КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" серпня 2015 р. Справа№ 910/4885/15-г

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ропій Л.М.

суддів: Рябухи В.І.

Калатай Н.Ф.

за участю представників сторін:

від позивача: Юр'єва М.В. - представник, дов. б/н від 12.03.2015;

від відповідача: Давиденко Ю.К. - представник, дов. № 03/2015 від 05.01.2015;

від третьої особи: не викликався, не з'явився, про місце та час судового засідання повідомлений належним чином;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркс.Капітал"

на рішення Господарського суду міста Києва від 14.05.2015

у справі № 910/4885/15-г (суддя Полякова К.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркс.Капітал"

до Моторного (транспортного) страхового бюро України

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача арбітражний керуючий Стецин Ігор Володимирович

про стягнення грошових коштів у розмірі 39 000,00 грн.

На підставі ст.ст. 69, 77, 99 ГПК України ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 17.06.2015 строк розгляду апеляційної скарги у справі № 910/4885/15-г продовжено та розгляд справи відкладено на 19.08.2015.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.05.2015 у справі № 910/4885/15-г у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Рішення мотивовано тим, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.02.2013 у справі № 5011-46/12685-2012 кредиторські вимоги позивача визнано та включено до реєстру вимог кредиторів першої черги ПрАТ "Українська екологічна страхова компанія" на загальну суму у розмірі 1 643 109,94 грн., правовою підставою кредиторських вимог позивача визначено численні договори факторингу, серед яких, зокрема, зазначено договір № 2/10-10/2012 від 10.10.2012; 11.11.2013 постановою Господарського суду міста Києва у зазначеній справі ПрАТ "Українська екологічна страхова компанія" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру; до завершення ліквідаційної процедури та винесення господарським судом відповідної ухвали, питання про розмір коштів та майна боржника для визначення достатності чи недостатності для задоволення вимог кредиторів ще не є вирішеним, та вимоги кредиторів, включених до реєстру, можуть бути задоволені у будь-який час до закінчення ліквідаційної процедури; суд дійшов висновку про передчасність звернення позивача із заявленими у межах даного позову вимогами до відповідача, враховуючи, що на підтвердження підстав в обґрунтування таких вимог позивачем належних та допустимих доказів не надано.

В апеляційній скарзі позивач просить рішення Господарського суду міста Києва від 14.05.2015 у справі № 910/4885/15-г скасувати з підстав неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права і прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Підстави апеляційної скарги обґрунтовуються наступними доводами.

Скаржник вказує на те, що на підставі договору факторингу від 10.10.2012 № 2/10-10/2012 позивач набув право грошової вимоги за зобов'язаннями до ПрАТ "Українська екологічна страхова компанія", у зв'язку із нездійсненням страховою компанією відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП; в рахунок погашення заборгованості за вказаними грошовими вимогами позивач грошових коштів не отримав.

Посилаючись на положення ст.ст.39, 41 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", скаржник стверджує, що судом першої інстанції не надано правової оцінки та не враховано фактичні обставини справи, зокрема, що ПрАТ "Українська екологічна страхова компанія не взмозі виконати грошові зобов'язання перед клієнтами, в тому числі й перед позивачем, оскільки страхову компанію визнано банкрутом, а також враховуючи, що під час провадження справи про банкрутство не виявлено майна або інших активів страхової компанії, за рахунок яких можливо задовольнити грошові вимоги, тому, в даному випадку, обов'язок по відшкодуванню грошових зобов'язань страхової компанії покладається на відповідача відповідно до норм чинного законодавства.

На думку скаржника, судом першої інстанції не прийнято до уваги, що є наявними всі три підстави для здійснення відповідачем виплати, визначеної пп.41.1 ст.41 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Скаржник наполягає на тому, що з огляду на норми ч.1 ст.619 ЦК України, пп."г" п.41.1 ст.41 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", п.3.2 чинного Статуту відповідача, відповідач зобов'язаний нести субсидіарну відповідальність за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеним ПрАТ "Українська екологічна страхова компанія".

У судовому засіданні 19.08.2015 скаржником подано письмові додаткові пояснення до апеляційної скарги із додатком.

У письмовому запереченні на апеляційну скаргу відповідач, зокрема, посилається на те, що позивачем не надано та судом не виявлено будь-яких документальних підтверджень, що у процесі проведення ліквідаційної процедури відсутні активи ПрАТ "УЕСК", натомість, під час здійснення ліквідаційної процедури у межах справи про банкрутство ПрАТ "УЕСК", ліквідатором виявлялися активи ПрАТ "УЕСК" та здійснювалося задоволення вимог кредиторів, що підтверджується звітами ліквідатора від 06.11.2014 та 18.02.2015, копії яких отримані відповідачем 05.06.2015 та додаються до цього відзиву; що на даний час триває розгляд справи про банкрутство ПрАТ "УЕСК" і, відповідно, достеменно встановити факт достатності коштів ПрАТ "УЕСК" для виконання зобов'язань можливо лише на підставі ліквідаційного балансу ПрАТ "УЕСК".

Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, заслухавши представників позивача та відповідача, враховуючи доводи відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів встановила наступне.

Позивачем подано до суду першої інстанції позовну заяву про стягнення з відповідача грошових коштів у розмірі 39 000,00 грн., на підставі ст.ст.39, 41 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст.193 ГК України, ст.ст.526, 525 ЦК України та у зв'язку з визнанням ПрАТ "УЕСК" банкрутом постановою Господарського суду міста Києва.

Згідно із довідкою ВДАІ Царичанського РВ Міністерства внутрішніх справ України № 9008797 про дорожньо-транспортну пригоду, вих. від 22.05.2012 № 19/4835, 21.05.2012 о 10 год. 50 хв. на дорозі Р-52 Дніпропетровськ-Царичанка-Кобеляки-Решетилівка 65 км.400м сталася дорожньо-транспортна пригода: зіткнення, за участю транспортних засобів: 1. Легковий, Volkswagen Passat CC, номерний знак В13500ВІ № кузова WVWZZZ3CZBE716322, що належить Михайленку Є.Ю., наявний поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів або страховий сертифікат "Зелена картка" АВ1690275 терміном дії до 17.02.2013, виданий ПрАТ СК "ПЗУ Україна", зовнішнім оглядом установлено, що автомобіль отримав такі механічні пошкодження: передня права частина, водій Михайленко Є.Ю.; 2. Легковий ГАЗ2410 номерний знак 81639АВ № кузова 1189302, що належить Щербині І.Д., наявний поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або страховий сертифікат "Зелена картка" АА0080143 терміном дії до 25.05.2012, виданий ПрАТ "Українська екологічна СК", зовнішнім оглядом установлено, що автомобіль отримав такі механічні пошкодження: задня права частина, водій - Щербина І.Д.; дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення Щербиною І.Д. правил проїзду перехресть.

Постановою Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 23.05.2012 у справі № 443/913/2012 № провадження 3/443/298/2012 провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні Михайленка Є.Ю. за ст.124 КУпАП закрите за відсутністю в його діях складу правопорушення.

В постанові Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20.06.2012 у справі № 3/401/2573/12 встановлено, що 21.05.2012 о 10 год. 50 хв. водій Щербина І.Д., керуючи автомобілем "ГАЗ 2410" д/н 81639 на автодорозі Дніпропетровськ-Царичанка-Кобеляки-Решетилівка, виїжджаючи на головну дорогу із другорядної, не пропустив автомобіль, який рухався по головній дорозі, не переконався у безпеці, внаслідок чого допустив зіткнення із автомобілем Фолькцваген д/н В1 3500 В1 під керуванням водія Михайленка Є.Ю.; внаслідок ДТП автомобілям спричинені механічні пошкодження.

Зазначеною постановою районного суду Щербину І.Д. визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 400 грн.

05.07.2012 Михайленко Є.Ю. звернувся до Приватного акціонерного товариства ""Українська екологічна страхова компанія" (далі - ПрАТ "УЕСК") із заявою про страхове відшкодування, у зв'язку із дорожньо-транспортною пригодою, яка сталася 21.05.2012.

Згідно із страховим актом ПрАТ "УЕСК" № 08-12/0027 підлягає виплаті страхове відшкодування Михайленку Є.Ю. в сумі 39 000,00 грн.

На підтвердження розміру відшкодування шкоди, спричиненої згаданою дорожньо-транспортною пригодою, до матеріалів справи надано розрахунок ПрАТ "УЕСК" розміру страхового відшкодування пошкодженого транспортного засобу, звіт № 24-05-12 автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості шкоди у результаті пошкодження транспортного засобу, складений 06.06.2012 Фізичною особою-підприємцем Якименком Р.М, ремонтні калькуляції № 24-05-12.

Відповідно до довідки від 01.08.2012 № 330, виданої Михайленку Є.Ю. ПрАТ "УЕСК", останнє не перераховувало страхове відшкодування згідно із актом № 08-12/0027 в сумі 39 000,00 грн.

10.10.2012 між Фізичною особою-підприємцем Кругляком Олександром Сергійовичем та Михайленком Євгеном Юрійовичем укладено договір відступлення права вимоги (цесія) виплати страхового відшкодування, згідно із яким Михайленко Євген Юрійович, за договором цедент, відступає Фізичній особі-підприємцю Кругляку Олександру Сергійовичу, за договором цесіонарію, а цесіонарій приймає і зобов'язується оплатити цеденту усі права вимоги, що виникли у цедента, у зв'язку із фактом настання дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобіля ГАЗ 2410 д.н.81639 АВ під керуванням Щербини І.Д., відповідальність якого застрахована згідно із договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 25.05.2011 номер полісу АА 0080143, в страховій компанії ПрАТ "УЕСК"; внаслідок укладення цього договору цесіонарій займає місце цедента (як кредитора в зобов'язаннях, що виникли із вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди, у тому числі право одержання грошового відшкодування нанесеної шкоди майну цедента від винної особи, страхової компанії або від Моторного (транспортного) страхового бюро, в передбачених законом випадках.

10.10.2012 між позивачем та Фізичною особо-підприємцем Кругляком Олександром Сергійовичем укладено договір про надання фінансових послуг факторингу № 2/10-10/2012, згідно із п.п.1.1, 1.2 якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, Фізична особа-підприємець Кругляк Олександр Сергійович, за договором клієнт, передає позивачу, за договором фактору, а останній приймає і зобов'язується оплатити клієнтові усі права вимоги за грошовими зобов'язаннями, які виникли у клієнта з договору відступлення права вимоги (цесії) виплати страхового відшкодування від 10.10.2012 (надалі іменується "Основний договір"); в силу цього договору позивач займає місце клієнта (як кредитора) в зобов'язаннях, що виникли із вищезазначеного договору відносно усіх прав клієнта, у тому числі права одержання від боржника сум основного боргу, відсотків, неустойок у повному обсязі.

14.11.2012 позивач, на підставі опублікованого в газеті "Голос України" 18.10.2012 оголошення про порушення провадження у справі № 5011-46/12625-2012 про банкрутство ПрАТ "УЕСК", звернувся до Господарського суду міста Києва із заявою про грошові вимоги до ПрАТ "УЕСК"у справі № 5011-46/12625-2012 в загальній сумі 1 643 109,94 грн., до складу якої включено й сума переданої позивачу за договором факторингу № 2/10-10/2012 грошової вимоги Михайленка Євгенія Юрійовича в розмірі 39 000,00 грн.

Ухвалою попереднього засідання Господарського суду міста Києва від 15.02.2013 у справі № 5011-46/12685-2012 позивача визнано кредитором ПрАТ "УЕСК" на суму 1 644 128,94 грн. (1 073,00 грн. - судовий збір та 1 643 109,94 грн. - страхове відшкодування) - перша черга.

Постановою Господарського суду міста Києва від 11.11.2013 у справі № 5011-46/12625-2012 ПрАТ "УЕСК" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру ПрАТ "УЕСК", зобов'язано ліквідатора проводити ліквідаційну процедуру банкрута відповідно до положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 14.05.1992, у редакції від 22.12.2011, а також надати суду ліквідаційний баланс банкрута та звіт ліквідатора у строк до 11.11.2014.

На момент прийняття оскаржуваного рішення відсутні докази того, що у справі № 5011-46/12625-2012 суду надано ліквідаційний баланс банкрута та звіт ліквідатора.

Згідно з п."г" ст. 41 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01.07.2004 № 1961-ІV (далі - Закон № 1961) МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння, у разі недостатності коштів та майна страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов'язань за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Поряд із цим, статтями 41, 46 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 14.05.1992 № 2343-ХІІ із змінами і доповненнями (далі - Закон № 2343), у тому числі встановлено, що ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження: пред'являє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості, вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб, продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом (п.2 ст.41); під час здійснення своїх повноважень ліквідатор має право заявити вимоги до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов'язаннями боржника у зв'язку з доведенням його до банкрутства; розмір зазначених вимог визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою (п.5 ст.41); якщо за результатами ліквідаційної процедури після задоволення вимог кредиторів не залишилося майна, господарський суд виносить ухвалу про ліквідацію юридичної особи - банкрута (п.2 ст.46); якщо майна банкрута вистачило для задоволення вимог кредиторів у повному обсязі, він вважається таким, що не має боргів і може продовжувати свою підприємницьку діяльність; господарський суд може винести ухвалу про ліквідацію юридичної особи, що звільнилася від боргів, лише у разі, якщо залишок її майнових активів менший, ніж вимагається для продовження нею господарської діяльності згідно із законодавством (п.5 ст.46).

Таким чином, прийняття Господарським судом міста Києва постанови від 11.11.2013 у справі 5011-46/12625-2012 про визнання банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури ПрАТ "УЕСК" не свідчить про недостатність коштів та майна ПрАТ "УЕСК"для виконання його зобов'язань за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, оскільки такі кошти або майно можуть бути виявлені у процесі здійснення ліквідаційної процедури.

Зазначений висновок узгоджується із судовою практикою, про що свідчать постанови Вищого господарського суду України від 22.07.2015 у справі № 910/5935/15-г, від 29.07.2015 у справі № 910/5930/15-г, від 11.08.2015 у справі № 910/28653/14, від 11.08.2015 у справі № 910/5931/15-г.

Доводи апеляційної скарги є такими, що не відповідають положенням чинного законодавства та матеріалам справи. Правовий аналіз вимог Закону № 2343 свідчить про те, що факт відсутності майнових активів у визнаного банкрутом боржника, та неможливість у зв'язку із цим здійснити розрахунок за його зобов'язаннями, може підтверджуватись ухвалою господарського суду про затвердження звіту ліквідатора і ліквідаційного балансу, складеними за результатами закінчення ліквідаційної процедури боржника, протягом якої здійснено комплекс дій щодо пошуку, інвентаризації, оцінки, продажу майна боржника та задоволення вимог кредиторів в порядку черговості, визначеної ст.45 Закону. Відтак висновок скаржника щодо відсутності у ПрАТ "УЕСК" майна або інших активів для погашення перед позивачем заборгованості є передчасним, у зв'язку із чим не доведено наявності підстав для застосування положень ст.41.1 Закону № 1961.

З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає наявності підстав, встановлених нормами законодавства та відповідно до матеріалів справи, для задоволення апеляційної скарги та скасування або зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду міста Києва від 14.05.2015 у справі № 910/4885/15-г залишити без змін, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркс.Капітал" залишити без задоволення.

2. Справу № 910/4885/15-г повернути до Господарського суду міста Києва.

Повний текст постанови складено 25.08.2015.

Головуючий суддя Л.М. Ропій

Судді В.І. Рябуха

Н.Ф. Калатай