ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

31.08.15р. Справа № 904/1514/13-г

Суддя Колісник І.І. , розглянувши матеріали

За заявою Відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського районного управління юстиції Дніпропетровської області № 15773/3 від 19.08.2015 року про роз'яснення та уточнення виконання наказу № 904/1514/13-г від 26.09.2014 року

у справі за позовом Дніпропетровського міжрайонного прокурора з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері, м. Дніпропетровськ

в інтересах держави в особі:

Дніпропетровської районної державної адміністраці

до Приватного підприємства "Метида", м. Дніпропетровськ

про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 27.07.2007 року та повернення земельної ділянки площею 6,995 га

СУТЬ СПОРУ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 19.04.2013 року, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 23.09.2014 року, позов у справі № 904/1514/13-г задоволено повністю. Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки від 27.07.2007 року, укладений між Дніпропетровською районною державною адміністрацією та Приватним підприємством "Метида", який зареєстрований Дніпропетровським районним відділом Дніпропетровської регіональної філії центру ДЗК у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі від 16.03.2009 року за № 29; зобов'язано Приватне підприємство "Метида" повернути державі в особі Дніпропетровської районної державної адміністрації земельну ділянку площею 6,995, яка розташована поза межами населеного пункту на території Кіровської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, нормативна грошова оцінка якої становить 159 968,65 грн. Стягнуто з Приватного підприємства "Метида" в доход Державного бюджету України судовий збір у сумі 4 346,37 грн.

26.09.2014 року судом на виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 19.04.2013 року та постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 23.09.2014 року видано накази із строком пред'явлення їх до виконання до 24.09.2015 року (а.с. 209-210 том 1).

09.06.2015 року та 31.07.2015 року від Відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського районного управління юстиції Дніпропетровської області до суду надійшли заяви № 9137/3 від 14.05.2015 року та № 13151/3 від 13.07.2015 року, в яких заявник просив роз'яснити та уточнити відділу ДВС Дніпропетровського РУЮ як в подальшому виконувати наказ № 940/1514/13-г від 26.09.2014 року про повернення Приватним підприємством "Метида" державі в особі Дніпропетровської районної державної адміністрації земельної ділянки площею 6,995, яка розташована поза межами населеного пункту на території Кіровської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, нормативна грошова оцінка якої становить 159 968,65 грн.

Ухвалами господарського суду Дніпропетровської області від 10.06.2015 року та 03.08.2015 року зазначені заяви і додані до них документи були повернуті на підставі пункту 6 частини першої статті 63 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, суд в ухвалі від 03.08.2015 року звертав увагу заявника на те, що за змістом статті 89 Господарського процесуального кодексу України суддя роз'яснює саме рішення, а не наказ як виконавчий документ. Суд також зауважував на положеннях пункту 18 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 року (із змін. і доп.) "Про судове рішення" за яким у випадку, якщо фактично порушується питання про встановлення порядку виконання рішення, господарський суд відмовляє в роз'ясненні рішення.

27.08.2015 року від Відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського районного управління юстиції Дніпропетровської області до суду в черговий раз надійшла заява № 15773/3 від 19.08.2015 року, в якій заявник знову просить роз'яснити та уточнити відділу ДВС Дніпропетровського РУЮ як йому в подальшому виконувати наказ №940/1514/13-г від 26.09.2014 року про повернення Приватним підприємством "Метида" державі в особі Дніпропетровської районної державної адміністрації земельної ділянки площею 6,995, яка розташована поза межами населеного пункту на території Кіровської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, нормативна грошова оцінка якої становить 159 968,65 грн.

Відповідно до статті 89 Господарського процесуального кодексу України суддя за заявою сторони чи державного виконавця роз'яснює рішення, ухвалу, не змінюючи при цьому їх змісту, а також за заявою сторони або за своєю ініціативою виправляє допущені в рішенні, ухвалі описки чи арифметичні помилки, не зачіпаючи суті рішення.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини із поправками, внесеними відповідно до положень Протоколу № 11 (далі - Європейська конвенція з прав людини) передбачено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

З огляду на приписи статті 6 Європейської конвенції з прав людини та загальні засади господарського судочинства, передбачені Господарським процесуальним кодексом України, у тому числі щодо рівності його учасників перед законом і судом та змагальності у процесі судочинства, що вбачається із статей 4-2, 4-3 вказаного Кодексу, приймаючи до уваги передбачений статтею 89 Господарського процесуального кодексу України скорочений, протягом десяти днів, строк розгляду заяви про роз'яснення рішення, необхідність дотримання порядку повідомлення заявником усіх сторін у справі шляхом направлення на їх адресу копій заяви з додатками під час звернення до суду у питанні роз'яснення рішення суду є обов'язковим. Інший висновок суперечив би вказаним засадам судочинства.

Зазначеного концептуального підходу дотримується насамперед Вищий господарський суд України у аналогічних провадженнях, зокрема стосовно розгляду заяв про виправлення помилки в наказі, визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, стягнення на користь боржника безпідставно одержаного стягувачем за наказом, про надання відстрочки, розстрочки, зміну способу і порядку виконання рішення суду, а також при розгляді скарг на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби, що вбачається із пунктів 3.1, 7.3, 9.9. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 року "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" за змістом яких, окрім іншого, заявник повинен подати докази надіслання учасникам процесу копії такої заяви і доказів на її обґрунтування.

У разі неподання заявником доказів надіслання сторонам відповідних копій заява і додані до неї документи не пізніше трьох днів з дати надходження заяви повертаються заявникові без розгляду на підставі пункту 6 частини першої статті 63 Господарського процесуального кодексу України про що виноситься ухвала.

При цьому відповідно до частини третьої статті 29 Господарського процесуального кодексу України прокурор, який бере участь у справі, несе обов'язки і користується правами сторони.

Згідно з частиною першою статті 56 Господарського процесуального кодексу України позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Пунктом 61 "Правил надання послуг поштового зв'язку" передбачено, що належним доказом відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів, є примірник опису вкладення, із підписом працівника поштового зв'язку, що перевірив відповідність вкладення опису, та відбитком календарного штемпеля поштового відділення.

Застосовуючи загальні положення господарського судочинства, передбачені Господарським процесуальним кодексом України, належним та допустимим доказом надсилання заяви та доданих до неї документів сторонам у справі є опис вкладення, оформлений відповідно до Правил надання послуг поштового зв'язку.

На підтвердження надсилання на адресу сторін копій заяви № 15773/3 від 19.08.2013 року і доданих до неї документів заявником надано реєстри на відправлення рекомендованої кореспонденції від 14.07.2015 року та від 19.08.2015 року з яких вбачається, що заявником була відправлена кореспонденція за вихідними номерами № 13151/3 (на адресу стягувача та боржника) та № 15773/3 (на адресу прокурора) без зазначення її поіменного переліку. При цьому у супровідному листі № 15773/3 від 19.08.2015 року про надсилання заяви, яка надійшла до суду, остання (заява) взагалі не зазначена у додатках до цього супровідного листа, що за обставин відсутності поіменного переліку документів у реєстрі від 19.08.2015 року не дає підстав стверджувати про надсилання на адресу прокурора щонайменше заяви, яка надійшла до суду.

Зазначене не підтверджує надсилання самої заяви прокурору на що вже зверталась увага в попередніх судових ухвалах.

Вказане не може бути виправлене судом у межах скороченого десятиденного судового провадження за поданою заявою.

Тому неухильне дотримання вимог закону в частині підготовки та подання до суду заяви про роз'яснення судового рішення зобов'язує перш за все заінтересовану сторону - заявника.

Таким чином, заявник не надав належних та допустимих доказів надсилання сторонам у справі копії заяви з додатками у повному їх обсязі.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Викладені обставини є підставою для повернення заяви без розгляду, що не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Разом з тим суд в черговий раз звертає увагу на те, що за змістом статті 89 Господарського процесуального кодексу України суддя роз'яснює саме рішення, а не наказ як виконавчий документ.

Відповідно до пункту 10 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 року "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" роз'яснення рішення, ухвали здійснюється господарським судом за правилами статті 89 ГПК. За змістом статті 89 Господарського процесуального кодексу України суддя роз'яснює саме рішення, а не наказ як виконавчий документ.

Правове значення має також і та обставина, що відповідно до пункту 18 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 року "Про судове рішення" якщо фактично порушується питання про встановлення порядку виконання рішення, господарський суд відмовляє в роз'ясненні рішення.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до пункту 8 частини другої статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець має право звертатися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа, про встановлення чи зміну порядку і способу виконання, про відстрочку та розстрочку виконання рішення.

Прохальна частина заяви не відповідає зазначеній статті Закону України "Про виконавче провадження" на що заявнику слід звернути увагу у разі повторного звернення до суду.

Керуючись п. 6 ч. 1 ст. 63, ст. ст. 86, 89 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Повернути заяву про роз'яснення та уточнення виконання наказу і додані до неї документи без розгляду.

Додаток: заява з додатками на 41-ка аркушах, конверт.

Суддя І.І. Колісник