ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

19.08.2015 Справа № 907/829/15

Суддя господарського суду Закарпатської області Андрейчук Л.В., розглянувши матеріали справи

за позовом: Публічного акціонерного товариства „Акцент банк, м. Дніпропетровськ

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Мукачево

про стягнення 16114,86 грн. (в т.ч. 5103,76 грн. заборгованість за кредитом, 5265,95 грн. заборгованості з відсотків за користування кредитом, 4550,97 грн. - пені та 1194,18 грн. заборгованості з комісії за користування кредитом)

Представники:

від позивача ОСОБА_2 представник по довіреності;

від відповідача не зявився;.

СУТЬ СПОРУ: Публічним акціонерним товариством „Акцент банк, м. Дніпропетровськ заявлено позов до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Мукачево, про стягнення 16114,86 грн., в т.ч. 5103,76 грн. заборгованість за кредитом, 5265,95 грн. заборгованості з відсотків за користування кредитом, 4550,97 грн. - пені та 1194,18 грн. заборгованості з комісії за користування кредитом.

Ухвалою суду про порушення провадження у справі від 28.07.15 року та ухвалою суду про відкладення розгляду справи від 10.08.2015 року судом було витребувано від позивача докази повноважень ОСОБА_3 на підписання позовної заяви, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, зокрема, з доданої до позовної заяви довіреності від 05.10.2012 року №3913-О, видана вона була ПАТ КБ "Приватбанк" представнику ОСОБА_3, який підписав позовну заяву, на представництво інтересів саме ПАТ КБ "Приватбанк", в той час, як позивачем у даній справі згідно із позовною заявою є ПАТ "Акцент-Банк".

10.08.2015 року розгляд справи було відкладено з мотивів неявки усіх представників сторін та для можливості виконання вимог ухвал суду як позивачем так і відповідачем. Однак, не зважаючи на вимогу суду, викладену в ухвалах суду, представник позивача, присутній у судовому засіданні належних доказів щодо повноважень ОСОБА_3 на підписання позовної заяви так і не надав.

Відповідач участі уповноваженого представника в засідання суду не забезпечив, письмового документально обґрунтованого відзиву на позов не надав, надіслана йому за зазначеною в позовній заяві адресою кореспонденція суду (ухвала про порушення провадження у справі від 28.07.15 року та про відкладення справи від 10.08.2015 року) повернута без вручення адресату з відміткою установи поштового звязку „за закінченням терміну зберігання.

Розглянувши матеріали і документи, подані сторонами, заслухавши пояснення представників сторін, зясувавши фактичні обставини справи, суд вирішив залишити позовну заяву без розгляду виходячи з наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 54 ГПК України, позовна заява подається до господарського суду в письмовій формі і підписується повноважною посадовою особою позивача або його представником, прокурором, громадянином - суб'єктом підприємницької діяльності або його представником.

За приписами ст. 28 ГПК України, справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника; керівники підприємств та організацій, інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами, подають господарському суду документи, що посвідчують їх посадове становище; представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації.

Відповідно до статті 246 Цивільного кодексу України, довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами. Довіреність є підставою для представництва і ґрунтується на односторонньому волевиявленні особи, яку представляють і за своєю правовою природою довіреність є одностороннім правочином.

Згідно з приписами ст. 57 ГПК України, до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

В той же час, як вбачається з матеріалів справи, зокрема, доданої до позовної заяви довіреності від 05.10.2012 року №3913-О, видана вона була ПАТ КБ "Приватбанк" представнику ОСОБА_3, який підписав позовну заяву, на представництво інтересів саме ПАТ КБ "Приватбанк", в той час, як позивачем у даній справі згідно із позовною заявою є ПАТ "Акцент-Банк".

Виходячи з чого, можна зробити висновок про те, що додана до позовної заяви довіреність від 05.10.2012 року №3913-О не є доказом наявності у ОСОБА_3 на представництво саме інтересів ПАТ "Акцент-Банк", оскільки відсутні правові підстави вважати, що подана ПАТ "Акцент-Банк" позовна заява підписана саме уповноваженим вказаним банком на вчинення відповідних дій представником.

Крім того, відповідно до ст. 240 ЦК України, представник зобов'язаний вчиняти правочин за наданими йому повноваженнями особисто. Він може передати своє повноваження частково або в повному обсязі іншій особі, якщо це встановлено договором або законом між особою, яку представляють, і представником, або якщо представник був вимушений до цього з метою охорони інтересів особи, яку він представляє. Представник, який передав своє повноваження іншій особі, повинен повідомити про це особу, яку він представляє, та надати їй необхідні відомості про особу, якій передані відповідні повноваження (замісника). Невиконання цього обов'язку покладає на особу, яка передала повноваження, відповідальність за дії замісника як за свої власні.

Як вказувалося вище, довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами. Довіреність є підставою для представництва і ґрунтується на односторонньому волевиявленні особи, яку представляють і за своєю правовою природою довіреність є одностороннім правочином (ст. 246 Цивільного кодексу України).

Виключень щодо уповноваження особи на вчинення тих чи інших дій в порядку передоручення законом не передбачено, тобто, передоручення від імені юридичної особи також здійснюється на підставі довіреності.

Як вбачається з довіреності, виданої ПАТ "Акцент-Банк" на представництво його інтересів ПАТ КБ "Приватбанк", датована вона 25.12.2012 року, в той час, як додана до позовної заяви довіреність від ПАТ КБ "Приватбанк" ОСОБА_3 датована 25.10.2012 року, що свідчить про те, що вона видана ОСОБА_3 за два місяці до видачі довіреності ПАТ "Акцент-Банк" на представництво його інтересів ПАТ КБ "Приватбанк", а тому, не підтверджує повноважень ОСОБА_3 на представництво інтересів ПАТ "Акцент-Банк" в порядку передоручення ПАТ КБ "Приватбанк" своїх повноважень щодо представництва ПАТ "Акцент-Банк" за довіреністю №986 від 25.12.2012 року. (Постанова ВГСУ від 17.06.2015 року по справі №907/177/15)

Відповідно до п. 3.5. Постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 року №18 „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції, у застосуванні положень пункту 1 частини першої статті 81 ГПК України у випадках, коли позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, слід мати на увазі, що якщо господарський суд має сумніви стосовно наявності у особи, яка підписала позовну заяву, відповідних повноважень, він у процесі підготовки справи до судового розгляду витребує у позивача докази на підтвердження таких повноважень. У разі їх неподання суд виносить ухвалу про залишення позову без розгляду.

Отже, оскільки позивачем на вимогу суду не подано належних доказів повноважень ОСОБА_3 на підписання позовної заяви від імені ПАТ "Акцент-Банк", а тому суд приходить до висновку що позовну заяву слід залишити без розгляду враховуючи п. 3.5. Постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 року №18 „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції та на підставі п. 1 ч. 1 ст. 81 ГПК України.

У відповідності до ч.4 ст.81 Господарського процесуального кодексу України, після усунення обставин, що зумовили залишення позову без розгляду, позивач має право знову звернутися з ним до господарського суду в загальному порядку.

За змістом п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України „Про судовий збір, залишення позову без розгляду тягне за собою повернення сплачених сум судового збору (за винятком випадку, коли позов залишено без розгляду в звязку з повторною неявкою представника позивача на виклик у засідання господарського суду, якщо таке незявлення перешкоджало вирішенню спору).

Пунктом 4.12. Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" встановлено, що за змістом пункту 4 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір" залишення позову без розгляду тягне за собою повернення сплачених сум судового збору.

Враховуючи те, що позовна заява залишена без розгляду на підставі п. 1 ч. 1 ст. 81 ГПК України, судовий збір у розмірі 1827,00 грн. сплачений позивачем згідно платіжного доручення № ВОJ69B0QX5 від 09.04.2015 року підлягає поверненню з Державного бюджету України у встановленому законом порядку.

Керуючись п.1 ч.1 ст.81, ст.86 Господарського процесуального кодексу України, п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України „Про судовий збір,

СУД УХВАЛИВ :

1. Позов залишити без розгляду.

2. У відповідності до ст. 7 Закону України „Про судовий збір" судовий збір у розмірі 1827,00 грн. сплачений позивачем згідно платіжного доручення № ВОJ69B0QX5 від 09.04.2015 року повернути з Державного бюджету України платнику Публічному акціонерному товариству Комерційному банку „Приватбанк (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, код ЄДРЮОФОП 14360570).

Суддя Андрейчук Л.В.