ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" серпня 2015 р. Справа № 922/5966/14

Колегія суддів у складі: головуючий

суддя Здоровко Л.М., суддя Плахов О.В., суддя Шутенко І.А.,

при секретарі Курченко В.А.,

за участю представників сторін:

позивача ОСОБА_1 за довіреністю від 07.07.2015р.

відповідача ОСОБА_2 за довіреністю від 27.01.2015р., ОСОБА_3М, за довіреністю від 27.01.2015р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ТОВ "Технології обладнання", м. Київ, (вх. №4102Х/2) на ухвалу господарського суду Харківської області від 07.05.2015р. у справі № 922/5966/14

за позовом ТОВ "Технології обладнання", м. Київ,

до відповідача ТОВ "Барвінок", м. Харків,

про стягнення коштів

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 07.05.2015р. у справі № 922/5966/14 (суддя Прохоров С.А.) прийнято відмову позивача від позову; провадження у справі № 922/5966/14 припинено у звязку із відмовою позивача від позову.

ТОВ "Технології обладнання" з ухвалою суду першої інстанції не погодилось та звернулось до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 07.05.2015р. у справі № 922/5966/14 та передати справу для розгляду по суті до господарського суду Харківської області.

В обґрунтування апеляційної скарги заявник посилається на те, що спір за договором поставки не вирішено, що завдає значних збитків засновникам товариства, а також в порушення процесуальних норм господарським судом першої інстанції не було розяснено наслідки відмови від позову.

Від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх. 12139 від 19.08.2015р.), в якому просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити, ухвалу місцевого господарського суду залишити без змін.

У судовому засіданні 19.08.2015р. оголошено перерву до 17:30 год 19.08.2015р.

У судовому засіданні апеляційного господарського суду 19.08.2015р. представник позивача підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, ухвалу місцевого господарського суду скасувати.

Представник відповідача заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив ухвалу місцевого господарського суду залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин справи та докази на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів встановила наступне.

До господарського суду Харківської області звернулось ТОВ «Технології обладнання» про стягнення заборгованості за договором поставки від 25.04.2014р. №36 у розмірі 394578,64 грн.

До господарського суду Харківської області 07.05.2015 від позивача надійшла заява про відмову від позову у справі №922/5966/14.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 07.05.2015р. прийнято відмову позивача від позову; провадження у справі № 922/5966/14 припинено у звязку із відмовою позивача від позову.

Ухвала місцевого господарського суду мотивована тим, що заява позивача про відмову у позову підписана директором товариства, не порушує права та інтереси сторін, тому дана заява підлягає задоволенню.

Перевіривши матеріали справи, правильність їх юридичної оцінки та застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду дійшла до висновку про скасування ухвали місцевого господарського суду виходячи з наступного.

Припинення провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв'язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов'язує неможливість судового розгляду справи. Перелік підстав припинення провадження у справі (стаття 80 Господарського процесуального кодексу України) є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

У випадках відмови позивача від позову (пункт 4 частини першої статті 80 Господарського процесуального кодексу України) господарському суду слід керуватись частиною шостою статті 22 Господарського процесуального кодексу України, тобто перевіряти, чи не суперечить ця відмова законодавству та чи не порушує вона інтереси інших осіб.

Відповідно до положень ст. 626 Цивільного кодексу України, договір є підставою виникнення цивільних прав та обовязків.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

Статтею 526 Цивільного Кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до господарського суду першої інстанції з позовною заявою про стягнення заборгованості за договором поставки у сумі 394578,64 грн. з відповідача за неналежне виконання зазначеного договору з метою захисту свого порушеного права.

З матеріалів справи не вбачається, що відповідач сплатив частину або всю заборгованість за укладеним договором, відсутні докази домовленості щодо прощення боргу або укладення мирової угоди. Таким чином, права позивача продовжують бити порушеними та не захищеними у порядку, передбаченими чинним законодавством.

Однак, з ухвали місцевого господарського суду не вбачається вмотивованого обґрунтування того, що відмова позивача від позову не порушує права та інтереси сторін.

Крім того, припиняючи провадження у справі, у зв'язку з відмовою позивача від позову, господарський суд першої інстанції не навів жодних висновків щодо незастосування частини шостої статті 22 Господарського процесуального кодексу України щодо неприйняття відмови від позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем тричі подавались уточнена позовна заява про стягнення заборгованості за договором поставки, а саме 23.01.2015р. (т. 1, а.с. 173-177), 05.02.2015р. (т. 1, а.с. 185-189), 05.05.2015р. (т. 1., а.с. 232-235), в кожній із уточнених позовних заява сума заборгованості зростала.

Однак, місцевим господарським судом не надано оцінки тій обставині, що позивач під час розгляду даної справи наполягав на вирішенні спору по суті шляхом подання вищезазначених заяв.

За приписами статей 1 та 2 Господарського процесуального кодексу України звертаючись з позовами до господарських судів, підприємства, установи, організації реалізують надане їм право захищати в судовому порядку свої порушені або оспорюванні права та охоронювані законом інтереси у спосіб, передбачений, зокрема, статтею 16 Цивільного кодексу України та статтею 20 Господарського кодексу України.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об'єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали не надав оцінки тим обставинам, що позивачем при розгляді позову здійснювались всі встановлені законодавством заходи стосовно стягнення з відповідача суми боргу. Останні уточнення позовних вимог, якими було збільшено суму позову, сплачено додатково судовий збір в сумі 17.315,34 грн., позивачем було подано до суду першої інстанції 05.05.2015 р. (а.с. 232-239). Тобто, за день до проведення судового засідання. Судом першої інстанції не було зясовано обставин, що обумовили звернення відповідача із відповідною заявою, не зважаючи на те, що на дату прийняття оскаржуваної ухвали сума боргу відповідачем добровільно сплачена не була. Тобто, спірні правовідносини не припинили своє існування.

Крім того, матеріали справи містять клопотання представника відповідача вх. № 18007 від 07.05.2015 р. (а.с. 241) про залучення до справи третьою особою на стороні позивача фізичну особу ОСОБА_4 із посиланням на певні обставини, посилаючись на те, що рішення по цій справі може вплинути на її права та обовязки. Оскаржувана ухвала містить тільки констатацію надходження вказаного клопотання. При цьому, суд першої інстанції в ухвалі зазначив про надходження вказаного клопотання від позивача, хоча воно надійшло від відповідача. Це клопотання судом першої інстанції розглянуто не було, про що свідчить протокол судового засідання від 07.05.2015р. та зміст оскаржуваної ухвали.

Ухвала господарського суду першої інстанції не містить висновків стосовно того, чи не порушені права третіх осіб та самого позивача прийняттям такої відмови від позовних вимог.

За таких обставин, у колегії суддів відсутні підстави визнати ухвалу господарського суду першої інстанції такою, що відповідає вимогам законодавства.

А також, ч.ч. 1-4 ст. 78 ГПК України передбачено, що відмова позивача від позову, визнання позову відповідачем і умови мирової угоди сторін викладаються в адресованих господарському суду письмових заявах, що долучаються до справи. Ці заяви підписуються відповідно позивачем, відповідачем чи обома особами. До прийняття відмови позивача від позову або до затвердження мирової угоди сторін господарський суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи є повноваження на вчинення цих дій у представників сторін. Мирова угода може стосуватися лише прав і обов'язків сторін щодо предмету позову. Про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін господарський суд виносить ухвалу, якою одночасно припиняє провадження у справі.

Я вбачається з матеріалів справи, 07.05.2015р. позивачем подана заява до господарського суду першої інстанції про відмову у позові. Ухвалою місцевого господарського суду від 07.05.2015р. прийнято дану відмову. Однак, ані з протоколу судового засідання від 07.05.2015р. (т. 1, а.с. 246-247), ані з оскаржуваної ухвали від 07.05.2015р. не вбачається, що суд виконав приписи процесуального законодавства, а саме до прийняття відмови позивача від позову не роз'яснив сторонам наслідки відповідних процесуальних дій

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає апеляційну скаргу ТОВ "Технології обладнання" обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, ухвала господарського суду Харківської області від 07.05.2015р. у справі № 922/5966/14 підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до місцевого господарського суду.

Керуючись ст. 99, п.2 ч.1 ст.103, ст.105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ТОВ "Технології обладнання", м. Київ, задовольнити.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 07.05.2015р. у справі № 922/5966/14 скасувати.

Справу №922/5966/14 передати на розгляд до господарського суду Харківської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів.

Повний текст постанови складений 21.08.2015р.

Головуючий суддя Л.М. Здоровко

Суддя О.В. Плахов

Суддя І.А. Шутенко