ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"25" серпня 2015 р. Справа № 05/5004/265/11

Суддя господарського суду Волинської області Демяк В.М., розглянувши заяву Маневицької виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України у Волинській області

про розстрочку виконання рішення господарського суду Волинської області від 27.04.2011р.

у справі за позовом: Державної екологічної інспекції у Волинській області, м.Луцьк

до Маневицької виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України у Волинській області, смт.Маневичі

про стягнення 295 920,00грн.

Представники:

від стягувача: не прибув

від заявника: ОСОБА_1 довіреність №40 від 25.08.2015р., ОСОБА_2 довіреність №41 від 25.08.2015р.

Встановила: Маневицька виправна колонія управління Державної пенітенціарної служби України у Волинській області звернулась із заявою до суду про розстрочку виконання рішення суду від 27.04.2011р. про стягнення з Маневицької виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України у Волинській області заборгованості в сумі 295 920,00 грн. рівними частинами на 83 календарних місяців з вересня 2015р. по липень 2022р. відповідно до ч. 1 ст. 121 ГПК України.

В обґрунтування підстав для розстрочення рішення посилається на те, що Маневицька виправна колонія Управління Державної пенітенціарної служби України у Волинській області (№42) є державною установою , яка фінансується за рахунок бюджетних коштів та є неприбутковою організацією та у заявника наявна кредиторська заборгованість за комунальні послуги і по внутрішнім розрахункам. Крім того, звертає увагу суду на те, що Маневицька виправна колонія (№42) має істотну заборгованість перед позивачем та іншими контрагентами, ризикує утворенням заборгованості перед бюджетом з податків та зборів, заробітної плати, купівлі продуктів харчування для засуджених у звязку із чим стягнення всієї суми боргу на користь позивача на тлі браку коштів негативно вплине на законні майнові інтереси відповідача і як наслідок погіршить фінансове становище.

Заявлені вимоги підтверджує Положенням про Маневицьку виправну колонію управління Державної пенітенціарної служби України у Волинській області (№42); довідкою про включення до реєстру неприбуткових організацій; повноваженнями посадової особи на підписання позову; кошторисом на 2015р.; довідкою «Розрахункова потреба у видатках загального фонду на 2015р.» здійснення господарської діяльності; платіжними дорученнями з листопада 2014р. по липень 2015р.; довідкою про наявність залишків коштів на реєстраційних рахунках Маневицької виправної колонії (№42) в управлінні Державного казначейства України в Маневицькому районі; довідкою про підтвердження надходжень на спеціальні реєстраційні рахунки, що відкриті в управлінні Держаної казначейської служби України у Маневицькому районі Волинської області; графіком розстрочки боргу Маневицької виправної колонії (№42), звітом про заборгованість за бюджетними коштами.

Представники заявника в судовому засіданні підтримали заяву про розстрочку рішення господарського суду Волинської області від 27.04.2011р. в повному обємі та просять суд задоволити, додатково долучили до справи:

- лист за №1774/9 від 25.08.2015р.;

- лист за №1775/9 від 25.08.2015р.;

Також в судовому засіданні до матеріалів справи приєднали лист за №03-40/428 від 25.08.2015р. Головного управління Державної казначейської служби України у Маневицькому районі Волинської області, якій підтверджує про те, що наказ господарського суду Волинської області від 10.05.2013р. №05/5004/265/11-1 про примусове виконання рішення суду від 27.04.2011р. №05/5004/265/11 предявлено до примусового виконання.

Стягувач - Державна екологічна інспекція у Волинській області в судове засідання явку представника не забезпечив, вимог ухвали суду від 19.08.2015р. не виконав, хоча належним чином був повідомлений про час та місце судового розгляду заяви, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення № 755.

Проте, згідно листа Державної екологічної інспекції у Волинській області за №1775/9 від 25.08.2015р. вбачається, що стягувач не заперечує проти розстрочки виконання рішення по справі № 05/5004/265/11 від 29.04.2011р. на термін який буде затверджено рішенням суду.

Заслухавши пояснення представників боржника, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

в с т а н о в и в:

Рішенням господарського суду Волинської області від 27.04.2011 року у справі №05/5004/265/11 стягнуто з Маневицької виправної колонії № 42 на користь Державної екологічної інспекції у Волинській області 295 920,00 грн. заподіяних державі порушенням природоохоронного законодавства збитків та стягнуто з Маневицької виправної колонії № 42 в доход Державного бюджету України 2959,20 грн. державного мита та 236,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

10.05.2011р. на виконання рішення господарського суду Волинської області від 27.04.2011р., видано накази за №05/5004/265/11-1 та №05/5004/265/11-2.

Із листа за №03-40/428 від 25.08.2015р. Головного управління Державної казначейської служби України у Маневицькому районі Волинської області вбачається, що наказ господарського суду Волинської області від 10.05.2013р. №05/5004/265/11-1 про примусове виконання рішення суду від 27.04.2011р. №05/5004/265/11 за позовом державної екологічної інспекції у Волинській області задоволено стягнення із Маневицької виправної колонії №42 збитків заподіяних державі порушенням природоохоронного законодавства в сумі 295 920,00 грн. предявлено до примусового виконання.

За нормами п. 28 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011р. №845 зі змінами внесеними постановою кабінету Міністрів України від 30.01.2013р. №45 визначено код програмної класифікації видатків та кредитування державного бюджету та код економічної класифікації видатків бюджету з яких потрібно проводити безспірне списання коштів, а саме КПКВ 3606020 та КЕКВ 2800 на суму 295 920,00 грн.

На період виконання вимоги щодо безспірного списання коштів проведення видатків за платіжними дорученнями боржника може здійснюватися лише за захищеними видатками по загальному та спеціальному фондах, визначених Бюджетним кодексом України.

Однак, на даний час за даним кодом економічної класифікації фінансування відсутнє, що унеможливлює виконання наказу від 10.05.2013р. №05/5004/265/11-1.

У відповідності до ст. 121 Господарського процесуального кодексу України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, господарський суд, який видав виконавчий документ, розглядає це питання в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, змінити спосіб та порядок його виконання.

Господарський процесуальний кодекс України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи утруднюють його виконання, а тому суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами ст. 43 ГПК України і за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення чи унеможливлюють його виконання, має право розстрочити виконання рішення. Тобто, до заяви мають бути додані докази, які підтверджують обставини, викладені в заяві щодо неможливості чи утруднення виконання рішення.

Згідно з положеннями постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" господарський суд на підставі статті 121 ГПК має право за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за власною ініціативою у виняткових випадках залежно від обставин справи відстрочити, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання. Оскільки згадана стаття не обмежує відповідне право господарського суду певним строком, воно може бути реалізоване у будь-який час після набрання рішенням законної сили і до його фактичного повного виконання, в межах строку предявлення наказу до виконання.

Розстрочка - це виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі, строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом.

Пунктом 7.2 зазначеної постанови визначено, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) тяжке захворювання її самої або членів її сімї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Пленум Верховного Суду України у п.10 Постанови від 26.12.2003р. №14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" зауважив, що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст. 121 ГПК їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Визначальним фактором при наданні розстрочки є винятковість цих випадків та їх обєктивний вплив на виконання рішення суду.

Отже, виходячи із наведеного, законодавець та вищі судові інстанції у будь-якому випадку повязують можливість розстрочення виконання судового рішення у судовому порядку з обєктивними, непереборними, іншими словами виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Із поданих сторонами доказів та пояснень представників боржника судом встановлено наявність виняткових обставин, які є підставою для відстрочення виконання рішення суду, а саме:

Маневицька виправна колонія управління Державної пенітенціарної служби України у Волинській області (№42) є державною установою, яка фінансується за рахунок бюджетних коштів та є неприбутковою організацією.(довідка за №7233/15-011 від 04.11.2004р.)

Згідно звіту про заборгованість за бюджетними коштами, форми №7 на 01.08.2015р. вбачається, що у звязку з низьким фінансуванням з Державного бюджету склались обставини, що ускладнюють виконання рішення суду, а саме: виділено грошових коштів на рівні 48,7 % від потреби, в тому числі по КЕКВ 2800 (сплата податків та зборів) на рівні 1,7 % було передбачено кошти в сумі 381,5 тис. грн. фактично виділено 6,6 тис. грн. (кошторис на 2015р.)

Між тим, з державного бюджету по загальному фонду кошти, що залишились сплатили в сумі 265 125,00 тис. грн. головним розпорядником не виділяються оскільки, державний бюджет на поточний рік в цілому дефіцитний.

Довідкою про наявність залишків коштів на реєстраційних рахунках Маневицької виправної колонії (№42) в управлінні Державного казначейства України в Маневицькому районі станом на 14.08.2015р. залишок на рахунку в казначействі становить 55,0 тис. грн.

Крім того, заявник вживає заходи для погашення заборгованості перед позивачем, а саме Маневицька виправна колонія (№42) здійснила погашення боргу на рахунок Маневицької селищної ради на загальну суму 30 795,00 грн. що підтверджується платіжними дорученнями за період з 05.11.2014р. по 05.08.2015р. (а.с. 250-257)

Згідно ст. 124 Конституції України, ст.115 Господарського процесуального кодексу України судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що невідкладне вжиття до Маневицької виправної колонії (№42) заходів примусового виконання судового рішення (зокрема, звернення стягнення на грошові кошти та інше майно боржника) призведе до утворення заборгованості перед бюджетом з податків та зборів, заробітної плати, купівлі продуктів харчування для засуджених і як наслідок погіршить його фінансове становище, а також з метою недопущення порушення прав та інтересів стягувача, господарський суд вважає за можливе заяву Маневицької виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України у Волинській області (№42) задоволити частково та розстрочити виконання рішення суду від 27.04.2011р. у справі №05/5004/265/11 терміном на 4 місяці.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Заяву Маневицької виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України у Волинській області (№42) про розстрочення виконання рішення господарського суду Волинської області від 27.04.2011р. у справі №05/5004/265/11 задоволити частково.

2. Виконання рішення господарського суду Волинської області від 27.04.2011р. у справі №05/5004/265/11 розстрочити строком на 4 місяці відповідно до графіку:

- до 01.09.2015 року 3195,00 грн.;

- до 01.10.2015 року 3195,00 грн.;

- до 01.11.2015 року 3195,00 грн.;

- до 01.12.2015 року 3195,00 грн.;

- до 01.01.2016 року 252 345,00 грн.

Суддя В.М. Демяк