донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

18.08.2015р. справа №908/4039/13

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
при секретарі судового засідання ОСОБА_4
за участю представників сторін:
від позивача: ОСОБА_5 (за довіреністю №3 від 17.08.2015р.);
від відповідача: ОСОБА_6 (особисто, паспорт серії СА №267172), ОСОБА_7 (за довіреністю №261 від 07.02.2014р.)
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргуТовариства з обмеженою відповідальністю «Улісс-тур», м.Запоріжжя
на рішення господарського суду Запорізької області
від28.05.2014р. (повний текст підписано 29.05.2014р.)
по справі№908/4039/13 (суддя Науменко А.О.)
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Улісс-тур», м.Запоріжжя
до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_6, м. Запоріжжя
простягнення суми
В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Уліс-Тур», м. Запоріжжя (Позивач) звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_6, м. Запоріжжя (Відповідач) про стягнення суми основного боргу за договором оренди № 103 від 01.01.2011р. в розмірі 81079,02грн.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 28.05.2014р. по справі №908/4039/13 у задоволені позовних вимоги Позивача було відмовлено з мотивів встановлення факту відсутності стягуваної заборгованості, встановленого чинним судовим рішенням між цими ж сторонами в межах справи №908/158/14.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Улісс-тур" не погодившись з прийнятим рішенням суду, звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Донецької області від 28.05.2014р. по справі №908/4039/15.

Підставами для скасування рішення суду першої інстанції апелянт зазначає: безпідставність звільнення Відповідача від доказування факт належності виконання спірних грошових зобовязань; неналежність у якості доказів наданих Відповідачем рахунків-фактур, які, до того ж стосуються іншого укладеного між сторонами договору.

За вказаною апеляційною скаргою ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 24.06.2014р. було порушене апеляційне провадження (а.с.108) у складі судової колегії: головуючий Бойченко К.І., та суддів Діброва Г.І. і ОСОБА_8, яке не було завершено через зупинення роботи суду і подальшої втрати матеріалів справи.

За результатами автоматизованого розподілу справи після відновлення її матеріалів сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий (суддя-доповідач) Попков Д.О., Марченко О.А., Радіонова О.О.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 31.07.2015р. апеляційне провадження було відновлено із призначенням розгляду скарги на 18.08.2015р. о 10.00год.

Судове засідання апеляційної інстанції здійснювалось за допомогою звукозаписувального технічного засобу у порядку розгляду апеляційної скарги, встановленому ст.ст. 4-4, 81-1, 99, 101 Господарського процесуального кодексу України.

Представник Позивача у судовому засіданні 18.08.2015р. підтримав доводи апеляційної скарги у повному обсягу.

Представник Відповідача у судовому засіданні 18.08.2015р. проти апеляційної скарги заперечував з підстав, викладених у наданому відзиві.

Відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції зазначає наступне:

Як було встановлено місцевим судом та вбачається із матеріалів справи 01.01.2011р. між Позивачем(Орендодавець) та Відповідачем (Орендар) був укладений договір оренди нерухомого майна №103. (далі договір оренди а.с.а.с.9-11), відповідно до п.п.1.1, 1.3 якого, Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування (оренду) кімнати № 7, 8 в нежитловому приміщенні №66 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Північнокільцева, б.3 для розташування офісу.

Умовами розділу 3 договору оренди визначені ціна і порядок розрахунків, зокрема:

- за користування обєктом оренди Орендар сплачує Орендодавцю орендну плату в сумі 2300грн. разом з ПДВ на місяць без урахування витрат на комунальні послуги (п.п.3.1., 3.2.);

- всі належні за договором платежі Орендар здійснює в національній валюті України в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Орендодавця, визначений в договорі або у відповідному рахунку-фактурі (п.3.3.);

- орендна плата за перший і останній місяць здійснюється Орендодавцем у повному обсягу протягом 5 днів з моменту підписання акту приймання-передачі обєкту оренди. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць (п.3.4.);

- наступні розрахунки з орендної плати згідно договору здійснюються Орендарем до 10 числа поточного місяця на підставі договору або виставленого рахунку. Якщо рахунки не виставлені до 10 числа, то Орендар зобовязаний сплатити орендну плату та інші платежі, визначені в рахунках попереднього місяця. При отримання рахунку Орендар доплачує різницю протягом 3 днів. У разі несплати Орендарем орендного та інших платежів у строки, визначені цим договором, Орендодавцем стягується штраф у розмірі 50% від орендної плати та/або інших платежів (п.3.5.).

Згідно із п.7.1 договору даний договір набирає чинності з 01.01.2011р. та діє до 31.12.2011р., тоді як відповідно до п.п.7.2, 7.3. договору продовження терміну його дії може здійснюватись тільки за згодою сторін, яка оформлюється додатковою угодою до договору. Всі зміни та доповнення к даному договору здійснюються тільки в письмовому вигляді.

Факт передачі нежитлового приміщення в користування за договором підтверджується актом приймання-передачі від 01.01.2011р. (а.с.12).

Також відповідно до акту приймання-передачі від 15.08.2013р.(а.с.45) Відповідач повернув Позивачу орендовані приміщення після закінчення орендних правовідносин. В акті відсутні будь-які зауваження орендодавця про існування заборгованості орендаря по сплаті орендних платежів.

Посилаючись на неналежне виконання Орендарем грошових зобовязань зі здійснення орендних платежів у період з 01.01.2011р. по 31.07.2013р., внаслідок якого виникла заборгованість у загальному розмірі 81079,02грн., Орендодавець звернувся до місцевого господарського суду з позовом про її стягнення (а.с.а.с.79-82), за яким 11.12.2013р. порушено провадження у справі №908/4039/13 (а.с.97).

Наразі, матеріали відновленої справи містять, серед іншого, гарантійний лист Орендодавця №25-04/13 від 25.04.2013р. (а.с.34), за змістом якого заборгованість Орендаря за договором оренди №103 від 01.01.2011р. на дату складання листа визначалась у сумі 6000грн., що не співпадає (значно менше), ніж сума заборгованості на цю ж дату, визначену у розрахунку позовних вимог.

Крім того, матеріали справи містять рахунки-фактури Позивача: №СФ-0648 від 12.08.2013р., №СФ-0649 від 12.08.2013р., №СФ-527 від 04.10.2013р., № СФ-528 від 04.10.2013р.(а.с.а.с.35-38), з відмітки Позивача про прийняття платежів.

З матеріалів справи також вбачається існування рішення Господарського суду Запорізької області від 12.03.2015р. у справі №908/158/14 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Уліс-Тур» про визнання недійсним вищезазначеного договору оренди (а.с.а.с.39-41), відповідно до якого в задоволенні позовних вимог було відмовлено. При цьому, судом було встановлено факт виконання договору оренди №103 від 01.01.2011р. з боку обох сторін та відсутність заборгованість по сплаті орендних платежів за договором оренди №103 від 01.01.2011р., виходячи з аналізу, у тому числі і вказаних вище рахунків-фактур, і витягу з журналу Орендодавця про приймання платежів.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Улісс-тур» не погодившись з зазначеним рішенням звернулось до Донецького апеляційного господарського суду в межах справи №908/158/14 з апеляційною скаргою, в якій просило суд змінити рішення Господарського суду Запорізької області від 12.03.2014р. виключивши з тексту рішення абз. 4-7 ст.5 мотивувальної частини рішення, які стосуються розрахунків між сторонами за спірним договором оренди. Проте, Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 15.04.2014р.(а.с.а.с.42-44) залишено без задоволення апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Улісс-тур», а рішення Господарського суду Запорізької області від 12.03.2014р. справі №908/158/14 без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 08.07.2015р.(а.с.16,17) рішення Господарського суду Запорізької області від 12.03.2014р. та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 15.04.2014р. у справі № 908/158/14 залишено без змін, а касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Улісс-тур" - без задоволення.

За таких обставин, місцевий суд відмовив у задоволенні позовних вимоги з мотивів встановлення обставин відсутності заборгованості за договором оренди, які були встановлені при розгляді справи № 908/158/14.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів зазначає наступне.

Як випливає зі зміст ст.1 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст.15, 16 Цивільного кодексу України можливість задоволення позовних вимог перебуває у залежності від наявності (доведеності) наступної сукупності умов: наявність у Позивача субєктивного права чи інтересу, порушення такого права (інтересу) з боку Відповідача та належність (адекватність наявному порушенню і відповідність законодавству) обраного способу судового захисту. Відсутність або недоведеність будь-якого з означених елементів доказування для Позивача зумовлює відмову у задоволені позову.

Дійсно, укладений між сторонами договір оренди нежитлового приміщення №103 від 01.01.2011р. є належною у розумінні ст.ст.11,509 Цивільного кодексу України та ст.ст.173, 174 Господарського кодексу України правовою підставою для виникнення і існування у Позивача субєктивного права на отримання орендної плати, якому (праву) кореспондує відповідний обовязок Відповідача як Орендаря її сплачувати згідно умов договору за весь період користування майно, що безпосередньо закріплено ч.1 ст.762 Цивільного кодексу України і ч.1 ст.286 Господарського кодексу України.

Означений обовязок мав виконуватися Орендарем згідно із приписами ч.1 ст.193 Господарського кодексу України та ст.526 Цивільного кодексу України належним чином, у тому числі із дотриманням визначених п.п.3.1., 3.4. і 3.5. договору умов щодо розміру і строків здійснення платежів, які є обовязкові в силу ст.629 Цивільного кодексу України.

Невиконання цього обовязку у повному обсягу відносно розглядуваного періоду з січня 2011р. по липень 2013р. може бути підставою для висновку про наявність порушення у розумінні ст.610 Цивільного кодексу України і правомірність застосування приписів ст.625 цього Кодексу на момент подання Орендодавцем позову про стягнення заборгованості та здійснення задоволення останнього місцевим судом - лише за умов наявності такої заборгованості на момент прийняття рішення.

Між тим, як було встановлено в межах справи №908/158/14 заборгованість Орендаря перед Орендодавцем була погашена та є відсутньою, і зі змісту відповідного судового акту вбачається, що такий висновок здійснений, у тому числі на дату повернення майна Орендодавцю за актом приймання-передачі від 15.08.2013р. Означена обставина унеможливлює примушення Відповідача у судовому порядку до повторного виконання цього вже відсутнього обовязку шляхом стягнення визначеної місцевим судом суми боргу, що кореспондується із ч.1 ст.19 Конституції України та ч.ч.1, 2 ст.14 Цивільного кодексу України.

Посилання Скаржника на безпідставність застосування в розглядуваному випадку при винесені оскаржуваного рішення приписів ч.3 ст.35 Господарського процесуального кодексу України є хибними і до уваги не приймаються, адже обставини виконання сторонами договору оренди №103 від 01.01.2011р., зокрема і грошових зобовязань, були предметом дослідження, встановлення і оцінки в межах справи №908/158/14.

Наразі, визначеність за умовами п.3.3. договору оренди безготівкового характеру розрахунків між сторонами не спростовує і не забороняє можливості проведення оплат готівкою, тоді як рахунки-фактури з відмітками про прийняття оплати у відповідності із ч.2 ст.527 та ч.1 ст.545 Цивільного кодексу України можуть сприйматися як докази таких готівкових розрахунків спроба Скаржника знецінювання їх доказового значення виключно за формальною ознакою найменування документи не відповідає фактичним обставин справи.

В свою чергу, решта доводів апеляційної скарги фактично зводяться до спроб здійснити переоцінку доказів, на підставі яких встановлені преюдиціальні обставини в межах справи №908/158/14, під час апеляційного перегляду справи №908/4039/13, що є неприйнятним як в контексті повноважень апеляційної інстанції, визначеної ст.ст.101, 103 Господарського процесуального кодексу України (не може ревізуватися рішення, яке не переглядається), так і з огляду визначеного ст.ст.124, 129 Конституції України статус рішення у справі №908/158/14, яке набуло законної сили.

Отже, оскільки покладені в основу оскаржуваного рішення преюдиціальні обставини не можуть бути спростовані інакше, ніж шляхом скасування рішення у справі №908/158/14, а будь-яких інших підстав, передбачених ст.104 Господарського процесуального кодексу України апеляційний судом не встановлено, апеляційна скарга Позивача підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване рішення без змін. При цьому, згідно ст.49 Господарського процесуального кодексу України понесені Скаржником витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги відносяться на його рахунок.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 35, 49, 99, 101 - 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Улісс-тур», м. Запоріжжя на рішення Господарського суду Запорізької області від 28.05.2014р. (повний текст підписано 29.05.2014р.) у справі №908/4039/13 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Запорізької області від 28.05.2014р. (повний текст підписано 29.05.2014р.) у справі №908/4039/13 залишити без змін.

3. Постанова апеляційної інстанції набирає сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя Д.О. Попков

Судді: О.О. Радіонова

ОСОБА_2

Надруковано 5 примірників: 1,2 - сторонам, 3- у справу, 4- ГСЗО, 5- ДАГС