ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

20.08.15 Справа № 904/5519/15

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ВІОЛА ФАРМ", м. Запоріжжя

до товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕРС", м. Павлоград, Дніпропетровська область

про стягнення 54 430,83 грн.

Суддя Соловйова А.Є.

Секретар судового засідання Гаркуша К.О.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність б/н від 20.07.2015

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІОЛА ФАРМ» (надалі Позивач) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕРС» (надалі Відповідач) про стягнення 54 430,83 грн. за договором №15 від 01.01.2015.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 30.06.2015 порушено провадження у справі, позовна заява прийнята до розгляду.

В судовому засіданні 16.07.2015 розгляд справ був відкладений на 13.08.2015, в судовому засіданні 13.08.2015 оголошувалась перерва до 20.08.2015 відповідно до ст.77 Господарського процесуального кодексу України.

В обґрунтування своїх позовних вимог Позивач посилається на невиконання Відповідачем вимог діючого законодавства та умов згаданого договору, а саме порушення строків оплати за поставлений товар. У підтвердження своїх позовних вимог Позивач надав суду договір №15 від 01.01.2015, видаткові накладні №ПВФ00000495, №ПВФ00000496 від 03.03.2015, №ПВФ00000705, №ВПФ00000706 від 25.03.2015, №ПВФ00000785, №ПВФ00000786 від 03.04.2015, довіреності на отримання товарно-матеріальних цінностей №2190 від 03.03.2015, №2232 від 25.03.2015, №2252 від 03.04.2015, лист АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК» вих. №2331 від 18.06.2015.

Позивач керуючись п.п.5.2., 6.1. Договору, нормами Господарського та Цивільного кодексів України просить стягнути з Відповідача заборгованість за поставлений товар в сумі 45 970,19 грн., три процентів річних у сумі 234,43 грн., інфляційні втрати в сумі 3 537,68, пеню в сумі 4 688,53 грн.

Відповідач у призначене на 20.08.2015 судове засідання не зявився; відзив на позовну заяву не надав; пояснень щодо причин неприбуття в судові засідання не надходило; про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином (представник Відповідача був присутній в попередньому судовому засіданні 13.08.2015, що підтверджується протоколом судового засідання від 13.08.2015 по справі №904/5519/15).

Оскільки неможливість присутності в судовому засіданні представника Відповідача документально підтверджена не була, надані Позивачем матеріали справи та оригінали документів дозволяють розглянути справу по суті спору, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника Відповідача за наявними в справі матеріалами відповідно до ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 20.08.2015 оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника Позивача, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

01.01.2015 товариство з обмеженою відповідальністю «ВІОЛА ФАРМ» (Позивач, Продавець) та товариство з обмеженою відповідальністю «ЛЕРС» (Відповідач, Покупець) уклали договір №15 (надалі Договір), відповідно до умов якого Продавець взяв на себе зобовязання здійснити поставку обумовленої продукції Покупцю, а Покупець прийняти продукцію та оплатити Продавцю її ціну в строки та в порядку, передбаченими цим Договором. Асортимент, кількість, ціна та загальна кількість продукції зазначаються в накладній, що є невідємною частиною цього Договору (п.п.1.1., 1.2. Договору).

Відповідно до п.5.2. Договору, Покупець здійснює оплату продукції шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок Продавця у розмірі 100% (сто відсотків) вартості отриманої продукції не пізніше 30 календарних днів з дня отримання продукції. Днем отримання продукції є дата, вказана у накладній.

Згідно з п.7.2. Договору, він вступає в силу з дня його підписання Сторонами та діє до 31.12.2015.

Позивач свої зобовязання за Договором виконав в повному обсязі, 03.03.2015, 25.03.2015 та 03.04.2015 поставив Відповідачу ОСОБА_2 загальною вартістю 46 083,51 грн. грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними №ПВФ00000495, №ПВФ00000496 від 03.03.2015, №ПВФ00000705, №ВПФ00000706 від 25.03.2015, №ПВФ00000785, №ПВФ00000786 від 03.04.2015, довіреностями на отримання товарно-матеріальних цінностей №2190 від 03.03.2015, №2232 від 25.03.2015, №2252 від 03.04.2015.

Таким чином, за умовами Договору за поставлений 03.03.2015 Позивачем ОСОБА_2 мав бути здійснений Відповідачем в строк до 02.04.2015 включно, за поставлений 25.03.2015 ОСОБА_2 в строк до 24.04.2015 включно, за поставлений 03.04.2015 ОСОБА_2 в строк до 03.05.2015 включно.

Проте Відповідач розрахунок за поставлений ОСОБА_2 здійснив частково в сумі 113,32 грн. Таким чином заборгованість Відповідача перед Позивачем складає 45 970,19 грн.

В силу ст. 193 Господарського кодексу України, субєкти господарювання повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов укладеного договору. Відповідно до вимог ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Виходячи з вимог ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, невиконання зобовязання або його виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання, є порушенням зобовязання.

Виходячи з викладеного, оскільки господарським судом встановлено, що Відповідачем допущено порушення строків здійснення розрахунку за поставлений ОСОБА_2, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості в сумі 45 970,19 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач в позовній заяві просить суд стягнути з Відповідача 3% річних в сумі 234,43 грн. за загальний період прострочення з 03.04.2015 по 19.06.2015 та інфляційні втрати в сумі 3 537,68 грн. за загальний період прострочення з квітня 2015 року по травень 2015 року.

Враховуючи, що Позивачем доведено шляхом надання належних доказів, що Відповідачем допущено порушення строків оплати за поставлений ОСОБА_2, перевіривши здійснений Позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню повністю, а саме підлягають стягненню 234,43 грн. 3% річних та 3 537,68 грн. інфляційних втрат.

Згідно з п. 6.1. Договору, за несвоєчасну оплату поставленої продукції Покупець сплачує Продавцю пеню в розмірі 0,3% від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу.

За розрахунком Позивача розмір пені за загальний період нарахування з 03.04.2015 по 19.06.2015 складає 4 688,53 грн.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

В силу п.1 ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (п.6 ст.231 Господарського кодексу України).

Положеннями ст. 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Господарським судом встановлено, що зобовязання з оплати поставленого ОСОБА_2 (остаточний розрахунок) Відповідачем не виконано.

Перевіривши здійснений Позивачем розрахунок пені, суд дійшов висновку, що розрахунок здійснений з урахуванням умов Договору та приписів діючого законодавства України, а відтак позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню повністю, в сумі 4 688,53 грн.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України понесені Позивачем судові витрати у справі підлягають стягненню з Відповідача на користь Позивача.

Керуючись ст.ст. 1, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85, 116, 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕРС» (51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Полтавська, будинок 127-В, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ВІОЛА ФАРМ» (69050, м. Запоріжжя, вул. Складська, будинок 4, ) 45 970,19 грн. - основного боргу, 3 537,58 грн. інфляційних втрат, 234,43 грн. 3% річних, 4 688,53 грн. пені, 1 827,00 грн. - судового збору.

Видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 21.08.2015.

Суддя ОСОБА_3