ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2015 року Справа № 915/930/15

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складi головуючого суддi ОСОБА_1,

за участю:

секретаря судового засідання Долгової А.О.,

представника прокуратури: ОСОБА_2 -аказ №502к від 09.07.2015,

представника Міністерства оборони України: ОСОБА_3 дов. №220/453/д від 08.06.2015,

представника відповідача: не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Заступника військового прокурора Центрального регіону України (01014, м.Київ, вул.Командарма Каменєва, 8) в інтересах Держави в особі Міністерства оборони України (03168, м.Київ, Повітрофлотський проспект, 6),

до відповідача: Державного підприємства «Науково-виробничий комплекс газотурбобудування «Зоря»-«Машпроект» (54018, м.Миколаїв, просп.Жовтневий,42-А),

про: стягнення 966773,72 грн., -

в с т а н о в и в:

Заступник військового прокурора Центрального регіону України звернувся до господарського суду Миколаївської області в інтересах Держави в особі Міністерства оборони України з позовними вимогами про стягнення з Державного підприємства «Науково-виробничий комплекс газотурбобудування «Зоря»-«Машпроект» 966773,72 грн., з яких: 754346,78 грн. основного боргу, 124982,48 грн. пені, 11129,71 грн. 3% річних та 76314,75 грн. збитків від інфляції.

В обґрунтування своїх вимог прокуратура та позивач зазначають, що відповідачем не в повному обсязі виконано умови ОСОБА_4 про надання представництвом державного замовника послуг з контролю якості та приймання продукції №2789/ВП-2013 від 04.02.2013 в частині своєчасної оплати вартості наданих послуг у сумі 754346,78 грн., що стало підставою для нарахування пені, інфляційних та 3% річних.

Відповідач у відзиві (а.с.28-32) проти позовних вимог заперечує посилаючись на те, що укладання ОСОБА_4 про надання представництвом державного замовника послуг з контролю якості та приймання продукції №2789/ВП-2013 від 04.02.2013 було повязано з укладанням відповідачем ОСОБА_4 №270/2011 від 24.09.2012 на виготовлення та поставку газотурбінних агрегатів. Отримання вартості продукції за основним договором №270/2011 від 24.09.2012, в яку закладено й оплату приймання продукції представництвом, стало тимчасово неможливим. Однак, прострочка оплати наданих позивачем послуг сталась не з вини відповідача, а внаслідок форс-мажорних обставин, що підтверджується відповідним сертифікатом Торгово-промислової палати України від 21.07.2014 та затримкою оплати продукції контрагентом по ОСОБА_4 №270/2011.

Під час розгляду справи, представники сторін підтримали доводи, викладені у позові та запереченнях проти позову.

У судових засіданнях 25.06.2015 та 17.08.2015 у відповідності до ст.77 ГПК України, оголошувались перерви.

У судовому засіданні 18.08.2015 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

При прийнятті рішення судом взято до уваги наступне.

04.02.2013 між Міністерством оборони України та ДП «Науково-виробничий комплекс газотурбобудування «Зоря»-«Машпроект» було укладено Договір про надання представництвом державного замовника послуг з контролю якості та приймання продукції №2789/ВП-2013 (надані Договір №2789/ВП-2013) (а.с.9-13).

Згідно п.п.1.1, 2.2.1 ОСОБА_4 №2789/ВП-2013 позивач (виконавець за договором) зобовязався забезпечити підпорядкованим йому військовим представництвом №1301 надання послуг відповідачу (замовнику за договором) з контролю якості продукції та її приймання відповідно до вимог нормативно-технічної документації та умов, що вказані в договорах на постачання продукції замовника, по мipi її предявлення останнім або за узгодженими графіками згідно затвердженого переліку продукції, що підлягає контролю якості i прийманню виконавцем.

Відповідно до приписів п.п.3.1-3.5 ОСОБА_4 №2789/ВП-2013 найменування та обсяг продукції, стосовно якої надаються послуги, строки надання послуг визначаються у Календарному плані. За результатами надання послуг з приймання кожної партії продукції, виконавець складає «Акт про надання послуг з контролю якості та приймання продукції» за встановленою формою, приведеною у додатку №3 до договору, два примірника якого разом із супровідними документами подає замовнику. Зазначений акт підтверджує факт надання виконавцем послуг та є підставою для їх оплати замовником. Датою виконання зобовязання щодо надання послуг є дата підписання акта сторонами. Виконанням обовязків з боку виконавця вважається здійснення виконавцем контролю якості та приймання партії продукції i складання Акту у дводенний термін з наданням їх на затвердження замовнику. Замовник затверджує акти не пізніше наступного робочого дня з моменту отримання їх від виконавця.

В свою чергу замовник, згідно п.п.4.1-4.3 зобовязався оплатити виконавцеві за надані послуги грошові кошти у розмірі 1% від виробничої собівартості прийнятої кожної партії (комплекту) продукції, яка наведена у довідці підприємства. Загальна вартість послуг, які надаються за ОСОБА_4 №2789/ВП-2013, відповідно з додатком №1, становить 1508693,56 грн. (без ПДВ). Розрахунки за надані послуги здійснюються у 30-денний термін після затвердження сторонами акта на прийняту продукцію.

Згідно Календарного плану надання послуг, що є додатком №1 до ОСОБА_4 №2789/ВП-2013, послуги з контролю якості мали надаватись представництвом державного замовника по двох агрегатах ГГТА М44Є (парті1 та партія 2); вартість послуг з контролю кожного агрегату становить 754346,78 грн. (а.с.12).

Як вбачається з матеріалів справи, сторонами в рамках укладеного ОСОБА_4 №2789/ВП-2013 були підписані та затверджені два акта про надання послуг: №39 від 16.06.2014 та №40 від 02.09.2014 на суму 754346,78 грн. кожний (а.с.46, 48).

Платіжним дорученням №6437 від 15.07.2014 відповідач перерахував позивачу 754346,78 грн. в оплату послуг наданих по акту №39 від 16.06.2014 (а.с.47). Вказані обставини позивачем не заперечені.

Вартість послуг на суму 754346,78 грн. (по акту №40 від 02.09.2014) у термін, визначений п.4.3 ОСОБА_4 №2789/ВП-2013, відповідачем сплачена на була, що стало підставою звернення до суду.

Станом на день розгляду справи, відповідачем не надано суду доказів погашення залишку боргу по ОСОБА_4 №2789/ВП-2013 у сумі 754346,78 грн.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до п.1 ст.193 ГК України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Станом на час розгляду справи відповідачем не надано суду доказів погашення залишку заборгованості та не спростовані обставини, покладені позивачем в обґрунтування своїх вимог.

Посилання відповідача на наявність форс-мажорних обставин, підтверджених сертифікатом Торгово-промислової палати України №1939/05-4 від 21.07.2014 (а.с.44, 45), судом відхиляються, оскільки п.6.1 ОСОБА_4 №2789/ВП-2013 передбачає, що сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання обовязків, передбачених даним договором, якщо таке невиконання стало наслідком, зокрема, прийняття органом державної влади або управління правого акту, який унеможливлює виконання цього договору.

Як вбачається з сертифікату №1939/05-4 від 21.07.2014, Торгово-промислова палата України підтверджує, що розпорядження Державної служби експертного контролю України №1857/24-14 є обставиною форс-мажору по ОСОБА_4 №270/2011 від 24.09.2012, укладеному з нерезидентом України. В підтвердження існування форс-мажорних обставин по ОСОБА_4 №2789/ВП-2013, відповідачем не надано належних доказів.

Крім того, за умовами ОСОБА_4 №2789/ВП-2013 оплата наданих позивачем послуг не ставиться в залежність від виконання сторонами ОСОБА_4 №270/2011 своїх обовязків по ньому.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 754346,78 грн. основного боргу є обґрунтованими, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню.

На підставі п.5.2 ОСОБА_4 №2789/ВП-2013 та у відповідності до вимог Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» №543/96-ВР від 22.11.1996 (із змінами та доповненнями), позивачем нарахована пеня за період з 02.10.2014 по 30.03.2015 у сумі 124982,48 грн.

Суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення пені підлягають задоволенню частково, виходячи з того, що позивач помилково здійснює нарахування пені з 02.10.2014, в той час, як за умовами п.4.3 ОСОБА_4 №2789/ВП-2013 розрахунки за надані послуги здійснюються у 30-денний термін після затвердження сторонами акта на прийняту продукцію, тобто до 02.10.2014 (включно). Оскільки відповідачем заборгованість за надані послуги у вказаний термін сплачена не була, то простроченим платіж буде вважатись з 03.10.2014, а не 02.10.2014, як зазначає позивач.

Позовні вимоги в частині стягнення пені уточнені судом з врахуванням строку, з якого у відповідача виникло зобовязання по сплаті боргу, а саме за період з 03.10.2014 по 12.11.2014, виходячи з наступного розрахунку:

- станом на 03.10.2014 заборгованість відповідача становила 754346,78 грн.

з 03.10.2014 по 12.11.2014 ( 41 день., ставка НБУ- 12,5%, подвійна ставка НБУ 25%)

754346,78 грн. х 25% х 41 дн. / 365 = 21183,71 грн.

Враховуючи викладене, стягненню підлягає пеня за період з 03.10.2014 по 30.03.2015 у загальній сумі 124525,09 грн.

Керуючись ч.2 ст.625 ЦК України позивач просить стягнути з відповідача за прострочення виконання грошового зобовязання 3% річних (за період з 02.10.2014 по 30.03.2015) у сумі 11129,71 грн.

Суд вважає, що в цій частині позовні вимоги також підлягають задоволенню частково, виходячи з того, що прострочка відповідачем оплати наданих послуг виникла з 03.10.2014.

Позовні вимоги в цій частині уточнені судом. Так, розмір 3% річних за період з 03.10.2014 по 30.03.2015, виходячи з суми боргу 754346,78 грн., становить 11098,20 грн. (754346,78 х 3% х 179 дн. / 365 дн.), які підлягають стягненню.

На підставі ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, позивач також просить стягнути з відповідача збитки від інфляції в сумі 76314,75 грн. за період з жовтня 2014 року по лютий 2015 року.

При перевірці судом розміру збитків від інфляції за допомогою програмного комплексу «Законодавство» встановлено, що розмір збитків від інфляції за вказаний період, виходячи із суми основного боргу, має складати 125829,06 грн.

Оскільки у позові, позивач просить стягнути з відповідача збитки від інфляції у сумі 76314,75 грн., суд, враховуючи принцип диспозитивності, вважає за необхідне стягнути з відповідача 76314,75 грн. збитків від інфляції.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Відповідно до приписів ст.49 ГПК України, судовий збір підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.44, 49, 82, 821, 84, 85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства «Науково-виробничий комплекс газотурбобудування «Зоря»-«Машпроект», 54018, м.Миколаїв, просп.Жовтневий,42-А (р/р НОМЕР_1 в філії АТ «Укрінбанк» в ОСОБА_1, МФО 326739, ) на користь Міністерства оборони України, 03168, м.Київ, Повітрофлотський проспект, 6 (р/р 8611 в Державній казначейській службі України, МФО 820172, ) 754346,78 грн. основного боргу, 124525,09 грн. пені, 76314,75 грн. збитків від інфляції, 11098,20 грн. 3% річних.

3. В решті позовних вимог відмовити.

4. Стягнути з Державного підприємства «Науково-виробничий комплекс газотурбобудування «Зоря»-«Машпроект», 54018, м.Миколаїв, просп.Жовтневий,42-А (р/р НОМЕР_1 в філії АТ «Укрінбанк» в ОСОБА_1, МФО 326739, ) в дохід Державного бюджету України (р/р 3002 в ГУДКСУ в Миколаївській області, УДКСУ у м.Миколаєві, код платежу 22030001, призначення платежу судовий збір, код 03499980) 19325,7 грн. судового збору.

5. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду, у відповідності зі ст.85 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом

Згідно ст.ст.91, 93 Господарського процесуального кодексу України, сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили.

Апеляційна скарга подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Рішення оформлено у відповідності до ст.84 ГПК України

та підписано суддею 25 серпня 2015 року.

Суддя М.В.Мавродієва