номер провадження справи 3/85/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

02.09.2015 Справа № 908/1250/14

За позовом: ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

до відповідача: Командитного товариства "ЗАПОРІЗЬКИЙ ЗАВОД ВИСОКОВОЛЬТНОЇ АПАРАТУРИ - Вакатов" і Компанія" (69069, м. Запоріжжя, Дніпровське шосе, 13, ідентифікаційний код 05755559)

про визнання перетворення неправомірним, визнання недійсним установчого договору

Суддя Соловйов В.М.

при секретарі Осоцькому Д.І.

Представники:

від позивача: ОСОБА_3, довіреність від 01.09.2015р.

від відповідача: Єрмоленко В.А., довіреність № 1 від 05.01.2015р.

В С Т А Н О В И В:

В судовому засіданні 02.09.2015р. представником позивача ОСОБА_3 підтримано письмову заяву позивача від 18.08.2015р. про відвід судді Соловйову В.М.

Заява позивача про відвід судді обґрунтована тим, що ухвалою господарського суду Запорізької області від 16.04.2014р. у справі № 908/1250/14 позовну заяву ОСОБА_1 до відповідача Командитного товариства "ЗАПОРІЗЬКИЙ ЗАВОД ВИСОКОВОЛЬТНОЇ АПАРАТУРИ - Вакатов" і Компанія" про визнання перетворення неправомірним, визнання недійсним установчого договору повернуто без розгляду.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 17.06.2015р. у справі № 908/1250/14 дану ухвалу скасовано та справу передано на розгляд до господарського суду Запорізької області.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 03.07.2015р. матеріали справи передано на розгляд судді Соловйову В.М.

Представником позивача 07.08.2015р. було заявлено про відвід судді Соловйова В.М. з вищезазначених підстав, але суд не задовольнив заяву, посилаючись на рішення Ради суддів України від 26.11.2010р. № 30 про затвердження Положення "Про автоматизовану систему документообігу суду".

Заявник вважає, що при колізії правових норм суд застосував нормативно-правовий акт, що має меншу юридичну силу ніж кодекс та суперечить йому.

Також позивач вважає, що застосувавши Положення "Про автоматизовану систему документообігу суду" замість Господарського процесуального кодексу України, суд порушив ст. 4 ГПК України, згідно якої господарський суд вирішує господарські спори на підставі Конституції України, цього Кодексу, інших законодавчих актів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Посилаючись на ч. 1 ст. 20 ГПК України, позивач зазначає, що суддя Соловйов В.М. не має права приймати участь у розгляді справи № 908/1250/14, оскільки ухвалу у цій справі було скасовано, тобто суд розглядає справу у завідомо незаконному складі.

Заслухавши в судовому засіданні думку представника відповідача, який повністю заперечив проти задоволення заяви, суд вважає її необґрунтованою за наступних підстав.

У відповідності до ст.20 ГПК України, суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він є родичем осіб, які беруть участь у судовому процесі, якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, встановлений частиною третьою статті 2-1 цього Кодексу, або якщо буде встановлено інші обставини, що викликають сумнів у його неупередженості. Суддя, який брав участь у розгляді справи, не може брати участі в новому розгляді справи у разі скасування рішення, ухвали, постанови, прийнятої за його участю, або у перегляді прийнятих за його участю рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами.

При наявності зазначених підстав суддя повинен заявити самовідвід.

З цих же підстав відвід судді можуть заявити сторони та прокурор, який бере участь в судовому процесі.

Питання про відвід судді вирішується в нарадчій кімнаті судом у тому складі, який розглядає справу, про що виноситься ухвала.

Згідно ч. 3 ст. 2-1 ГПК України, визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи здійснюється автоматизованою системою документообігу суду під час реєстрації відповідних документів за принципом вірогідності, який враховує кількість справ, що перебувають у провадженні суддів, заборону брати участь у перегляді рішень для судді, який брав участь в ухваленні судового рішення, про перегляд якого порушується питання, перебування суддів у відпустці, на лікарняному, у відрядженні та закінчення терміну повноважень. Справи розподіляються з урахуванням спеціалізації суддів. Після визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи, внесення змін до реєстраційних даних щодо цієї справи, а також видалення цих даних з автоматизованої системи документообігу суду не допускається, крім випадків, установлених законом.

За приписами Господарського процесуального кодексу України, початок розгляду справи по суті має місце з того моменту, коли господарський суд після завершення підготовки справи до розгляду (стаття 65 ГПК) відкриття судового засідання, роз'яснення (за необхідності) сторонам та іншим учасникам судового процесу їх прав та обов'язків і розгляду інших клопотань і заяв (про відкладення розгляду справи, залучення до участі в ній інших осіб, витребування додаткових доказів тощо) переходить безпосередньо до розгляду позовних вимог, тобто до з'ясування у передбаченому ГПК порядку обставин справи та здійснення їх правової оцінки, про що зазначається в протоколі судового засідання.

Цілком очевидно та безперечно, що повернення позовної заяви без розгляду на стадії прийняття позовної заяви в порядку ст. 63 ГПК України, не є ані діями судді по підготовці справи до розгляду, ані, тим більше, розглядом справи.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 17.06.2015р. у справі № 908/1250/14 ухвалу господарського суду Запорізької області від 16.04.2014р. у цій справі було скасовано та справу передано на розгляд до господарського суду Запорізької області.

Таким чином, справу № 908/1250/14 передано місцевому господарському суду не на новий розгляд, а для розгляду по суті.

Суд звертає увагу позивача, що до повноважень апеляційної інстанції взагалі не віднесено право передачі справи на новий розгляд (ст. 103 ГПК України).

Згідно ст. 111-9 ГПК України це є прерогативою касаційної інстанції.

Відповідно до ч.3, 4, 11 статті 15 Закону України від 07.07.2010р. N 2453-VI "Про судоустрій і статус суддів", у судах загальної юрисдикції функціонує автоматизована система документообігу суду.

Визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи здійснюється автоматизованою системою документообігу суду під час реєстрації відповідних документів, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ.

Справи розподіляються з урахуванням спеціалізації суддів, навантаження кожного судді, заборони брати участь у перегляді рішень для судді, який брав участь в ухваленні судового рішення, про перегляд якого порушується питання, перебування суддів у відпустці, на лікарняному, у відрядженні, закінчення терміну повноважень судді, а також в інших передбачених законом випадках, у яких суддя не може здійснювати правосуддя або брати участь у розгляді судових справ.

Положення про автоматизовану систему документообігу суду затверджується Радою суддів України за погодженням з Державною судовою адміністрацією України.

Як зазначено у пункті 2.3.43 Положення "Про автоматизовану систему документообігу суду", затвердженого рішенням ради суддів України № 30 від 26.11.2010р., судові справи, що надійшли із судів апеляційної або касаційної інстанцій після скасування ухвал, які перешкоджають подальшому розгляду судової справи (крім ухвал про закриття, припинення провадження), а також ухвал, які не перешкоджають подальшому розгляду судової справи, не підлягають автоматизованому розподілу, а передаються тим суддям, ухвалу яких скасовано чи у провадженні яких перебувала або перебуває судова справа.

Оскільки в даному випадку відсутня колізія, під якою в теорії права розуміється неузгодженість між чинними нормативно-правовими актами, їхнє протиріччя з одного й того самого предмета регулювання, а також суперечність між двома або більше формально чинними нормами права, прийнятими з одного і того ж питання, твердження заявника про застосування судом нормативно-правового акту, що має меншу юридичну силу ніж кодекс (ГПК), є помилковими.

Відповідно, судом не допущено порушень ст. 4 ГПК України чи інших норм закону.

Враховуючи те, що відвід судді Соловйову В.М. не вмотивований, а також враховуючи те, що обставини, які викликають сумнів у неупередженості судді відповідно до вимог ст. 20 ГПК України відсутні, заява задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 4-5, 20, 86 ГПК України суд ,

У Х В А Л И В:

Заяву позивача ОСОБА_1 від 18.08.2015р. про відвід судді Соловйову В.М. у справі № 908/1250/14 залишити без задоволення.

Суддя господарського суду

Запорізької області В.М. Соловйов