РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.08.2015Справа №910/4358/15-г

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "С і Б"

До Департаменту економіки та інвестиції виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

Прокуратура Голосіївського району міста Києва

Про визнання недійсним договору

Суддя Прокопенко Л.В.

Представники:

Від позивача Старцева К.І. - представник

Від відповідача Грама А.М. - представник

Від прокуратури Чистякова Н.О. - посвідчення № 019901

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фірма "С і Б" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Департаменту економіки та інвестиції виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання недійсним договору.

Ухвалою суду від 26.02.2015 за зазначеною вище позовною заявою порушено провадження у справі № 910/4358/15-г та призначено розгляд справи на 24.03.2015.

24.03.2015 відділом діловодства суду від представника відповідача отримані заперечення на позовну заяву.

В судове засідання 24.03.2014 представник позивача з'явились, підтримав позовні вимоги, надав усні пояснення по суті справи.

В судове засідання 24.03.2014 представник відповідача з?явився, надав клопотання про залучення третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача, а саме: прокуратуру Голосіївського району міста Києва.

Ухвалою від 24.03.2015 розгляд справи відкладено на 26.05.2015 та залучено Прокуратуру Голосіївського району міста Києва.

В судовому засіданні 26.05.2015 представником позивача було подано заяву про зміну предмету позову.

Заяву задоволено

Ухвалою від 26.05.2015 розгляд справи відкладено на 10.07.2015.

В судове засідання 10.07.2015 представник позивача з'явився.

В судове засідання 10.07.2015 представник відповідача не з'явився, про причини неявки суду не повідомив.

В судове засіданні 10.07.2015 представник прокуратури з?явився, надав усні пояснення по суті спору.

Ухвалою суду від 10.07.2015 відкладено розгляд справи на 18.08.2015.

В судове засідання 18.08.2015 представник позивача з'явився, надав суду усні пояснення по справі.

В судове засідання представник відповідача з'явився, надав суду усні пояснення по справі.

В судове засідання 18.08.2015 представник відповідача за зустрічним позовом з'явився, просив суд відмовити в задоволенні первісного позову та задовольнити зустрічний позов

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 18.08.2015 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані матеріали справи та заслухавши пояснення представників позивача та відповідача , суд, -

ВСТАНОВИВ

07.08.2015 між Головним управлінням економіки та інвестицій виконавчого органу Київради ( Київської міської державної адміністрації) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фірма "СіБ" було укладено договір пайової участі у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва.

Відповідно до п.1.1. цього Договору предметом договору є сплата Забудовником пайової участі (внесків) на створення соціальної та інженерно-транспортної структури м. Києва у зв'язку із будівництвом торговельно-офісного комплексу на Саксаганського 37 у м. Києві.

У п.1.2. Договору встановлено, що розмір пайового внеску, згідно із розрахунками 1, 2 та 3 від 25.07.2008 року становить 2603,72 тис грн. і підлягає уточненню після введення в експлуатацію Об'єкту і визначення фактичної вартості будівництва.

П.2.3. Договору визначено, що Забудовник зобов'язаний після закінчення будівництва Об'єкту надати Головному управлінню економіки та інвестицій Акт про приймання в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта , зареєстрований в Держархбудконтролі та документи, що підтверджують фактичну вартість будівництва.

Відповідно до п.3.1. Договору пайової участі, забудовник сплачує пайовий внесок вказаний у п. 2.1. Договору, у строк з серпня 2008 року по липень 2009 включно рівними частками щомісячно, але не пізніше 28 числа кожного місяця.

Позивач зазначив в позовній заяві що станом на день звернення до суду не розпочато будівництво торгівельно-офісного комплексу на вул.. Саксаганського 37 у м. Києві з незалежних від нього причин, а саме, через відсутність коштів та можливих інвестувань у будівництво. Позивач зазначив що неодноразово повідомляв по вище зазначене листами Головне управління економіки та інвестицій Київської міської державної адміністрації та просив відстрочити виплату пайових внесків, до початку отримання дозвільної документації для будівництва. Позивач вважає, що відбулась істотна зміна обставин, які сторони не передбачили в момент укладення Договору, а саме: вплив світової фінансової кризи на господарську діяльність позивача, значне погіршення фінансового та майнового становища товариства, позивач зазначив що ці умови не можливо було передбачити в момент укладення договору пайової участі.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 5 ст. 22 Закону України «Про столицю України - місто- герой Київ», який був чинним на момент укладення Договору, у зв'язку зі здійсненням містом Києвом функцій столиці України Київська міська рада та Київська міська державна адміністрація, кожна в межах своєї компетенції, встановленої законами України, мають право, залучати кошти замовників будівництва в порядку пайової участі у створенні соціальної та інженерно- транспортної інфраструктури міста за нормативами, затвердженими Київською міською радою, але не вище граничного розміру, встановленого законом.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про планування та забудову територій» в редакції, яка була чинною на момент укладення договору, вихідними даними можуть визначатися також вимоги до пайової участі замовників на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населених пунктів. Граничний розмір коштів на розвиток відповідної інфраструктури та порядок його визначення встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Рішенням Київської міської ради від 27 лютого 2003 року № 271/431 «Про пайову участь (внески) інвесторів (забудовників) у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва» встановлено, що пайовий внесок сплачує юридична (фізична) особа або уповноважена нею особа, яка оформляє: дозвільні документи на будівництво (реконструкцію);документи на землекористування для експлуатації та обслуговування об'єктів, при будівництві (реконструкції) яких документація не була оформлена належним чином (земельні питання не вирішені у встановленому порядку); документи щодо зміни функціонального призначення об'єктів виробничого та невиробничого призначення; свідоцтво про право власності на проінвестовані нежитлові приміщення; документи щодо зміни функціонального призначення житлових будинків (приміщень) на нежитлові згідно з порядком переведення жилих будинків і жилих приміщень у нежилі у м. Києві, затвердженим розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 01.10.2002 р. № 1825.

Відповідно до п. 1 Нормативів для визначення розмірів пайових внесків інвесторів (забудовників) у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва (Додаток № 1 до рішення № 271/431), пайовий внесок інвесторів (забудовників) у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста являє собою одноразовий внесок, який інвестор має сплатити до бюджету м. Києва,Сплата даних внесків покладається на інвесторів (забудовників), що здійснюють на території міста Києва будівництво або реконструкцію будь-яких об'єктів.

Відповідно до Розділу «Порядок і терміни сплати» пункту 4.6 Нормативів, пайовий внесок сплачується на підставі договору між Головним управлінням економіки та інвестицій та інвестором (забудовником).

Судом встановлено що відповідно до рішення Київської міської ради „Про пайову участь (внески) інвесторів (забудовників) у створенні соціальної та інженерно- транспортної інфраструктури м. Києва" від 27.02.2003 р. № 271/431, між Головним управлінням економіки та інвестицій та ТОВ «Фірма «С і Б» (далі -Забудовник) 07.08.2008 р. укладено договір № 434 пайової участі у створенні соціальної та інженерно- транспортної інфраструктури міста Києва

Сторонами договору відповідно до п. 2.1 Договору сторонами було погоджено розмір пайового внеску який зобов'язався перерахувати позивач.

Крім того як вбачається із умов Договору сторонами було погоджено розмір пайового внеску, терміни сплати, умови індексації, майнові та інші права сторін.

Відповідно до приписів ст.. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

У частині першій статті 215 ЦК України зазначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК України передбачено, що: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Положеннями ч. 3 ст. 179 ГК України встановлено, що господарський договір укладається певною категорією суб'єктів господарювання з органом місцевого самоврядування, якщо існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення такого договору.

Позивач зазначає що на виконання умов договору № 434 від 07.08.2015 сплатив до місцевого бюджету України грошові кошти в розмірі 216 980, враховуючи вище зазначене суд приходить до висновку що на момент укладення договору позивач здійснював дії за власним бажанням та усвідомлював наслідки вчинення правочину.

Згідно з ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 49,75 , ст.ст. 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову відмовити

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата складання

повного рішення: 25.08.2015р.

Суддя Л..В. Прокопенко