинені стосовно реєстрації на аукціоні, проведеного ТБ „Електронні торги України" і купівлі даних майнових прав є законними.

За наведеного відповідач-2 вважає позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими. Просить в позові відмовити.

Третя особа Товарна біржа "Електронні торги України" надала письмові пояснення по суті спору, у яких зазначає, що оскільки другий повторний аукціон проходив із зниженням початкової вартості на крок аукціону поки не виявиться бажаючий укласти договір, тому коли ціна лоту сягнула позначки 375 040,00 грн. (крок 5,00%), учасником ТзОВ „Західноукраїнська холдингова компанія" була зроблена ставка на цю ціну. Інших ставок другим учасником не було зроблено, тому ТОВ „Західноукраїнська холдингова компанія" стала переможцем торгів з придбання лоту №108989 за ціною 375040,00 грн., про що був складений Протокол №108989 про проведення аукціону від 06.10.2014 р.

Згідно ст. 67 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (редакція Закону, що вступила в силу з 19.01.2013 року) негайно після оголошення переможця протокол про проведення аукціону надсилається в електронній формі переможцю та Замовнику. На виконання п.7 ст.69 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (редакція Закону, що вступила в силу з 19.01.2013 року) Організатор торгів повідомив про запропоновану переможцем ціну на веб-сайті Міністерства юстиції України та веб-сайті ВГСУ (повідомлення №203/2106-АП від 06.10.2014 року).

Також пояснює, що згідно п.1 ст. 55 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (редакція Закону, що вступила в силу з 19.01.2013 року) порядок визнання аукціону таким, що не відбувся, анулювання результатів аукціону, визнання результатів аукціону недійсними відбуваються за умов, у разі: відсутності учасників або наявності на торгах лише одного учасника; коли жоден з учасників не запропонував ціну, вищу за стартову (початкову вартість); несплати в установлений строк переможцем належної суми за придбане майно.

Згідно п.3 ст. 55 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (редакція Закону, що вступила в силу з 19.01.2013 року) результати аукціону, проведеного з порушенням вимог закону, можуть бути визнані в судовому порядку недійсними.

Однак всі вище перелічені пункти були виконані учасниками даного аукціону, було дотримано усіх правил при реєстрації, сплаті та купівлі майнових прав на 72 квартири. Зі сторони Організатора торгів і замовника порушень при дотримані правил проведення торгів не було.

Товарна біржа "Електронні торги України" вважає, що відсутні підстави для задоволення позову.

Від третьої особи Гонтар Н.Б. надійшли письмові пояснення, у яких вказує, що згідно абз.1 п.4 ст. 42 Закону про банкрутство в новій редакції, майно банкрута, що є предметом забезпечення, не включається до складу ліквідаційної маси і використовується виключно для задоволення вимог кредитора за зобов'язаннями, які воно забезпечує. Виходячи з норми даної статті, продаж майна виключно за згодою забезпеченого кредитора або суду здійснюється у тому випадку, якщо майно банкрута, що є предметом забезпечення, не включається до складу ліквідаційної маси, а оскільки провадження у справі здійснювалося згідно Закону у старій редакції окрім продажу майна, тому заставне майно підприємства було включено до ліквідаційної маси ТзОВ «ІБК «Сібінвестград», про що повідомлявся Банк і не оспорював дані дії ліквідатора та повідомлено кредиторів, вимоги яких забезпечені заставою про час, місце та умови продажу заставного майна окремим рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Отже, твердження Банку стосовно того, що заставне майно ТОВ «ІБК «Сібінвестград» не має бути включене до складу ліквідаційної маси та продаж його має здійснюватися виключно за згодою Банка (забезпеченого кредитора) або суду, є безпідставним.

Пояснює, що відповідно до ч.3 ст. 55 Закону в новій редакції, результати аукціону, проведеного з порушенням вимог закону, можуть бути визнані в судовому порядку недійсними; визнання результатів аукціону недійсними тягне за собою визнання недійсним укладеного з переможцем договору купівлі-продажу. Відтак, керуючись положення норми ч.3 ст. 55 слід тлумачити таким чином, що питання про визнання результатів аукціону недійсними повинно розглядатися в межах провадження у справі про банкрутство згідно Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Оскільки провадження у справі про банкрутство підприємства припинено, тому дана позовна заява Банку підлягає відмові за безпідставністю.

Наголошує, що ліквідатор ТзОВ „ІБК „Сібінвестград" проводив реалізацію майнових прав, які належали підприємству боржнику, оскільки були виявлені в ході ліквідації та включені до ліквідаційної маси згідно всіх норм чинного законодавства. Кошти одержані від продажу даного майна на виконання ст. 26 та ст.31 Закону в старій редакції спрямовувалися на рахунок заставного кредитора (Банку), тому порушень ні зі сторони продажу, ні зі сторони вчинених дій ліквідатором стосовно провадження по справі не було.

Третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівненський молодіжний жилий комплекс" письмових пояснень по суті позовних вимог суду не надала.

Від відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна компанія "Сібінвестград" письмового відзиву на позов не надходило. Його представник у судові засідання не з'являвся. Згідно наявного у справі витягу з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців вказана адреса відповідача-1: 33018, м.Рівне, вул.Драгоманова, 1 кв.8. Ухвали суду про призначення до розгляду справи та відкладення розгляду справи, що направлялись на адресу відповідача, повернуті поштовим відділенням з поміткою "За закінченням терміну зберігання" та "За вказаною адресою відсутній". Інші відомості про місцезнаходження відповідача в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до абзацу третього підпункту 3.9.1 підпункту 3.9 пункту 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" за змістом статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

За таких обставин, судом вжито необхідних заходів щодо повідомлення відповідача про дату та місце розгляду справи.

Зважаючи на наведене суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи відповідно до ст. 75 ГПК України за наявними у ній матеріалами.

У судовому засіданні представник позивача надав пояснення, які співпадають з позицією, що викладена у позовній заяві. Просить позов задоволити.

Представник відповідача-2 підтримав доводи, висвітлені у відзиві. Просить в позові відмовити.

Представник третьої особи Товарної біржі "Електронні торги України" надав усні пояснення, згідно яких вважає, що відсутні підстави для задоволення позову.

Представник ТзОВ "Рівненський МЖК" та Гонтар Н.Б. 31.08.2015 р. до суду не прибули.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення присутніх представників сторін та третіх осіб, повно та об'єктивно оцінивши всі обставини справи в їх сукупності, господарський суд прийшов до висновку, що в позові слід відмовити. При цьому суд виходив з такого.

Судом встановлено, що між акціонерним комерційним банком «Трансбанк» (Первісний кредитор) та публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» (Банк) було укладено договір від 08.05.2009 р., із змінами і доповненнями, внесеними додатковими угодами № б/н від 29.05.2009 р., № 1 від 17.06.2009 р. та № 2 від 17.06.2009 р., відповідно до умов якого Первісний кредитор відступив, а Банк набув право вимоги за кредитними договорами, укладеними, зокрема, між Первісним кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна компанія "Сібінвестград" (Боржник), в тому числі право вимоги погашення заборгованості за відповідними кредитними договорами (арк.с. 16-27).

За умовами Договору Банку було відступлено також право вимоги за 50-ма іпотечними договорами, укладеними між Первісним кредитором та Боржником, згідно з умовами яких в забезпечення виконання відповідних кредитних зобов'язань Боржника було передано майнові права на нерухоме майно, а саме на квартири в кількості 85 одиниць, які розташовані в будинку № 4 по вул. Гагаріна у місті Рівному (далі -Заставне майно).

У зв'язку з невиконанням Боржником відповідних зобов'язань рішенням господарського суду Рівненської області від 16.05.2011 р. у справі № 5019/831/11 за позовом Банку до Боржника про стягнення заборгованості, позовні вимоги були задоволені повністю, на користь Банку стягнуто заборгованість у розмірі 29 411 839,76 грн. (арк.с. 28-39).

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 10.05.2012 р. порушено провадження у справі № 5019/726/12 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна компанія "Сібінвестград". Постановою суду від 07.06.2012 р. у справі №5019/726/12 Боржника визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором арбітражного керуючого Ґонтар Наталію Броніславівну.

З огляду на порушення провадження у справі про банкрутство Боржника, а також визнання останнього банкрутом, Банк звернувся до суду із заявою про визнання грошових вимог. Останні було визнано у повному обсязі та включено до реєстру вимог кредиторів Боржника.

В забезпечення виконання зобов'язань перед Банком, ТзОВ „ІБК „Сібінвестград" були надані, відповідно до укладених Договорів іпотеки, майнові права на нерухоме майно, а саме 72 квартири, що знаходяться за адресою: м. Рівне, вул.. Гагаріна,4.

Згідно пункту 2 ст. 26 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у редакції, що діяла на час порушення провадження у справі про банкрутство Боржника, майно банкрута, що є предметом застави, включається до складу ліквідаційної маси, але використовується виключно для першочергового задоволення вимог заставодержателя. Відповідно до п.1 вказаної статті Закону усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або повного господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси.

На підставі вищевказаної статті майнові права на нерухоме майно були включені до складу ліквідаційної маси ТзОВ «ІБК «Сібінвестград».

Листами №359 від 01.10.2013 р., №405 від 14.11.2013 р., №01-21/253 від 18.09.2014 р. арбітражний керуючий (ліквідатор) Гонтар Н.Б. повідомила Банк про вказані обставини (арк.с. 147-150, 152-153).

Листом № 01-21/193 від 16.07.2014р. (арк.с. 57) ліквідатор Гонтар Н.Б. повідомила АТ "Укрексімбанк" про проведення другого повторного аукціону з продажу майна ТзОВ "ІБК "Сібінвестград", а саме майнових прав на 72 квартири 16-ти поверхового незавершеного житлового будинку, місце знаходження м. Рівне, вул. Гагаріна, 4, які знаходяться у заставі (іпотеці) Банку. Ліквідатор повідомив, що аукціон буде відбуватися зі зменшенням початкової вартості на 20% від попереднього аукціону з можливістю її пониження на тому ж аукціоні. Ліквідатор звернувся до забезпеченого кредитора (Банк) за погодженням умов проведення другого повторного аукціону за початковою вартістю майна 7 500 800,00 грн., без ПДВ та кроку аукціону в розмірі 10%, що складає 750 080,00 грн.

Листом № 176-04/377 від 01.08.2014 (арк.с. 58) Банк надав згоду ліквідатору на реалізацію заставного майна на наступних умовах:

- встановити початкову вартість предмету іпотеки на другому повторному аукціоні у розмірі 7 500 800,00 грн., без ПДВ (на 20 відсотків меншою від початкової вартості відповідно до попереднього аукціону);

- встановити в договорі з торгуючою організацією можливість зниження початкової вартості майна на другому повторному аукціоні (з кроком аукціону до 5%), але не нижче, ніж до граничної вартості, яка становить 50 відсотків початкової вартості, вказаної в оголошенні про проведення аукціону.

Листом № 01-21/257 від 29.08.2014 (арк.с. 60) Гонтар Н.Б. повідомила Банк, що 20.08.2014 на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України опубліковане оголошення про проведення другого повторного аукціону (електронних торгів) ТБ "Електронні торги України" з продажу майна ТзОВ "ІБК "Сібівестград": майнових прав на нерухоме майно, а саме 72 квартир, що знаходяться за адресою: м. Рівне, вул. Гагаріна, 4.

Початкова вартість вищевказаного майна становить 7 500 800,00 грн., без ПДВ (знижена на 20% від початкової вартості попереднього аукціону (електронних торгів)) із можливістю її пониження на тому ж аукціоні (електронних торгах). За відсутності бажаючих укласти договір, організатор електронних торгів кожні 20 годин 59 хвилин знижує початкову вартість на крок аукціону, але не нижче граничної вартості, яка становить 5 відсотків початкової вартості вказаної в оголошенні.

Крок аукціону (електронних торгів) складає 5,0% від початкової вартості.

Час проведення аукціону 19.09.2014-06.10.2014р.

Вказана інформація розміщена на веб-сайті організатора торгів ТБ "Електронні торги України" № лота 108989.

Згідно пункту 2 ст. 26 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону від 14.05.1992 № 2343-ХІІ зі змінами та доповненнями) майно банкрута, що є предметом застави, включається до складу ліквідаційної маси, але використовується виключно для першочергового задоволення вимог заставодержателя.

На підставі вищезазначеної статті, майнові права на 72 квартири були включені до складу ліквідаційної маси ТзОВ "ІБК "Сібінвестград". Про це Банк неодноразово було повідомлено, а саме: листом №359 від 01.10.2013 р., листом №405 від 14.11.2013 р., листом №01-21/253 від 18.09.2014 р.

Судом встановлено, що реалізація майна підприємства здійснювалася ліквідатором відповідно до Закону шляхом публікації оголошень на офіційному сайті Міністерства юстиції України, а згодом і на офіційному сайті Вищого господарського суду України та проведенням аукціону ТБ "Електронні торги України", яка була визначена організатором аукціону з продажу майна ТзОВ "ІБК "Сібінвестград" згідно проведеного ліквідатором тендеру та визнана рішенням суду учасником провадження у справі №5019/726/12 про банкрутство ТзОВ "ІБК "Сібінвестград".

В порядку п.4 ст. 3-1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (редакція Закону від 14.05.1992 № 2343-ХІІ зі змінами та доповненнями) ліквідатор повідомляв Банк рекомендованим листом з повідомленням про вручення про час, місце і умови продажу заставного майна.

Ліквідатор, при проведенні 15.05.2014-30.05.2014р.р. першого та 04.07.2014-21.07.2014р.р. повторного аукціону (електронних торгів) з продажу майнових прав на 72 квартири встановлював крок аукціону 10%. Банк в свою чергу, не заперечував щодо даного кроку на аукціоні. Проте, у зв'язку з відсутністю заявок на участь в першому та повторному аукціоні, аукціон з продажу майна боржника не відбувся.

При черговому зверненні ліквідатора до Банку про погодження умов другого повторного аукціону з продажу майнових прав на 72 квартири та встановлення кроку аукціону 10%, Банк погодив крок аукціону до 5%.

У зв'язку з тим, що згідно Закону даний розмір кроку не є порушенням вимог Закону про банкрутство, тому ліквідатор погодився з даною умовою Банку.

20.08.2014 р. на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України було опубліковане оголошення про проведення другого повторного аукціону (електронних торгів) ТБ "Електронні торги України" з продажу майна ТзОВ "ІБК "Сібінвестград": майнових прав на нерухоме майно, а саме 72 квартир, що знаходяться за адресою: м. Рівне, вул.Гагаріна, 4.

28.08.2014 р. на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції, ТБ "Електронні торги України" було розміщено оголошення про проведення другого повторного аукціону (електронних торгів) з продажу майна ТзОВ "ІБК "Сібінвестград", а саме: майнових прав на 72 квартири (арк.с. 134).

Початкова вартість продажу вищевказаного майна становить 7 500 800,00 грн. без ПДВ (знижена на 20% від початкової вартості попереднього аукціону (електронних торгів) (п.3. ст.65 Закону) із можливістю її пониження на тому ж аукціоні (електронних торгах). За відсутності бажаючих укласти договір організатор електронних торгів кожні 20 годин 59 хвилин знижує початкову вартість на крок аукціону , але не нижче граничної вартості, яка становить 5 відсотків початкової вартості, вказаної в оголошенні про проведення аукціону, доти, доки не виявиться бажаючий укласти договір ( п.3, п.4 ст. 66 Закону).

Крок аукціону (електронних торгів) складає 5,0 % від початкової вартості.

Повідомлення про час, місце і умови проведення даного аукціону було надіслано Банку згідно п.4 ст.3-1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (редакція Закону від 14.05.1992 № 2343-ХП зі змінами та доповненнями).

Кінцевий строк сплати гарантійного внеску - 02.09.2014 року до 18.00 год.

Строк представлення заявок на участь у торгах: з моменту опублікування оголошення про проведення аукціону на веб-сайтах ВГСУ та Міністерства юстиції України по 02.09.2014 року до 18.00 год.

Згідно розділу IV Правил проведення відкритих торгів в електронній формі при продажу майна боржників в ході процедур, що застосовуються у справі про банкрутство, затверджених протоколом загальних зборів членів ТБ „Електронні торги України" №40 від 30.12.2013 року, для прийняття участі у електронних торгах, користувач веб-сайту зобов'язаний зареєструватися у встановленому порядку, сплатити реєстраційний та гарантійний внесок на рахунок Організатора торгів, що вказаний в оголошенні про проведення аукціону та пройти відповідну ідентифікацію, користувач, для реєстрації учасником, подає в електронному виді встановленого зразку заяву та додає у сканованому вигляді копії необхідних документів.

На лот №108989 було зареєстровано два учасники.

ТзОВ „Західноукраїнська холдингова компанія" сплативши всі внески, 02.09.2014 року зареєструвалася в установленому порядку в підтвердження чого учасника торгів було повідомлено електронним листом (арк.с. 123-125).

Оскільки другий повторний аукціон проходив із зниженням початкової вартості на крок аукціону поки не виявиться бажаючий укласти договір, тому коли ціна лоту сягнула позначки 375 040,00 грн. (крок 5,00%), учасником ТзОВ „Західноукраїнська холдингова компанія" була зроблена ставка на цю ціну.

Інших ставок другим учасником не було зроблено, тому ТзОВ „Західноукраїнська холдингова компанія" стала переможцем торгів з придбання лоту №108989 за ціною 375040,00 грн., про що був складений Протокол №108989 про проведення аукціону від 06.10.2014 р. (арк.с. 55, 133).

Згідно ст. 67 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (редакція Закону, що вступила в силу з 19.01.2013 року) негайно після оголошення переможця протокол про проведення аукціону надсилається в електронній формі переможцю та Замовнику.

На виконання п.7 ст.69 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (редакція Закону, що вступила в силу з 19.01.2013 року) Організатор торгів повідомив про запропоновану переможцем ціну на веб-сайті Міністерства юстиції України та веб-сайті ВГСУ (повідомлення №203/2106-АП від 06.10.2014 року).

13.10.2014 року відповідачем-2 від ТзОВ „ІБК „Сібінвестград" був отриманий проект Договору купівлі-продажу майнових прав. В той же день між ТзОВ „ІБК „Сібінвестград" в особі арбітражного керуючого (ліквідатора) Ґонтар Н.Б., надалі -Продавець, з однієї сторони та ТОВ «Західноукраїнська холдингова компанія», надалі - Покупець, з другої сторони був підписаний договір купівлі-продажу майнових прав та Акт приймання-передачі (арк.с. 128-132).

07.11.2014 року Сторонами був укладений нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу майнових прав (арк.с. 160-163).

Згідно п.1.1 договору купівлі-продажу майнових прав від 07.11.2014 р., на умовах даного Договору та на підставі протоколу №108989 від 06.10.2014 р. про проведення аукціону, організатором якого є ТБ „Електронні торги України", Продавець зобов'язується передати Покупцеві майнові права на нерухомість представлені майновими правами на 72 квартири 16-ти поверхового незавершеного будівництвом житлового будинку за адресою: м. Рівне, вул.. Гагаріна, 4 у власність Покупцю, а Покупець зобов'язується прийняти їх та оплатити.

Відповідно до п. 1.2. майнові права - це всі права на об'єкт нерухомості, а саме на нерухомість представлені майновими правами на 72 квартири 16-ти поверхового незавершеного будівництвом житлового будинку за адресою: м. Рівне, вул.. Гагаріна, 4, які належать Продавцю, що підтверджуються свідоцтвом про участь у фонді фінансування будівництва виду „А" в кількості 72 одиниць.

Відповідно до п.1.3 договору купівлі-продажу майнових прав від 07.11.2014 року продавець гарантує, що передані майнові права за даним Договором Покупцеві є власністю Продавця і на момент укладення Договору не продане, і не є предметом позову третіх осіб.

П.3.1 та 3.2 Договору передбачено, що передача майнових прав Продавцем і прийняття його Покупцем здійснюється після повної оплати вартості майнових прав, та оформлюється Актом приймання-передачі, що підписується сторонами (акт приймання-передачі між Покупцем та Продавцем підписано до нотаріального посвідчення даного договору). Передача майнових прав здійснюється Продавцем Покупцю в 3-денний строк після повного розрахунку за придбане майно. Право власності на майнові права переходять від Продавця до Покупця після підписання сторонами акту приймання-передачі.

Акт приймання-передачі до Договору купівлі-продажу майнових прав підписано 13.10.2014 р., за яким Продавець передав, а Покупець прийняв майнові права на нерухомість представлені майновими правами на 72 квартири 16-ти поверхового незавершеного будівництвом житлового будинку за адресою: м. Рівне, вул.. Гагаріна, 4.

Вбачається, що розрахунок зі сторони ТзОВ «Західноукраїнська холдингова компанія» за придбані майнові права проведено ще 02.09.2014 р.(платіжне доручення №12 від 02.09.2014 р.), оскільки в Протоколі №108989 від 06.10.2014 р. зазначено, що частка ціни сплачена Переможцем складає 750080,00 грн. (гарантійний внесок), а ціна за придбаний лот становить 375040,00 грн.

З 19.01.2013 р. набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 22.12.2011р. №4212-VI, яким викладено в новій редакції Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно п. 1-1 прикінцевих та перехідних положень нової редакції Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим законом.

При цьому абз. 2 п.1-1 Прикінцевих та перехідних положень нової редакції Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено, що положення цього Закону, що регулюють продаж майна в провадженні у справі про банкрутство, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом.

У відповідності до ст. 26 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону від 14.05.1992 № 2343-ХІІ зі змінами та доповненнями) майно банкрута, що є предметом застави, включається до складу ліквідаційної маси, але використовується виключно для першочергового задоволення вимог заставодержателя.

У той же час з огляду на абз. 2 п.1-1 прикінцевих та перехідних положень нової редакції Закону про банкрутство порядок продажу майна банкрута регулюється ст.ст. 49-76 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у новій редакції.

Відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону про банкрутство майно банкрута, що є предметом забезпечення, не включається до складу ліквідаційної маси і використовується виключно для задоволення вимог кредитора за зобов'язаннями, які воно забезпечує. Продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в порядку, передбаченому цим Законом, виключно за згодою кредитора, вимоги якого воно забезпечує, або суду.

Отже, за змістом вказаної статті у разі непогодження заставним кредитором умов продажу заставного майна банкрута, таку згоду надає господарський суд, який розглядає справу про банкрутство, надаючи при цьому оцінку відповідності визначених організатором аукціону умов реалізації майна вимогам Закону про банкрутство.

Так, положеннями статей 65, 66 Закону про банкрутство врегульовано питання стосовно можливості зниження початкової вартості майна, що продається на аукціоні.

Вперше аукціон проводиться без можливості зниження початкової вартості, якщо інше не встановлено договором про проведення аукціону.

У разі закінчення аукціону без визначення переможця проводиться повторний аукціон зі зниженням початкової вартості на 20 відсотків та з можливістю подальшого зниження початкової вартості на самому аукціоні, але не нижче, ніж до граничної вартості, - 50 відсотків початкової вартості (ч. 3 ст. 65, ч.2 ст. 66 Закону про банкрутство).

Зазначені вимоги Закону про банкрутство були дотримані ліквідатором при проведенні двох попередніх аукціонів.

Другий повторний аукціон проводиться зі зниженням початкової вартості на 20 відсотків від вартості першого повторного аукціону та за відсутності бажаючих укласти договір початкова вартість знижується на крок аукціону доти, доки не виявиться бажаючий укласти договір (ч. 3 ст. 65, ч. 3, 4 ст. 66 Закону про банкрутство).

Таким чином, зазначені в оголошенні про продаж майна умови проведення другого повторного аукціону щодо можливості зниження початкової вартості майна доти, доки не виявиться бажаючий укласти договір, але не менше 5%, відповідають та узгоджуються з приписами ч. 3 ст. 66 Закону про банкрутство.

З аналізу наявних у справі доказів вбачається, що за результатами проведення двох аукціонів (першого та повторного) у порядку, встановленому Законом про банкрутство, майно боржника реалізовано не було у зв'язку з відсутністю покупців.

У той же час можливості проведення третього повторного аукціону Законом про банкрутство не передбачено.

У зв'язку з чим у даному випадку заставне майно боржника могло бути реалізовано на конкурентних засадах тільки шляхом реалізації на другому повторному аукціоні.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відповідність умов проведення аукціону щодо реалізації майна боржника вимогам Закону про банкрутство.

Відповідно до статті 55 Закону про банкрутство аукціон визнається таким, що не відбувся, у разі: відсутності учасників або наявності на торгах лише одного учасника; коли жоден з учасників не запропонував ціну, вищу за стартову (початкову вартість); несплати в установлений строк переможцем належної суми за придбане майно. Рішення про визнання аукціону таким, що не відбувся, приймається організатором у триденний строк після виникнення підстави для такого визнання. Результати аукціону анулюються організатором у п'ятиденний строк з моменту його проведення у разі відмови переможця від укладення договору купівлі-продажу чи підписання протоколу із зазначенням результатів аукціону. Рішення про анулювання результатів аукціону може бути оскаржено до господарського суду. Результати аукціону, проведеного з порушенням вимог закону, можуть бути визнані в судовому порядку недійсними. Визнання результатів аукціону недійсними тягне за собою визнання недійсним укладеного з переможцем договору купівлі-продажу.

Слід звернути увагу, що позивачем у тексті позовної заяви не зазначено суті порушення проведення аукціону в порядку ст.ст. 49-76 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а фактично викладено заперечення проти умов другого повторного аукціону, оскільки банк вимагав проведення торгів на умовах, які по суті дублювали умови першого повторного аукціону, який вже було проведено за правилами ст. 66 Закону про банкрутство, та на якому майно боржника реалізовано не було.

Отже, враховуючи все вищевикладене, господарський суд прийшов до висновку, що позивач не надав суду належних та допустимих доказів у розумінні ст.ст. 33-34 ГПК України та не навів обґрунтованих доводів для визнання недійсними результатів аукціону з продажу майнових прав на нерухоме майно. Відтак, у суду відсутні підстави для визнання недійсними результатів аукціону з продажу належних ТзОВ "Інвестиційно-будівельна компанія "Сібінвестград" майнових прав на 72 квартири, розташованих за адресою: м.Рівне, вул.Гагаріна, 4, загальною площею 4419,37 кв.м., проведеного 06.10.2014 р. ТБ "Електронні торги України".

Щодо вимоги позивача про визнання недійсним договору купівлі-продажу належних відповідачу-1 майнових прав на згадані вище квартири суд зазначає, що статтею 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

В силу ч.3 ст.55 Закону про банкрутство спірний договір купівлі-продажу належних відповідачу-1 майнових прав може бути визнаний недійсним лише як наслідок визнання недійсними результатів аукціону, проведеного з порушенням вимог закону.

Оскільки у даному випадку відсутні підстави визнання недійсними результатів аукціону, проведеного 06.10.2014 р. ТБ "Електронні торги України", відповідно позовна вимога в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу належних ТзОВ "Інвестиційно-будівельна компанія "Сібінвестград" майнових прав на 72 квартири, розташованих за адресою: м.Рівне, вул.Гагаріна, 4, загальною площею 4419,37 кв.м., укладеного з переможцем аукціону, задоволенню не підлягає.

Згідно статей 43, 47, 33, 38 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, коли кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а суд, оцінивши подані по справі докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, повинен прийняти рішення за результатами обговорення усіх цих обставин.

Доводи позивача, що викладені у позовній заяві спростовуються наведеними вище правовими нормами та матеріалами справи, тому не приймаються судом до уваги.

Таким чином у задоволенні даного позову слід відмовити повністю у зв'язку з необґрунтованістю та недоведеністю.

Відповідно до ч.5 ст.49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати, пов'язані з розглядом справи при відмові в позові покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Повне рішення складено "01" вересня 2015 року

Суддя Бережнюк В.В.