ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

21.08.2015 Справа № 908/4660/15

Суддя Дроздова С.С., розглянувши позовну заяву Громадянки ОСОБА_1 федерації індивідуального підприємця ОСОБА_2 (69063 м. Запоріжжя, а/с 4255)

до Товариства з обмеженою відповідальністю Катарина ЛТД (69035 м. Запоріжжя, вул. Сєдова, буд. 9)

про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна

ВСТАНОВИВ:

Громадянка ОСОБА_1 федерації індивідуальний підприємець ОСОБА_2 звернулась до господарського суду Запорізької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Катарина ЛТД», м. Запоріжжя про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, а саме літ. А, літ. М, літ. Н-2, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Кірова, будинок 47, що був укладений 03.03.2008 р. між приватним підприємством ВДВ-БІЗНЕС, м. Запоріжжя та Товариством з обмеженою відповідальністю Катарина ЛТД, м. Запоріжжя.

Позовна заява підлягає поверненню відповідно до п. п. 1, 4, 6 ст. 63 ГПК України.

Згідно з п. 1 ст. 63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Згідно зі ст.ст. 54, 57 ГПК України зміст, форма та додатки до позовної заяви повинні відповідати приписам вказаних норми законодавства. Позовна заява подається до господарського суду в письмовій формі і підписується повноважною посадовою особою позивача або його представником.

Відповідно до ч. 3 ст. 57 ГПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Причому, відповідно до п. 5 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 29.06.2010 р. № 01-08/369 Про деякі питання, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів України у 2009 році щодо застосування норм Господарського процесуального кодексу України, наявність належним чином оформленої довіреності, що підтверджує повноваження представника, у передбачених даними нормами випадках є обовязковою, і будь-яка угода між відповідною особою і адвокатом згаданої довіреності не замінює.

Статтею 28 ГПК України зазначено, що громадяни можуть вести свої справи в господарському суді особисто або через представників, повноваження яких підтверджуються нотаріально посвідченою довіреністю.

Дана позовна заява підписана ОСОБА_3, на підставі довіреності б/н від 20.01.2015 р. При цьому, зазначена довіреність, засвідчена тільки Індивідуальним підприємцем ОСОБА_2 додано до позову у ксероксній копії, без нотаріального посвідчення, тобто така, що не відповідає вимогам чинного законодавства України, а тому не може вважатися дійсною.

Згідно із п 3 ч. 1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

З 01.11.2011 р. набув чинності Закон України Про судовий збір № 02/163-48 від 08.07.2011р.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої станом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору складає 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміри мінімальної заробітної плати (1 827 грн. 00 коп.) та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат (73 080 грн. 00 коп.).

З огляду на вище викладене, вбачається, що позивачем порушено вимоги ст. 57 ГПК України та не дотримані приписи ст. 4 ЗУ Про судовий збір щодо оплати судового збору у встановлених порядку і розмірі, оскільки при звернені до господарського суду, позивачем не надано доказів оплати судового збору у встановленому розмірі, відповідно до заявлених позовних вимог.

Крім того, позивач звернувся до суду з клопотанням про розстрочення сплати судового збору до винесення рішення по суті спору. Клопотання обґрунтовано складностями в переданні грошових коштів із ОСОБА_1 Федерації для сплати до державного бюджету України.

Суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, оскільки процесуально необґрунтовано, за приписами ст. 33 Господарського процесуального кодексу України обовязок доказування і подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Заявником не додано жодних доказів на підтвердження викладених у заяві обставин.

Відповідно до п. 4 статті 63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо: не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Позивачем до позовної заяви надано лише копії описів вкладення про направлення позовної заяви та доданих до неї документів відповідачу та третім особам та копію фіскальних чеків № 1097, 1098, 1099 від 27.07.2015 р., оригіналів описів вкладення та фіскальних чеків, як належних доказів відправки копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідачеві та третім особам позивачем не надано, що у відповідності до вимог ст. 56 ГПК України є обовязковим.

Законом України від 19.05.2011 р. № v9126837-11 Про внесення зміни до статті 56 Господарського процесуального кодексу України щодо порядку надсилання копії позовної заяви, який 18.06.2011р. набрав чинності, визначено порядок надсилання копії позовної заяви та доданих до неї документів учасникам господарського процесу.

Згідно з ч. 1 ст. 56 ГПК України, позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Згідно з п. 2 ст. 57 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Належним доказом направлення копії позовної заяви з додатком відповідачу відповідно до Правил надання послуг поштового звязку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 р. № 270, є оригінал розрахункового документу (оригінал поштової квитанції чи фінансового чека), виданий відправникові поштового відправлення.

Відповідно до п. 19 Правил надання послуг поштового звязку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 р. N 270, внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю можуть прийматися для пересилання з описом вкладення та/або з післяплатою.

Пунктом 61 Правил встановлено, що у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля.

Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв'язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

Не надання позивачем оригіналу опису вкладення, який би свідчив про надсилання на адресу відповідача копії позовної заяви та доданих до неї документів є безумовним порушенням приписів ст. 56 ГПК України.

Таким чином, належним доказом направлення сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів є оригінал опису вкладення, з зазначенням адреси і найменуванням адресанта та заповнений відповідно до переліку додатків, долучених до позовної заяви.

Відсутність оригіналу опису вкладення не дозволяє ідентифікувати, що саме ця позовна заява та долучені до неї матеріали були направлені відповідачу та третім особам, а відтак позивачем не надано належних доказів направлення позовної заяви відповідно до вимог ст. 56 ГПК України.

Згідно з п. 6 ст. 63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Господарський суд Запорізької області звертає увагу позивача, що третіми особами визнаються учасники господарського процесу, які можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора або з ініціативи господарського суду.

До позовної заяви не надано письмового клопотання щодо залучення у справу третіх осіб Приватного підприємства ВДВ-БІЗНЕС (69035 м. Запоріжжя, вул. Сєдова, буд. 9) та Приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4 (69063 м. Запоріжжя, вул. Чекістів, буд. 24), відповідно до статті 27 ГПК України.

Право заявляти клопотання є важливим процесуальним правом осіб, які беруть участь у справі. Клопотання можуть стосуватися різних питань щодо розгляду справи і повинні бути обґрунтованими.

При розвязанні питання про вступ у справу третіх осіб, суд повинен перевірити існування між цими особами та однією з сторін правових відносин і можливість впливу рішення суду у справі між сторонами на цих осіб.

Позивач обґрунтованого клопотання щодо залучення третіх осіб не надав.

Крім того, суд звертає увагу позивача на те, що вимоги до змісту та розташування реквізитів документів встановлені п. 5 Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації (ДСТУ 4163-2003), затвердженої Наказом Держспоживстандарту України 07.04.2003 N 55.

Пунктом 5.27 цієї Уніфікованої системи встановлено, що відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів Згідно з оригіналом, назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту 23.

Зазначені положення Уніфікованої системи необхідно обовязково враховувати учасникам судового процесу при засвідченні копій документів, що подаються до суду.

У відповідності до п.2.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", а також п. 5.27 Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації (ДСТУ 4163-2003), у разі невідповідності наданих суду копій документів згаданим вимогам вони не вважаються належними і допустимими доказами і не будуть братися до уваги у вирішенні спору.

Частина документів доданих позивачем до позовної заяви належним чином не засвідчені, які не містять слів Згідно з оригіналом, назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Як зазначено в абзаці 1 пункту 3.5 постанови Пленуму Вищого господарського суд України від 26.12.2011 р. № 18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції, недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК.

Згідно з ч. 3 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Керуючись ст. 63 п. п. 1, 4, 6 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву та додані до неї документи повернути позивачу без розгляду.

Додаток: позовна заява з додатком до неї на 7-ми аркушах.

Суддя С.С. Дроздова