РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.08.2015Справа №910/16476/15

За позовом Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська інвестиційно-інжинірингова компанія"

про стягнення штрафу у розмірі 36 000 грн. та пені у розмірі 7 560 грн.

Суддя Ярмак О.М.

Представники:

Від позивача: Макарчук Д.І. за дов.

Від відповідача: не з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Пред'явлені вимоги про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 36 000 грн. та пені у розмірі 7 560 грн. за вчинене порушення, передбачене п. 13 ст. 15 Закону України "Про захист економічної конкуренції" відповідно до рішення адміністративної колегії Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України від 31.03.2015 № 43/01-р/к "Про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.06.2015 порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 13.08.2015.

03.08.2015 через відділ діловодства суду представником позивача подано документи по справі та заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якій просить стягнути з відповідача 36 000 грн. штрафу та 35 100 грн. пені. Вказана заява відповідає ст. 22 ГПК України та прийнята судом до розгляду.

04.08.2015 через відділ діловодства суду представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує та викладає власні міркування в обґрунтування вказаної правової позиції.

Ухвалою суду від 13.08.2015 розгляд справи відкладено на 25.08.2015.

20.08.2015 через відділ діловодства суду представником відповідача подано заяву про зупинення провадження у справі, відповідно до якого останній просить суд зупинити провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 910/26475/14 про банкрутство ТОВ «Українська інвестиційно-інжинірингова компанія» на підставі ст. 17 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

При цьому, відповідач в судове засідання 25.08.2015 свого представника не направив, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Розглянувши у судовому засіданні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі, суд відмовляє в його задоволенні, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», на яку посилається відповідач, у разі якщо до боржника, щодо якого порушена справа про банкрутство, пред'явлений позов, який ґрунтується на грошових зобов'язаннях боржника, що виникли до порушення провадження у справі про банкрутство, суди мають у встановленому процесуальним законом порядку приймати такі позовні заяви і вирішувати спір за цією вимогою по суті за правилами позовного провадження до офіційного оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство. Про офіційне оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство розпорядник майна повідомляє суд, який розглядає позовні вимоги конкурсних кредиторів до боржника. Цей суд (суди) після офіційного оприлюднення відповідного оголошення має зупинити позовне провадження та роз'яснити позивачу зміст частини четвертої статті 23 цього Закону, зазначивши про це в ухвалі або в протоколі судового засідання. Якщо позивач не звернувся у тридцятиденний строк з дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство із заявою про визнання його грошових вимог до боржника у справі про банкрутство, суд, який розглядає позовну заяву, після закінчення тридцятиденного строку з моменту офіційного оприлюднення поновлює позовне провадження та відмовляє у задоволенні позову. У разі звернення позивача із заявою про визнання його грошових вимог до боржника у справі про банкрутство після винесення ухвали господарського суду за результатами розгляду цих вимог позовне провадження підлягає припиненню на підставі пункту 2 частини першої статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

Разом з тим, нарахування штрафу та пені не пов'язані з невиконанням чи неналежним виконанням грошового зобов'язання або зобов'язання щодо сплати податків і зборів та не є заходами, спрямованими на забезпечення виконання цих зобов'язань, відповідно до положень статті 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", накладений відділенням АМК штраф на підставі Закону України «Про захист економічної конкуренції» є видом відповідальності за вчинення правопорушення, а нарахована пеня - способом забезпечення сплати цього штрафу. (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 грудня 2013 року № 3-36гс13.

Отже, безпідставним є застосування до вказаних правовідносин положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", тому підстави для зупинення провадження у справі відсутні.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Адміністративною колегією Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України за результатом розгляду справи № 04-01/01.15 про порушення ТОВ «Українська інвестиційно-інжинірингова компанія» законодавства про захист економічної конкуренції прийнято рішення від 31.03.2015 № 43/01-р/к «Про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» (далі - Рішення), яким визнано, що ТОВ «Українська інвестиційно-інжинірингова компанія» вчинило порушення, передбачене пунктом 13 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді неподання інформації Антимонопольному комітету України на вимогу державного уповноваженого голови Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету від 18.09.2014 № 26-01/3213/16 у встановлений строк.

За вчинене порушення на ТОВ «Українська інвестиційно-інжинірингова компанія» було накладено штраф у розмірі 36 000 грн.

Відповідно до частини першої статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» рішення Антимонопольного комітету України, надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

Як вбачається з матеріалів справи, листом №26-01/978 від 01.04.2015 копію рішення Київським відділенням АМК направлено для виконання відповідачу, вказаний лист, згідно повідомлення про вручення поштового відправлення, отриманий - 07.04.2015.

Відповідач - ТОВ «Українська інвестиційно-інжинірингова компанія» суму штрафу не сплатив, у зв'язку з чим позивачем нараховано 35100 грн. пені за період з 09.06.2015 по 13.08.2015 прострочення встановленого строку сплати накладеного штрафу, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, поданої суду 03.08.2015.

Відповідно до ст. 238 ГК України, за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб'єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб'єкта господарювання та ліквідацію його наслідків. Види адміністративно-господарських санкцій, умови та порядок їх застосування визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами. Адміністративно-господарські санкції можуть бути встановлені виключно законами.

Статтею 239 ГК України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування відповідно до своїх повноважень та у порядку, встановленому законом, можуть застосовувати до суб'єктів господарювання такі адміністративно-господарські санкції: вилучення прибутку (доходу); адміністративно-господарський штраф; стягнення зборів (обов'язкових платежів); застосування антидемпінгових заходів; припинення експортно-імпортних операцій; застосування індивідуального режиму ліцензування; зупинення дії ліцензії (патенту) на здійснення суб'єктом господарювання певних видів господарської діяльності; анулювання ліцензії (патенту) на здійснення суб'єктом господарювання окремих видів господарської діяльності; обмеження або зупинення діяльності суб'єкта господарювання; скасування державної реєстрації та ліквідація суб'єкта господарювання; інші адміністративно-господарські санкції, встановлені цим Кодексом та іншими законами.

У процесі розгляду справи судом встановлено, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.12.2014 порушено провадження у справі № 910/26475/14 про банкрутство ТОВ «Українська інвестиційно-інжинірингова компанія», введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська інвестиційно-інжиніриногова компанія" було оприлюднено на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України 18.12.2014р. за № 12641.

За змістом ст. 17 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», у разі якщо до боржника, щодо якого порушена справа про банкрутство, пред'явлений позов, який ґрунтується на грошових зобов'язаннях боржника, що виникли до порушення провадження у справі про банкрутство, суди мають у встановленому процесуальним законом порядку приймати такі позовні заяви і вирішувати спір за цією вимогою по суті за правилами позовного провадження до офіційного оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство.

При цьому, відповідно до ст. 19 зазначеного Закону мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Мораторій на задоволення вимог кредиторів - зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.

Водночас, в розумінні чинного законодавства України, накладений відділенням АМК штраф на підставі Закону України «Про захист економічної конкуренції» є видом відповідальності за вчинення правопорушення, а нарахована пеня - способом забезпечення сплати цього штрафу, а тому зазначені нарахування (штраф та пеня) не пов'язані з невиконанням чи неналежним виконанням грошового зобов'язання або зобов'язання щодо сплати податків і зборів та не є заходами, спрямованими на забезпечення виконання цих зобов'язань, відповідно до положень статті 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 24 грудня 2013 року № 3-36гс13,.

Відповідно до частини першої статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» рішення Антимонопольного комітету України, надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов'язковими до виконання.

Згідно ч. 3 ст. 56 Закону ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Матеріалами справи підтверджено, що рішення було направлене відповідачу - ТОВ «Українська інвестиційно-інжинірингова компанія» рекомендованим листом та вручене - 07.04.2015, тож кінцевий термін сплати відповідачем штрафу є 08.06.2015.

Згідно ч. 8 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", протягом п'яти днів з дня сплати штрафу суб'єкт господарювання зобов'язаний надіслати відповідно до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу.

Станом на день розгляду спору штраф відповідачем не сплачений, доказів зворотного суду не надано.

Таким чином, відповідач, всупереч вимогам ч. 2 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", ухилився від виплати у встановлений Законом термін накладеного на нього позивачем штрафу.

Враховуюче викладене, суд вважає позовні вимоги щодо стягнення з відповідача штрафу у розмірі 36 000 грн. обґрунтованими, законними та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, позивач нараховує пеню у розмірі 35100 грн. пені за період з 09.06.2015 по 13.08.2015 прострочення встановленого строку сплати накладеного штрафу, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, поданої суду 03.08.2015.

Відповідно до частини 5 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

З розрахунку позивача вбачається, що сума штрафу, накладеного рішенням, складає 36000 грн., при цьому розмір пені за один день становить 540,00 грн. (36 000 х 1,5 %= 36 000 грн.), за період з 09.06.2015 по 13.08.2015 прострочено 765 днів сплати штрафу, тому за вказаний період сума пені за прострочення сплати штрафу складає 35 100 грн., що є обґрунтованим.

Заперечення відповідача не приймаються судом, оскільки ґрунтуються на невірному розумінні норм матеріального права, у т.ч. застосування статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" та Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» до спірних правовідносин.

Відповідно до частини 7 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку.

Доказів оплати відповідачем сум 36 000 грн. штрафу та 35 100 грн. пені, суду не надано.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 ГПК України, підлягають стягненню з відповідача в доход Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 33, 49, 75, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

1.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська інвестиційно-інжинірингова компанія» (03049, м. Київ, вул.Єреванська, 1, кв.1, ) в дохід загального фонду Державного бюджету України на рахунок УДКС у Солом'янському районі міста Києва код бюджетної класифікації: 21081100, р/р 0010, МФО 820019, код за штраф у розмірі 36000 (тридцять шість тисяч) грн. 00 коп. та пеню у розмірі 35 100 (тридцять п'ять тисяч сто) грн. 00 коп.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська інвестиційно-інжинірингова компанія» (03049, м. Київ, вул.Єреванська, 1, кв.1, ) в дохід Державного бюджету України витрати по сплаті судового збору в сумі 1827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.

Накази видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Суддя О.М.Ярмак