ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2015 року Справа № 908/5071/14
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддіДобролюбової Т.В.
суддівГоголь Т.Г. (доповідач), Дроботової Т.Б.
розглянувши у судовому засіданні за участю представників сторін: позивача: Новохацька Н.Є. - дов. від 01.09.14, відповідача: ОСОБА_5 - дов. від 30.04.15, ОСОБА_6 - дов. від 24.12.14, ОСОБА_7

касаційну скаргуПриватного підприємця ОСОБА_7
на постановуДонецького апеляційного господарського суду
від26.05.15
у справі№908/5071/14 Господарського суду Запорізької області
за позовомПриватного підприємства "Золота нива 1"
доПриватного підприємця ОСОБА_7
простягнення 140382 грн.

Розпорядженням Секретаря другої судової палати Вищого господарського суду України від 19.08.15 для розгляду касаційної скарги у цій справі призначено колегію суддів у складі: Добролюбової Т.В. - головуючого, Гоголь Т.Г., Дроботової Т.Б.

У судовому засіданні 20.08.15 оголошувалася перерва до 27.08.15.

Приватне підприємство "Золота нива 1" звернулося до Господарського суду Запорізької області з позовом про стягнення з Приватного підприємця ОСОБА_7 135182 грн. збитків та 5200 грн. штрафу. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказував на невиконання відповідачем своїх зобов'язань за договором №11 від 06.08.14. Він зауважував на тому, що внаслідок невиконання відповідачем робіт зі збирання врожаю цукрового буряку за спірним договором, позивачеві було завдано збитків на спірну суму, оскільки такі роботи були виконані замість відповідача іншими особами. Крім того, порушення договірних зобов'язань відповідно до пункту 6.3 договору також є підставою для стягнення з відповідача штрафу.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 02.04.15 (Смірнов О.Г., Давиденко І.В., Сушко Л.М.) позовні вимоги задоволені частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача 106650 грн. збитків і 5200 грн. штрафу. У решті позову відмовлено. Господарський суд дійшов висновку про понесення позивачем збитків внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов'язань за спірним договором та визнав обґрунтованим стягнення з відповідача збитків у розмірі 106650 грн. Суд зазначив, що позивач просив стягнути 28532 грн. додаткових витрат на оплату послуг з перевезення бурякозбирального комбайну, проте такі витрати не були передбачені договором від 06.08.14, укладеним між позивачем і відповідачем, а тому відсутні підстави для їх відшкодування. Водночас суд визнав підставним стягнення з відповідача заявленої суми штрафу, як то передбачено пунктом 2.3 спірного договору. Судове рішення обґрунтовано приписами статей 530, 599, 623, 629, 638, 639, 693, 837, 846, 849 Цивільного кодексу України, статей 180, 181, 193, 224, 225, 226 Господарського кодексу України.

Донецький апеляційний господарський суд постановою від 26.05.15 (судді: Зубченко І.В., Попков Д.О., Татенко В.М.) перевірене рішення місцевого господарського суду залишив без змін з тих же підстав.

Приватний підприємець ОСОБА_7 звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить рішення і постанову у справі скасувати та відмовити у позові повністю. Обґрунтовуючи касаційну скаргу, скаржник посилається на порушення господарськими судами приписів статей 181, 225, 226 Господарського кодексу України, статей 43, 2, 34, 36, 56, 87 Господарського процесуального кодексу України. Підприємець вказує на недоведеність матеріалами справи факту понесення позивачем збитків та зазначає, що неодноразово повідомляв позивача про неможливість виконання ним своїх договірних зобов'язань. Скаржник стверджує, що позивач не поніс збитків у спірній сумі, оскільки ринкова ціна робіт зі збирання буряку на час їх виконання третіми особами складала 1300-1500 грн. за 1 га і саме в межах цих цін були укладені позивачем договори з третіми особами. Крім того, підприємець посилається на те, що позивач в порушення приписів статті 56 Господарського процесуального кодексу України не направляв йому копій документів у справі.

Від позивача судом отримано відзив на касаційну скаргу, в якому він просить судові акти у справі залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

Вищий господарський суд України, заслухавши доповідь судді Гоголь Т.Г., пояснення представників сторін, переглянувши матеріали справи і доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування господарськими судами приписів чинного законодавства відзначає наступне.

Господарськими судами установлено та підтверджено матеріалами справи, що 06.08.14 між Приватним підприємством "Золота нива 1" - замовником та Приватним підприємцем ОСОБА_7 - підрядником був укладений договір на виконання робіт зі збирання цукрового буряку №11. За цим договором підрядник зобов'язався за завданням замовника виконати своєю технікою сільськогосподарські роботи зі збирання цукрового буряку врожаю 2014 року на полях замовника, а останній, в свою чергу, прийняти та оплатити їх. Пунктами 2.1, 2.2 договору передбачено, що роботи виконуються підрядником власною технікою (два комбайни KLIENE SF -10) на полях, орієнтовною площею 260 га, розташованих на території Лемківської та Іванчуківської міських рад Ізюмського району Харківської області, які знаходяться у користуванні замовника. Фактично зібрана підрядником площа цукрового буряку врожаю 2014 року визначається сторонами в підсумковому акті виконаних робіт. Підрядник своїми силами та за власний рахунок переганяє техніку до місця виконання робіт. Згідно з пунктом 2.3 договору підрядник приступає до виконання робіт та виконує роботи у повному обсязі у строки, зазначені замовником в повідомленні, яке замовник вручає підряднику або направляє йому за допомогою почтового, факсимільного зв'язку чи електронною поштою. У Розділі 3 договору сторони передбачили, що замовник здійснює оплату виконаних робіт за ціною 1000 грн. за один зібраний гектар в готівковій або безготівковій формі, незалежно від врожайності буряка. Загальна орієнтовна вартість робіт за даним договором складає 260000 грн. Пунктом 4.2.3 сторони передбачили, що при порушенні підрядником строків виконання робіт більш ніж на 2 календарних дні замовник має право залучити до виконання робіт третіх осіб без погодження з підрядником. У випадку прострочки виконання робіт з вини підрядника більш, ніж на 2 робочих дня, підрядник сплачує замовнику штраф у розмірі 2% від загальної суми договору (пункт 6.3). Сторони звільняються від відповідальності, якщо невиконання або неналежне виконання зобов'язань за договором викликане обставинами непереборної сили; випадки настання форс-мажорних обставин повинні бути підтверджені відповідними документами (пункти 7.1,7.2). Господарські суди також установили, що позивач проінформував відповідача про строки виконання робіт - з 25.09.14 до 25.10.14. Між тим, відповідач повідомив позивача про неможливість виконання ним умов договору щодо збирання буряку через вихід з ладу комбайнів (повідомлення №19 від 13.09.14, №25 від 17.09.14, №32 від 23.09.14). Господарські суди установили, що відповідачем роботи зі збирання цукрового буряку за вказаним договором виконані не були і у зв'язку з цим позивач залучив до виконання таких робіт інших осіб та уклав з ними відповідні договори (07.10.14 з Приватним підприємцем ОСОБА_11; 20.10.14 з МПП "Агротехсервіс"; 25.10.14 з Приватним підприємцем ОСОБА_12). Спірні роботи були виконані вказаними підрядниками та їх вартість сплачена позивачем. Установили суди і те, що вартість послуг зі збирання цукрових буряків (без урахування вартості пального) у 2014 році за один гектар становила від 1300 грн. (мінімальна) до 1500 грн. (максимальна), що підтверджується експертним висновком Запорізької торгово-промислової палати №ОИ-17 від 28.01.15. Отже, як установили суди, вказані договори з іншими підрядниками були укладені в межах середніх цін за збирання цукрових буряків на ринку України в 2014 році. Водночас, як зазначили суди та убачається з матеріалів справи, невиконаний договір від 06.08.14 був укладений за ціною значно нижчою від мінімальних ринкових цін, що діяли в спірний період. Позивач посилався на те, що внаслідок неправомірної відмови відповідача від виконання своїх договірних зобов'язань зі збирання врожаю цукрового буряку йому було завдано збитків на суму 135182 грн., оскільки такі роботи були виконані замість відповідача іншими особами та за ціною вищою, ніж визначена у спірному договорі. Як убачається з матеріалів справи, предметом даного судового розгляду є вимога Приватного підприємства "Золота нива 1" про стягнення з Приватного підприємця ОСОБА_7 135182 грн. збитків та 5200 грн. штрафу через невиконання зобов'язань за договором від 06.08.14. Рішенням місцевого господарського суду, з яким погодився і суд апеляційної інстанції, було стягнуто з відповідача на користь позивача 106650 грн. збитків і 5200 грн. штрафу. У стягненні з відповідача 28532 грн. збитків відмовлено. Як убачається зі змісту касаційної скарги, скаржник не погоджується з судовими актами у справі лише в частині стягнення з нього 106650 грн. збитків і 5200 грн. штрафу. Відтак, рішення і постанова у справі переглядаються судом касаційної інстанції в оскарженій частині. Відповідно до приписів статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За порушення у сфері господарювання учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених Господарським кодексом України, іншими законами та договором (частина друга статті 193, частина перша статті 216 та частина перша статті 218 Господарського кодексу України). Одним із видів господарських санкцій згідно з частиною другою статті 217 Господарського кодексу України є штрафні санкції, до яких віднесено, зокрема, штраф (частина перша статті 230 Господарського кодексу України). Аналогічні вимоги до виконання господарських зобов'язань закріплені і в статтях 610, 611, 612 Цивільного кодексу України. Як вже зазначалося, пунктом 6.3 спірного договору від 06.08.14 сторони передбачили відповідальність підрядника (відповідача) за прострочку виконання робіт у вигляді штрафу. Суди установили, що позивач повідомив відповідача про строки виконання робіт за спірним договором; що відповідач повинен був виконати роботи зі збирання цукрового буряку за спірним договором з 25.09.14 до 25.10.14, проте їх не виконав. З огляду на встановлений судами факт невиконання відповідачем зобов'язань за договором від 06.08.14, колегія суддів погоджується з висновком судів про підставність стягнення з відповідача заявленого штрафу. Поза тим, колегія суддів вважає помилковим висновок господарських судів про наявність підстав для стягнення з відповідача збитків у розмірі 106650 грн. з огляду на таке. Відповідно до частин 1, 2 статті 623 цього ж Кодексу боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. За приписами статті 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Приписами статті 22 Цивільного кодексу України унормовано, що особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Під збитками розуміють втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). За вимогами статті 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки. Під збитками розуміються витрати, зроблені стороною, втрата або пошкодження її майна, а також неодержані нею доходи, які б управнена сторона одержала у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною. Відповідно до приписів статті 225 названого Кодексу до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються, зокрема, додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною. При визначенні розміру збитків, якщо інше не передбачено законом або договором, враховуються ціни, що існували за місцем виконання зобов'язання на день задоволення боржником у добровільному порядку вимоги сторони, яка зазнала збитків, а у разі якщо вимогу не задоволено у добровільному порядку, - на день подання до суду відповідного позову про стягнення збитків. Виходячи з конкретних обставин, суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ціни на день винесення рішення суду. Отже, для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправної поведінки; 2) збитків; 3) причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; 4) вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. У вирішенні спорів, пов'язаних з відшкодуванням збитків, важливе значення має розподіл між сторонами обов'язку доказування, тобто визначення, які юридичні факти повинен довести позивач, які - відповідач. Кредитор не повинен доводити вину боржника у порушенні зобов'язання. На нього покладений обов'язок доведення факту невиконання або неналежного виконання зобов'язання, прямого (безпосереднього) причинного зв'язку між порушенням зобов'язання (тобто неправомірними діями або бездіяльністю особи, яка заподіяла шкоду) і самими завданими збитками та обґрунтування їх розміру. У розумінні приписів наведених норм відшкодуванню підлягають не будь-які витрати управненої сторони, які складають реальну шкоду, а лише так звані вимушені, необхідні, "корисні" витрати, тобто витрати, які є дійсно необхідними, мінімальними за даних умов, в даній конкретній ситуації, щоб усунути наслідки невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. При визначенні розміру збитків, що підлягають стягненню, важливе значення мають ціни, які покладені в основу розрахунку реальної шкоди. При цьому, як правило, використовують ринкову ціну на день проведення розрахунків, а не договірну ціну товару, втім може бути застосована середня ціна як різниця між ринковою і договірною ціною. У розумінні приписів законодавства звичайною вважається ціна товарів (робіт, послуг), визначена сторонами договору. Якщо не доведене зворотне, вважається, що така звичайна ціна відповідає рівню справедливих ринкових цін. Справедлива ринкова ціна - це ціна, за якою товари (роботи, послуги) передаються іншому власнику за умови, що продавець бажає передати такі товари (роботи, послуги), а покупець бажає їх отримати за відсутності будь-якого примусу, обидві сторони є взаємно незалежними юридично та фактично, володіють достатньою інформацією про такі товари (роботи, послуги), а також ціни, які склалися на ринку ідентичних (а за їх відсутності - однорідних товарів (робіт, послуг). Як вже зазначалося, і це установили суди, згідно з експертним висновком Запорізької торгово-промислової палати №ОИ-17 від 28.01.15 вартість послуг зі збирання цукрових буряків (без урахування вартості пального) у 2014 році за один гектар становила від 1300 грн. до 1500 грн. Залучивши до виконання спірних робіт інших підрядників та уклавши з ними договори в межах середніх справедливих ринкових цін, позивач не поніс збитків (додаткових витрат), оскільки спірний договір був укладений за ціною значно нижчою від ринкової (звичайної) ціни, що помилково не було враховано господарськими судами попередніх інстанцій при ухваленні судових рішень. Як вже зазначалося, підставою для настання відповідальності у вигляді відшкодування збитків є наявність усіх складових цивільного правопорушення, як то: протиправної поведінки; збитків; причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; вини; за відсутності будь-якого з цих елементів цивільна відповідальність не настає. За таких обставин, рішення та постанова у справі в частині стягнення з відповідача 106650 грн. збитків підлягають скасуванню, з прийняттям нового рішення про відмову у позові в цій частині. Решту рішення і постанови слід залишити без змін; тобто касаційна скарга задовольняється частково. У відповідності до приписів статті 1119 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право, зокрема, скасувати рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції повністю або частково. Підставами для скасування або зміни рішення місцевого чи апеляційного господарського суду або постанови апеляційного господарського суду є порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права (частина 1 статті 11110 Господарського процесуального кодексу України).

В частині відмови у стягненні з відповідача 28532 грн. збитків судові акти у справі скаржником не оскаржені, а тому колегією суддів не переглядалися.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 1115, 1117,1119, 11110, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Донецького апеляційного господарського суду від 26.05.15 у справі №908/5071/14 та рішення Господарського суду Запорізької області від 02.04.15 в частині стягнення збитків у сумі 106650 грн. скасувати, з відмовою у позові. Решту рішення та постанови залишити без змін.

Касаційну скаргу Приватного підприємця ОСОБА_7 задовольнити частково.

Головуючий суддя Т. Добролюбова

С у д д і Т.Гоголь

Т.Дроботова