ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2015 рокуСправа № 912/2306/15
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Колодій С.Б. розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 912/2306/15

за позовом Дочірнього підприємства "Кіровоградтепло" Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр науково-технічних інновацій Української нафтогазової академії", м. Кіровоград

до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м. Кіровоград

про стягнення 34 073,77 грн.

за участю представників:

від позивача - Цехмістер Є.В., довіреність № 30 від 21.07.2015;

від відповідача - участі не брали.

Дочірнє підприємство "Кіровоградтепло" товариства з обмеженою відповідальністю "Центр науково - технічних інновацій Української нафтогазової академії" (надалі - ДП "Кіровоградтепло" ТОВ "ЦНТІ УНГА") звернулося до суду з позовною заявою про стягнення з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в загальній сумі 34 073,77 грн., в тому числі 13 744,90 грн. основного боргу, 13 744,90 грн. пені, 2 748,98 грн. штрафу, 130,33 грн. 3 % річних, 3 704,66 грн. інфляційних втрат, а також 1827,00 грн. судового збору.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач посилається на невиконання відповідачем зобов'язань за укладеним між сторонами за договором на виробництво та постачання теплової енергії № 353 від 15.10.2013 щодо оплати за послуги теплопостачання з жовтня 2014 по квітень 2015 року.

У судовому засіданні 26.08.2015 представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач відзив на позов не подав, позовних вимог не заперечив, у судовому засіданні участі не брав.

Частиною 1 статті 64 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що ухвала про порушення провадження у справі надсилається зазначеним особам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про порушення провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

При цьому в пункті 3.9.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" зазначається, що особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи в разі, якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо.

Ухвала господарського суду у даній справі від 22.06.2015 р. про порушення провадження у справі та ухвали від 09.07.2015 р. та 21.07.2015 р. про відкладення розгляду справи направлялись відповідачу за адресою, вказаною позивачем у позові, проте повернуті органом поштового зв'язку із відміткою "За закінченням терміну зберігання".

Водночас, відповідно до вимог Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи - підприємця визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Згідно спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, наданого на вимогу господарського суду, місцезнаходженням фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 є: АДРЕСА_1. Саме на цю адресу і були направлені ухвали від 22.06.2015, 09.07.2015 та 21.07.2015.

З огляду на викладене, господарський суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про час та місце проведення даного судового засідання.

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами на підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, обговоривши усі обставини справи, оцінивши подані докази, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

ДП "Кіровоградтепло" ТОВ "ЦНТІ УНГА" (постачальник) та фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (споживач) 15.10.2013 уклали договір на виробництво та постачання теплової енергії № 353 (надалі - договір, а.с. 15-16), умовами якого визначено обов'язок постачальника постачати теплову енергію споживачу та обов'язок споживача використовувати теплову енергію та оплачувати її на умовах та в термін, визначені даним договором.

Відповідно до пунктів 1.2. та 1.3. договору теплова енергія постачається з метою центрального опалення, вентиляції, гарячого водопостачання, технологічних цілей об'єктів споживача. Характеристика об'єктів споживача наводиться у додатку № 1 до даного договору, який є невід'ємною частиною договору.

Згідно додатку № 1 до договору надання послуг по теплопостачанню здійснюється до приміщення "ІНФОРМАЦІЯ_1" розташованого за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 80,11 кв.м. (а.с.16).

Пунктом 4.2. договору передбачено, що споживач щомісячно, не пізніше ніж 10 числа місяця наступного за розрахунковим місяцем, оплачує вартість фактично поставленої постачальником теплової енергії.

Відповідно до пункту 4.4. договору оплата здійснюється на підставі виставленого постачальником рахунку за фактично спожиту теплову енергію через установу банку або касу підприємства.

Споживач оплачує за фактично спожиту теплову енергію згідно з діючими тарифами, затвердженими органами виконавчої влади та/або органами місцевого самоврядування (п. 3.1. договору).

Договір діє з моменту підписання його сторонами до 18.10.2029 року (п. 8.1. договору).

З 01.12.2014 набрала чинності постанова Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 28.11.2014р. № 607 "Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання для потреб бюджетних установ, релігійних організацій та інших споживачів (крім населення) ДП "Кіровоградтепло" ТОВ "Центр науково-технічних інновацій Української нафтогазової академії". Зазначеною постановою з 01.12.2014 встановлені нові тарифи на теплову енергію: для потреб бюджетних установ - 1284,9 грн за 1 Гкал без ПДВ, 1541,88 грн за 1 Гкал з урахуванням ПДВ; для потреб інших споживачів - 1284,9 грн за 1 Гкал без ПДВ, 1541,88 грн за 1 Гкал з урахуванням ПДВ; для потреб релігійних організацій - 746,8 грн за 1 Гкал без ПДВ, 896,16 грн за 1 Гкал з урахуванням ПДВ.

Протягом жовтня 2014 - квітень 2015 року постачальником на виконання умов договору поставлено споживачеві теплову енергію на загальну суму 13 744,90 грн. та виставлено відповідні рахунки-фактури а саме: № 850 за жовтень 2014 на суму 241,97 грн., № 850 від 02.12.2014 за листопад 2014 р. на суму 1684,64 грн., № 850 від 26.12.2014 р. за грудень 2014 р. на суму 2445,49 грн., № 850 від 02.02.2015 р. за січень 2015 р. на суму 2943,44 грн., № 850 від 26.02.2015 р. за лютий 2015 р. на суму 2662,82 грн., № 850 від 31.03.2015р. за березень 2015 р. на суму 2442,71 грн., № 850 від 21.04.2015 р. за квітень 2015 р. на суму 1323,83 грн. (а.с.17-20).

Рахунки-фактури отримані відповідачем, що засвідчено підписом.

Відповідно до Закону України "Про теплопостачання" теплова енергія, що виробляється на об'єктах сфери теплопостачання, для господарських і технологічних потреб споживачів, є товарною продукцією, визначеною для купівлі-продажу.

Статтею 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно частини 6 статті 19 Закону України "Про теплопостачання" та п. 6.2.3 Договору споживач зобов'язаний своєчасно в установлений Договором термін оплачувати спожиту теплову енергію.

З наявних у справі матеріалів слідує, що відповідач не здійснює належним чином у встановлений Договором строк платежі за використану теплову енергію. Заборгованість відповідача за теплову енергію утворилась за період з жовтня 2014 року по квітень 2015 року включно, та станом на 17.06.2015 року становить 13 744,90 грн.

На підтвердження наявності заборгованості позивачем надано до господарського суду журнал-ордер і відомість по рахунку 3611 за 01.10.2014 - 16.06.2015, в якій зазначається, що станом на 17.06.2015 заборгованість фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 перед ДП "Кіровоградтепло" ТОВ "ЦНТІ УНГА" складає 13 744,90 грн. (а.с. 27).

Вирішуючи даний спір, господарський суд враховує положення частини 1 статті 193 Господарського кодексу України, відповідно до якої суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

За своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором про постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу.

Нормами статті 714 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Порушенням зобов'язання за статтею 610 Цивільного кодексу України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Наявність у боржника заборгованості у сумі 13744,90 грн. також підтверджується актом звірки взаємних розрахунків станом на 15.07.2015 р., підписаний бухгалтером (а.с. 41).

На підставі викладеного, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за спожиту теплову енергію на підставі договору на виробництво та постачання теплової енергії № 353 від 15.10.2013 за період з жовтня 2014 р. по квітень 2015 року в сумі 13 744,90 грн. є обґрунтованими, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню повністю.

Також, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 13 744,90 грн. пені та 2 748,98 грн. штрафу.

Господарський суд враховує положення статті 611 Цивільного кодексу України, згідно якої у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до положень статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредитору у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною третьою статті 1 Закону України "Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій" передбачено, що суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують нежилі будинки і приміщення, належні їм на праві власності або орендовані ними на підставі договору, для провадження цієї діяльності за несвоєчасні розрахунки за спожиті комунальні послуги сплачують пеню в розмірі одного відсотка від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, якщо інший розмір пені не встановлено угодою сторін, але не більше 100 відсотків загальної суми боргу.

Згідно з пунктом 7.1.1. договору за прострочення терміну оплати за фактично спожиту теплову енергію споживач сплачує пеню в розмірі 1,0 % від суми простроченого платежу за кожен день прострочення та відключається в порядку, передбаченому п. 5.1.3. договору, а за прострочення понад 30 календарних днів споживач додатково сплачує штраф у розмірі 20 відсотків від суми простроченого платежу.

Згідно з розрахунком позивача, сума пені нарахованої позивачем у зв'язку з невиконанням відповідачем зобов'язань по оплаті поставленої теплової енергії становить 13 744,90 грн. Тобто сума пені, що підлягає стягненню з відповідача складає 13 744,90 грн. (розрахунок а.с.22).

Враховуючи вимоги чинного законодавства та умови укладеного між сторонами договору (пункт 7.1.1.), господарський суд вважає правомірним нарахування відповідачу штрафу у сумі 2 748,98 грн., що становить 20 % від суми простроченого платежу, (розрахунок а.с.24), тому в цій частині позов підлягає задоволенню господарським судом.

Також, позивач просить стягнути з відповідача 130,33 грн. 3% річних та 3 704,66 грн. інфляційних втрат.

Господарський суд враховує, що статтею 625 Цивільного кодексу України встановлений обов'язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов'язання, відшкодувати кредиторові борг з врахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних з простроченої суми.

3% річних від простроченої суми заборгованості за період з 11.11.2014 року по 16.06.2015 складає 130,33 грн. (розрахунок а.с.26). Отже позов в частині стягнення з відповідача 130,33 грн. 3% річних є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Сума інфляційних втрат, що підлягають стягненню з відповідача становить 3 704,66 грн., а саме: з листопада 2014 по квітень 2015 р.

Враховуючи викладене, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги ДП "Кіровоградтепло" ТОВ "Центр науково-технічних інновацій Української нафтогазової академії" є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі в сумі 34073,77 грн. заборгованості, яка включає: 13 744,90 грн. основного боргу, 13 744,90 грн. пені, 2 748,98 грн. штрафу, 130,33 грн. 3 % річних, 3 704,66 грн. інфляційних втрат,

Відповідно до положень частини 2 статті 49 Господарського процесуального кодексу України господарський суд покладає витрати по сплаті судового збору на відповідача.

Керуючись статтями 33, 34, 43, 44, 49, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Дочірнього підприємства "Кіровоградтепло" товариства з обмеженою відповідальністю "Центр науково-технічних інновацій Української нафтогазової академії" (25030, м. Кіровоград, вул. Кутузова, 23/16, ідентифікаційний код 33142568) заборгованості в сумі 34 073,77 грн., з яких: 13 744,90 грн. основний борг, 13 744,90 грн. пеня, 2 748,98 грн. штраф, 130,33 грн. 3% річних, 3 704,66 грн. інфляційні втрати, 1827,00 грн. судового збору.

Наказ видати стягувачу після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Дніпропетровським апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга на рішення подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу, протягом десяти днів з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 31.08.2015 р.

Суддя С. Б. Колодій