ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"25" серпня 2015 р.Справа № 921/851/15-г/8

Суддя Гирила І.М., розглянувши матеріали позовної заяви б/н від 21.08.2015 р. (вх. №890 від 25.08.2015 р.) Колективного сільськогосподарського підприємства "Хлібороб", с. Шумбар, Шумський район, Тернопільська область, в особі ліквідатора Зубик Ю.З., вул. Микулинецька, 3а, оф.1004, м. Тернопіль, до відповідача - Шумського районного міжгосподарського підприємства по рибництву, с. Великі Дедеркали, Шумський район, Тернопільська область, про зобов'язання надати інформацію щодо діяльності товариства, вважає їх недостатніми для порушення провадження у справі та повертає позовну заяву та додані до неї матеріали без розгляду, з огляду на наступне:

- не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

У відповідності до ч. 1 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" № v1070224-11 від 08 липня 2011 року, що набрав чинності з 01 листопада 2011 року, з наступним змінами, за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством справляється судовий збір.

Ст. 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої Законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Мінімальна заробітна плата на 1 січня 2015 року установлена у розмірі 1 218 грн 00 коп. (ст. 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік").

Згідно пункту 2.1. ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір сплачується за ставкою - 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати (1827 грн) та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат (73 080 грн). За подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору встановлена у сумі - 1 розмір мінімальної заробітної плати (1 218 грн).

Пунктом 3 частини 1 статті 57 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі. Заявником вказаної норми не виконано, доказів сплати судового збору не надано.

Разом з тим, заявником (арбітражним керуючим - ліквідатором КСП "Хлібороб") подано клопотання про звільнення позивача від сплати судового збору за подання даної позовної заяви. Клопотання обґрунтоване тим, що постановою господарського суду Тернопільської області від 26.08.2008 року Колективне сільськогосподарське підприємство "Хлібороб" визнане банкрутом, підприємство знаходиться у процедурі ліквідації та є неплатоспроможним.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати.

В пункті 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 року "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" зазначено, що статтею 8 Закону України "Про судовий збір" передбачена можливість відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати цього збору з урахуванням майнового стану сторони. Особа, яка заявляє відповідне клопотання (що може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або в окремому документі), повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Таким чином, за змістом статті 8 Закону звільнення позивача від сплати судового збору є правом, а не обов'язком суду.

Ст. 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Слід зазначити, що Закон України "Про судовий збір" не включає до переліку осіб, що звільнені від сплати судового збору підприємства, що визнані банкрутом. Сам факт визнання підприємства - позивача банкрутом не може свідчити про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору. Інших доказів (банківські виписки з рахунку підприємства тощо), які б обґрунтовували майновий стан заявника не надано.

Окрім того, відсутність у підприємства коштів для сплати судового збору за подання даної позовної заяви не може свідчити про відсутність необхідної суми коштів в подальшому, адже на підставі постанови господарського суду Тернопільської області від 26.08.2008 р. у справі № 8/Б-1091 здійснюється ліквідаційна процедура банкрута та ліквідатором вчиняються визначені Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" дії, в результаті яких може реалізовуватися майно підприємства-позивача.

За даних обставин, зважаючи на те, що заявником не надано належного обґрунтування його майнового стану із долученням підтверджуючих документів станом на дату звернення до суду, клопотання про звільнення від сплати судового збору суд вважає необґрунтованим та таким, що не підлягає до задоволення.

- не надано доказів надсилання відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів.

В силу ст. 56 ГПК України, позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Частиною 1 пунктом 2 статті 57 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Належним доказом направлення копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідачеві у справі, з дотриманням вимог ст. 57 Господарського процесуального кодексу України, є бланк опису вкладення, який згідно п. 61 Правил надання послуг поштового зв'язку, які затверджені Постановою КМ України №270 від 05.03.2009р, з наступними змінами та доповненнями, заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові.

Разом з тим, Правилами надання послуг поштового зв'язку, передбачено, що підтвердженням надання послуг поштового зв'язку є документ (розрахунковий документ) встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг " форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція, тощо).

Із наведених норм вбачається, що належним доказом направлення саме копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідачеві у справі може бути лише бланк опису вкладення, завірений відповідним відділенням зв'язку, разом з фінансовим чеком/квитанцією про відправлення.

Однак, заявником вказаної норми не виконано, жодних доказів надіслання відповідачу позовної заяви з доданими до неї документами суду не надано.

Згідно п. п. 4, 6 ч.1 ст. 63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано: доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі, доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви та доданих до неї документів.

За таких обставин, позовна заява та додані до неї документи підлягають поверненню без розгляду на підставі п. п. 4, 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 54, 57, 63 п. п. 4, 6 та 86 Господарського процесуального кодексу України, суддя, -

У Х В А Л И В :

1. Повернути Колективному сільськогосподарському підприємству "Хлібороб", с. Шумбар Шумський район, Тернопільська область, в особі ліквідатора Зубик Ю.З., вул. Микулинецька, 3а, оф. 1004, м. Тернопіль, позовну заяву б/н від 21.08.2015 р. (вх. № 890 від 25.08.2015 р.) та додані до неї документи, всього на 12 (дванадцяти) арк., без розгляду.

Після усунення обставин, що спричинили повернення позовних матеріалів, заявник не позбавлений права повторно звернутися до господарського суду у загальному порядку.

Суддя І.М. Гирила