РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.08.2015Справа №910/17788/15

За позовомПриватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах»
до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта»
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Котик Віталій Петрович
простягнення 38520,23 грн

Суддя Смирнова Ю.М.

Представники:

від позивачаГорбан А.В. - представник
від відповідачане з'явився
від третьої особине з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Інгосстрах» звернулось до Господарського суду міста Києва із позовною заявою про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» 38520,23 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Інгосстрах» на підставі договору страхування наземного транспорту №KGNUA+209603903 від 23.11.2011 внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди (надалі - ДТП) виплачено страхове відшкодування власнику автомобіля марки Renault, державний номер АЕ3758ЕА, а тому позивачем відповідно до положень ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України отримано право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Відповідальність власника автомобіля Volkswagen, державний номер ВА1314ВР, водієм якого скоєно ДТП, застрахована Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/5869563, а тому позивач вказує, що обов'язок з відшкодування збитків покладається на відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.07.2015 за вказаним позовом порушено провадження у справі №910/17788/15, залучено до участі у справі Котика Віталія Петровича третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача та призначено розгляд справи на 05.08.2015.

В судове засідання, призначене на 05.08.2015, представник позивача з'явився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач повноважних представників в судове засідання не направив, однак 04.08.2015 через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач не заперечує щодо сплати 34266,35 грн, а також просить суд розглядати справу без участі його представника.

Клопотання відповідача про розгляд справи без участі його представника судом задоволено.

Третя особа представників в судове засідання не направила, пояснень по справі не надала, своїм правом не скористалась.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

23.11.2011 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Інгосстрах» (страховик) та ПАТ КБ «Приватбанк» (страхувальник) було укладено договір страхування наземного транспорту №KGNUA+209603903 (надалі - «Договір»), об'єктом страхування за яким є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать законодавству України, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням майном, а саме: автомобілем марки Renault, державний номер АЕ3758ЕА, на випадок настання страхових випадків, зокрема, пошкодження чи знищення транспортного засобу або його частин внаслідок ДТП. Вигодонабувачем за Договором є страхувальник.

07.08.2014 близько 10 год. 00 хв. на а/д Новоукраїнка - с. Воронівка сталася ДТП, а саме: Котик В.П., керуючи автомобілем Volkswagen, державний номер ВА1314ВР, на перехресті не надав переваги в русі автомобілю Renault, державний номер АЕ3758ЕА, що наближався справа від нього по головній дорозі, в результаті чого відбулось зіткнення наведених транспортних засобів.

ДТП сталася в результаті порушення водієм Котиком В.П. п. 13.1 Правил дорожнього руху України, що підтверджується постановою Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 24.09.2014 у справі №396/2113/14-п, відповідно до якої Котика В.П. визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підставі страхового акта №И-2081 від 02.09.2014 та заяви страхувальника про виплату страхового відшкодування позивач, виконуючи свої зобов'язання за Договором, здійснив відшкодування завданої шкоди внаслідок спірної ДТП шляхом перерахування коштів у сумі 39030,23 грн на рахунок страхувальника, що підтверджується платіжним дорученням №3975 від 03.09.2014.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах» перейшло в межах суми 39030,23 грн право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Із постанови Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 24.09.2014 у справі №396/2113/14-п вбачається, що транспортний засіб - автомобіль Volkswagen, державний номер ВА1314ВР, водієм якого спричинено ДТП, що потягнуло нанесення шкоди автомобілю Renault, державний номер АЕ3758ЕА, знаходився під керуванням Котика В.П.

Частинами 1,2 ст. 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Вина особи, яка керувала автомобілем Volkswagen, державний номер ВА1314ВР, встановлена у судовому порядку.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля Volkswagen, державний номер ВА1314ВР, на момент ДТП була застрахована Відкритим акціонерним товариством Національною акціонерною страховою компанією «Оранта» (після зміни найменування - Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта») на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/5869563.

Згідно з інформацією з єдиної централізованої бази даних, наданою Моторним (транспортним) страховим бюро України на запит суду та підтвердженою відповідачем у відзиві на позовну заяву, договором (полісом) №АС/5869563 передбачено, що франшиза становить 510,00 грн, а ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб - 50000,00 грн.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Положеннями ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

З наявного в матеріалах справи Звіту №200/14, складеного 12.08.2014 суб'єктом оціночної діяльності Іщенком С.В., вбачається, що вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Renault, державний номер АЕ3758ЕА, внаслідок пошкоджень відповідного транспортного засобу в результаті ДТП становить 39485,73 грн.

Таким чином, враховуючи визначені полісом №АС/5869563 розміри лімітів відповідальності та франшизи, розмір шкоди, право на вимоги якої перейшло до позивача, а також розмір завданого матеріального збитку, відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу витрати в розмірі 38520,23 грн (39030,23 грн - 510,00 грн франшизи за полісом).

При цьому, судом враховується, що безпосередньо в платіжному дорученні №3975 від 03.09.2014 вказано, що суму страхового відшкодування перераховано на рахунок страхувальника без урахування ПДВ, а у Звіті №200/14 ПДВ враховано лише при визначенні такої складової як «вартість складників, що підлягають заміні при ремонті». Тому наведені відповідачем заперечення судом відхиляються.

Доказів виплати страхового відшкодування в добровільному порядку відповідачем не надано.

За таких обставин, вимоги позивача про стягнення з відповідача суми страхового відшкодування у розмірі 38520,23 грн є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.

У відповідності до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (02081, м.Київ, вулиця Здолбунівська, будинок 7-Д, ідентифікаційний код 00034186) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах» (49094, Дніпропетровська обл., місто Дніпропетровськ, вулиця Набережна Перемоги, будинок 32, ідентифікаційний код 33248430) суму страхового відшкодування у розмірі 38520 (тридцять вісім тисяч п'ятсот двадцять) грн 23 коп. та судовий збір у розмірі 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн 00 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 21.08.2015.

Суддя Ю.М. Смирнова