ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" серпня 2015 р.Справа № 19/17-2298-2011

За позовом Малого приватного підприємства "Екофільтр"

до відповідача Комунального підприємства "Добробут-3"

про стягнення 71509 грн.

Суддя О.Л. Панченко

Представники:

від позивача В.П. Затильний, Л.М. Піковська;

від відповідача М.І. Стойков

По справі оголошена перерва до 25.08.2015р. згідно зі ст. 77 ГПК України.

Суть спору: Мале приватне підприємство "Екофільтр" звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з Комунального підприємства "Добробут-3" 71509 грн. на відшкодування матеріальної шкоди (збитків).

Представники позивача підтримують позовні вимоги.

Представник відповідача позов не визнає з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Беручи до уваги, що:

Мале приватне підприємство "Екофільтр" є власником цілісного майнового комплексу - база відпочинку "Райдуга", що розташована на земельній ділянці 3,05 га та знаходиться за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Миколаївка, вул. Чорноморська, 91-а, і обнесена по всьому периметру металевою огорожею. 07.08.2008р. на виконання рішення Виконавчого комітету Миколаївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 03.07.2008р. № 85 Комунальним підприємством "Добробут-3" був здійснений демонтаж 32 трьохметрових секцій металевої огорожі, що належить позивачу. Мале приватне підприємство "Екофільтр", посилаючись на те, що Комунальним підприємством "Добробут-3" було вчинено противоправні дії щодо майна позивача, просить стягнути з відповідача збитки у розмірі 71509 грн.

Згідно зі ст. 22 Цивільного кодексу України від 16.01.2003р. № 435-1У (зі змінами та доповненнями) особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Крім того, відповідно до вимог ст. 224 Господарського кодексу України від 16.01.2003р. № 436-1У (зі змінами та доповненнями), які кореспондуються з вимогами ст. 22 Цивільного кодексу України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Враховуючи наведене, розмір шкоди - це один з обов'язкових елементів правопорушення, при наявності якого виникають підстави для покладання на винну особу відповідальності у вигляді відшкодування майнової шкоди.

При цьому, стягненню підлягає не будь-яка шкода, а тільки та, яка об'єктивно пов'язана з протиправною поведінкою винної особи (реальні збитки та упущена вигода).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Тобто, для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки особи; настання шкоди; причинного зв'язку між протиправною поведінкою особи та шкодою; вини завдавача шкоди. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Згідно з ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ч. 1 ст. 33 ГПК України).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем було вчинено противоправні дії щодо майна позивача, а саме демонтовано 32 трьохметрові секції металевої огорожі, що належить позивачу, а також на висновок № 81/10 від 20.10.2008р. ПМП "ЭКС".

Однак з матеріалів справи вбачається, що демонтаж 32 трьохметрових секцій металевої огорожі, що належить позивачу, був здійснений відповідачем на підставі рішення Виконавчого комітету Миколаївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 03.07.2008р. № 85. При цьому, згідно з постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 31.03.2015р. по справі № 761/37030/14-а протиправними визнано дії Миколаївського сільського голови Білгород-Дністровського району Одеської області Стойкова М.І., що були вчинені ним 07.08.2008р. по демонтажу металевої огорожі позивача.

За таких обставин позивачем не доведено вини відповідача у заподіянні збитків.

Крім того, позивач посилається на те, що згідно з висновком № 81/10 від 20.10.2008р. ПМП "ЭКС" вартість заподіяних збитків складає 71509 грн. Однак згідно з вищевказаним висновком 71509 грн. не є вартістю заподіяних збитків, а є вартістю ремонтно-відновних робіт огорожі бази відпочинку "Райдуга".

Зважаючи на вищевикладене, у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог позивача про стягнення з відповідача збитків у розмірі 71509 грн.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82, 84, 85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити Малому приватному підприємству "Екофільтр" у задоволенні позовних вимог повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили згідно зі ст. 85 ГПК України.

Повне рішення складено 31.08.2015р.

Суддя О.Л. Панченко