РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2015Справа № 910/18226/15

Суддя господарського суду міста Києва Карабань Я.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні при секретарі Змієвській Т.П. справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «СП «СТАН-КОМПЛЕКТ» до публічного акціонерного товариства «ДЕРЖАВНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ЧОРНОМОРНАФТАГАЗ» про стягнення 313588,19 грн, за участю представників сторін:

від позивача - Ващенко М.С. (довіреність від 29.12.2014 № 9юр);

від відповідача - не з'явилися.

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «СП «СТАН-КОМПЛЕКТ» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до публічного акціонерного товариства «ДЕРЖАВНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ЧОРНОМОРНАФТАГАЗ», яким заявлено позовні вимоги про стягнення з останнього заборгованості в сумі 313588,19 грн, з яких: 109980,00 грн - основна заборгованість; 9220,24 грн - 3 % річних та 194387,95 грн - втрат від інфляції.

Позов мотивований порушенням відповідачем грошового зобов'язання за договором поставки від 09.12.2011 № 1355.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 15.07.2015 порушено провадження у справі № 910/18226/15, а її розгляд призначено на 15 липня 2015 року.

Відповідач, скориставшись правом, передбаченим ст. 59 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відзив, у якому зазначив, що нелегітимною Верховною Радою Республіки Крим прийнято постанову від 17.03.2014 № 1758-6/14 «Про питання енергетичної безпеки Республіки Крим», в якій зазначено: «Встановити, що власністю Республіки Крим є: рухоме та нерухоме майно публічного акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз», розташоване на території Республіки Крим, її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони, яке увійшло і не увійшло до статутного капіталу Державного акціонерного товариства «Чорноморнафтогаз» у складі необоротних (в тому числі нематеріальних) і оборотних активів, у тому числі державне (України) майно, передане йому у користування та те, що перебуває на балансовому і позабалансовому обліку». Відповідач зазначає про втрату установчих документів та печатки ДАТ «Чорноморнафтогаз», про що свідчить довідка ГУ МВС України в місті Києві від 04.07.2014 № 59/31673.

Також відповідач у відзиві просить суд відстрочити виконання рішення до 01 січня 2016 року. Таку заяву відповідач мотивує тим, що на поточних рахунках останнього відсутні грошові кошти, а також Державною виконавчою службою накладено арешт на рахунки відповідача, майно та цінні папери останнього. З урахуванням наведеного відповідач вказує на те, що він перебуває у скрутному фінансовому становищі. Крім того події, які мають місце на території Автономної Республіки Крим, спричинили блокування ведення господарської діяльності ДАТ «Чорноморнафтогаз», що підтверджуються Сертифікатом Торгово-промислової палати України № 2018 про форс-мажорні обставини (від 03.12.2014 № 5592/05-4).

Представник позивача у судовому засіданні 11 серпня 2015 року надав суду заяву, якою проти задоволення заяви відповідача про відстрочення виконання рішення не заперечує.

Незважаючи на належне повідомлення про час та дату судового засідання у справі № 910/18226/15 представник відповідача в судове засідання 11 серпня 2015 року не з'явився, про причини неявки суд не повідомлено.

В судовому засіданні 11 серпня 2015 року судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Вивчивши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини справи та докази на їх підтвердження, заслухавши повноважного представника позивача, судом встановлено наступне.

Між товариством з обмеженою відповідальністю «СПІЛЬНЕ УКРАЇНСЬКО-РОСІЙСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО «СТАН-КОМПЛЕКТ», найменування якого змінено на товариством з обмеженою відповідальністю «СП «СТАН-КОМПЛЕКТ», як постачальником, та публічним акціонерним товариством «ДЕРЖАВНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ЧОРНОМОРНАФТАГАЗ», як покупцем, укладено договір поставки від 09.12.2011 № 1335 (далі - договір), згідно з предметом якого постачальник зобов'язується передати (поставити) у власність покупця Автоматичний вимикач SACE E1B12, 1250A, 690B у кількості 1 штука вартістю 109980,00 разом з ПДВ 20% (далі - товар), а покупець зобов'язується прийняти товар та оплатити його шляхом перерахування грошових коштів на поточних рахунок постачальника протягом 120 днів після поставки товару та підписання акту приймання-передачі (пункти 1.1, 4.2 договору).

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 ЦК України), а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускаються (ст. 525 ЦК України).

Виходячи із змісту правовідносин сторін, які ґрунтуються на договорі, вони є відносинами з поставки, а тому їх права і обов'язки визначаються, зокрема, положеннями глави 54 Цивільного кодексу України.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. (частини 1, 2 ст. 712 ЦК України)

Судом встановлено, що 29 травня 2012 року позивачем поставлено, а відповідачем отримано товар вартістю 109980,00 грн. Вказані фактичні обставини підтверджуються видатковою накладною від 29.05.2012 № 952 та актом приймання-передачі до договору від 29.05.2012, які підписані сторонами та скріплені відбитками печаток та штампом.

З наведеного слідує, що ПАТ «ДАТ «ЧОРНОМОРНАФТАГАЗ», як покупець, був зобов'язаний в термін до 28 вересня 2012 року оплатити товар в повному обсязі.

Спір між сторонами справи виник внаслідок порушення відповідачем грошових зобов'язань за договором, що призвело до виникнення у ПАТ «ДАТ «ЧОРНОМОРНАФТАГАЗ» перед ТОВ «СП «СТАН-КОМПЛЕКТ» заборгованості в 109980,00 грн.

Наведені обставини стали наслідком звернення позивача до господарського суду з позовом у даній справі, яким заявлено вимогу про стягнення з відповідача боргу в сумі 109980,00 грн, а також 3 % річних в сумі 9220,24 грн за період прострочення виконання грошового зобов'язання з 29.09.2012 по 15.06.2015 та втрат від інфляції в сумі 193613,49 грн за період з 29.09.2012 по 01.07.2015.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, з урахуванням такого.

Частиною 1 ст. 692 ЦК України унормовано, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Суд відзначає, що жодного доказу, який би підтверджував факт повної оплати відповідачем товару, поставленого за вищенаведеними накладними, у встановлені договором строки, матеріали справи не містять.

За приписами ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Підсумовуючи сукупність встановлених вище фактичних обставин і норм права, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості, яка виникла внаслідок несплати товару підлягає задоволенню повністю в сумі 109980,00 грн, з тих підстав, що позов в цій частині позивачем належним чином доведено, документально підтверджено, і в той же час відповідачем в порядку, встановленому статтями 33, 36 ГПК України, не спростовано.

З огляду на те, що відповідач своїми діями порушив зобов'язання за договором (ст. 610 ЦК України), то він вважається таким, що прострочив виконання (ст. 612 ЦК України), тому є підстави для застосування відповідальності, встановленої договором та законом.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3 % річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

Таким чином, враховуючи, що в правовідносинах сторін спору має місце допущене відповідачем порушення грошового зобов'язання, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача трьох відсотків річних в сумі 9220,24 грн та втрат від інфляції в сумі 193613,49 грн є правомірними та такими, що підлягають задоволенню повністю за розрахунками позивача, які перевірені і визнані судом вірними.

Зважаючи на те, що позов підлягає задоволенню повністю, за приписами ч. 5 ст. 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Щодо заяви відповідача про відстрочення виконання рішення суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 Господарського процесуального кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Таким чином, суд, розглядаючи заяву про відстрочку виконання рішення, враховує ті обставини, що відповідач є стратегічним об'єктом, заснованим на державній власності, грошові кошти та рухоме майно якого арештовані, а нерухоме майно знаходиться на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим, та зазначає, що такі обставини ускладнюють виконання рішення у даній справі, а відтак суд вважає, що заява відповідача ПАТ «ДАТ «ЧОРНОМОРНАФТАГАЗ» про відстрочення виконання даного рішення до 01 січня 2016 року є обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню. При цьому, як зазначалося вище, позивач проти відстрочення виконання даного судового акта не заперечує.

Керуючись статтями 33-34, 43-44, 49 статтями 82-85, 121 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з публічного акціонерного товариства «ДЕРЖАВНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ЧОРНОМОРНАФТАГАЗ» (01030, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд. 26, офіс 505; ідентифікаційний код 00153117, з будь-якого його рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконавчого провадження) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «СП «СТАН-КОМПЛЕКТ» (03040, м. Київ, вул. Михайла Стельмаха, буд. 10-А; ідентифікаційний код 22916099, на будь-який його рахунок, виявленого державним виконавцем під час виконавчого провадження) основну заборгованість в сумі 109980 (сто дев'ять тисяч дев'ятсот вісімдесят) грн 00 коп.; 3 % річних в сумі 9220 (дев'ять тисяч двісті двадцять) грн 24 коп.; втрати від інфляції в сумі 194387 (сто дев'яносто чотири тисячі триста вісімдесят сім) грн 95 коп.; витрати по сплаті судового збору в сумі 6271 (шість тисяч двісті сімдесят одну) грн 77 коп.

Відстрочити виконання рішення Господарського суду міста Києва від 11.08.2015 у справі № 910/18226/15 до 01 січня 2016 року.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 17 серпня 2015 року.

Суддя Я.А. Карабань