РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2015Справа №910/15357/15

За позовомПриватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна»
до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта»
третя сторона, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Асріян Дмитро Артурович
простягнення 5228,62 грн

Суддя Смирнова Ю.М.

Представники: не з'явилися

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна» звернулось до Господарського суду міста Києва із позовною заявою про стягнення з Відкритого акціонерного товариства Національної акціонерної страхової компанії «Оранта» стягнення 8558,67 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на підставі договору добровільного страхування наземних транспортних засобів №АМ/091416 від 24.09.2014 внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди (надалі - ДТП) виплачено страхове відшкодування власнику автомобіля марки Volvo, державний номер ВС5869СТ, а тому позивачем відповідно до положень ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України отримано право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля марки Ford, державний номер ВС1848АС, водієм якого скоєно ДТП, застрахована Відкритим акціонерним товариством Національною акціонерною страховою компанією «Оранта» на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/1787559, а тому позивач вказує, що обов'язок з відшкодування збитків покладається на відповідача.

21.07.2015 через канцелярію суду від відповідача надійшли письмові заперечення на позов, в яких відповідач вказує, що в матеріалах справи відсутні фотокартки пошкодженого транспортного засобу, що виключає можливість встановити, які саме пошкодження транспортного засобу мали місце та чи повинні були застосовуватись відповідні ремонтні роботи. Відтак, відповідач вказує на неможливість встановлення розміру завданих збитків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.07.2015 розгляд справи було відкладено на 11.08.2015.

В судове засідання, призначене на 24.06.2015, представники сторін не з'явились.

Оскільки про час та місце судового засідання сторони були належним чином повідомлені, у відповідності до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа може бути розглянута за наявними в ній документами.

При цьому, судом враховується, що згідно з інформацією, наведеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, що міститься на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України за адресою: https://usr.minjust.gov.ua, найменування відповідача було змінено на Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта».

Третя особа в судове засідання з'явилась, надала пояснення по суті справи.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

24.09.2014 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (страховик) та ТОВ «Аудиторська компанія «ДК-Україна» (страхувальник) укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №АМ/091416 (надалі - «Договір»), об'єктом страхування за яким є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать законодавству України, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням майном, а саме: автомобілем марки Volvo, державний номер ВС5869СТ, на випадок настання страхових випадків, зокрема, пошкодження чи знищення транспортного засобу або його частин внаслідок ДТП.

30.12.2014 о 20 год. 40 хв. на вул. Мельника, 22 у м. Львові сталася ДТП, а саме: Асріян Д.А., керуючи автомобілем Ford, державний номер ВС1848АС, виїхав на смугу зустрічного руху, не врахував дорожньої обстановки, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем Volvo, державний номер ВС5869СТ, чим було спричинено механічні пошкодження обом транспортним засобам

ДТП сталася в результаті порушення водієм Асріяном Д.А. п. 11.3 Правил дорожнього руху України, що підтверджується постановою Залізничного районного суду м. Львова від 16.01.2015 у справі №462/80/15-п, відповідно до якої Асріяна Д.А. визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підставі страхового акту №UA036/L02/03 від 18.02.2015, визначеного вказаним актом розрахунку страхового відшкодування та заяви страхувальника про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування позивач, виконуючи свої зобов'язання за Договором, здійснив відшкодування завданої шкоди внаслідок спірної ДТП шляхом перерахування коштів у розмірі 5228,62 грн безпосередньо на рахунок виконавця ремонтних робіт - Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервісний центр «Діамант», що підтверджується платіжним дорученням №30503 від 18.02.2015.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» перейшло в межах суми 5228,62 грн право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Із постанови Залізничного районного суду м. Львова від 16.01.2015 у справі №462/80/15-п вбачається, що транспортний засіб - автомобіль Ford, державний номер ВС1848АС, водієм якого спричинено ДТП, що потягнуло нанесення шкоди автомобілю Volvo, державний номер ВС5869СТ, знаходився під керуванням Асріяна Д.А.

Частинами 1,2 ст. 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Вина особи, яка керувала автомобілем Volvo, державний номер ВС5869СТ, встановлена у судовому порядку.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля Volvo, державний номер ВС5869СТ, на момент ДТП була застрахована Відкритим акціонерним товариством Національною акціонерною страховою компанією «Оранта» на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/1787559.

Згідно з інформацією з єдиної централізованої бази даних, наданою Моторним (транспортним) страховим бюро України на запит суду, договором (полісом) №АІ/1787559 передбачено, що франшиза становить 0,00 грн, а ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб - 50000,00 грн.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Положеннями ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За змістом ст. 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, може бути визначено як експертом, так і аварійним комісаром, визначення яких містяться в пункту 2 Типового положення про організацію діяльності аварійних комісарів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.01.1998 №8 та Положенні щодо укладення угоди на проведення експертної оцінки майна, затвердженого наказом Фонду державного майна України від 08.01.1998 №16.

Тобто, згідно з положеннями наведених норм законодавства, належним доказом розміру відновлювального ремонту з урахування коефіцієнту фізичного зносу може бути висновок особи, яка згідно чинного законодавства України має право на проведення експертної оцінки майна (суб'єкт оціночної діяльності або аварійний комісар).

З наявного в матеріалах справи Звіту №82/15, складеного 30.01.2015 суб'єктом оціночної діяльності - Войтиком Ярославом Михайловичем, вбачається, що вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Volvo, державний номер ВС5869СТ, внаслідок пошкоджень відповідного транспортного засобу в результаті ДТП становить 8065,73 грн.

Доводи відповідача стосовно того, що в матеріалах справи відсутні фотокартки пошкодженого транспортного засобу, не спростовують відомостей, наведених у вказаному звіті, а тому твердження відповідача про недоведеність розміру завданої шкоди судом відхиляються.

Таким чином, враховуючи визначені полісом №АІ/1787559, розміри лімітів відповідальності та франшизи, розмір шкоди, право на вимоги якої перейшло до позивача, а також розмір завданого матеріального збитку, відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу витрати в розмірі 5228,62 грн.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог та стягнення з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» суми страхового відшкодування у розмірі 5228,62 грн.

У відповідності до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (02081, м.Київ, вулиця Здолбунівська, будинок 7-Д, ідентифікаційний код 00034186) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (04053, м.Київ, вулиця Артема, будинок 40, ідентифікаційний код 20782312) суму страхового відшкодування у розмірі 5228 (п'ять тисяч двісті двадцять вісім) грн 62 коп. та судовий збір у розмірі 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн 00 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 21.08.2015.

Суддя Ю.М. Смирнова