РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.08.2015Справа №910/19636/15

За позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група»

до Відкритого акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта»

про стягнення 5075 грн. 42 коп.

Суддя: Демидов В.О.

Представники сторін:

від позивача - не прибув,

від відповідача - не прибув

встановив :

30.07.2015 Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» звернулось до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Відкритого акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» заборгованості в порядку регресу в розмірі 5075 грн. 42 коп.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач на підставі договору добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті № 28-1505-14-00070 від 22.04.3014, внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди виплатив страхове відшкодування, а тому відповідно до положень ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України отримав право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки цивільна відповідальність власника транспортного засобу, з вини якого трапилась дорожньо-транспортна пригода (далі за текстом - ДТП), що підтверджується постановою суду, була застрахована відповідачем, позивач просить стягнути з останнього шкоду в порядку регресу у сумі 5075 грн. 42 коп.

Представник позивача у судове засідання не прибув; 12.08.2015 до канцелярії суду надійшла письмова заява позивача, у якій він просив розглянути справу без участі його представника.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, причини неявки суду не повідомив, про час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом надсилання за його належною юридичною адресою ухвали господарського суду. Відзив на позовну заяву суду не надав.

З урахуванням фактичних обставин справи, суд вважає за можливим розглянути справи за наявними матеріалами у даному судовому засіданні з урахуванням положення ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва встановив такі фактичні обставини справи.

22.04.2014 Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті № 28-1505-14-00070 (далі за текстом - договір) з Кулаковським Вадимом Леонідовичем, що є страхувальником. Предметом договору є майнова відповідальність за пошкодження транспортного засобу «Kia Rio», державний номер ВН1415ВМ.

Договором визначено, що до страхових випадків відноситься, зокрема, ДТП та вигодонабувачем є страхувальник - АБ «Укргазбанк».

20.04.2015 о 13:50 год. Кушнір М.О., керуючи по вул. М. Жукова 2А/12 в м. Одесі автомобілем АЗЛК 2141, державний номер 89096ОЕ, допустив зіткнення з автомобілем марки «Kia Rio», державний номер ВН1415ВМ, під керуванням Кулаковського В.П., що призвело до пошкодження обох транспортних засобів.

Згідно постанови Малиновського районного суду м. Одеси у справі №521/6573/15-п від 26.05.2015, дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок вчинення порушення водієм Кушніром М.О., за яке передбачена відповідальність за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В матеріалах справи міститься заява про виплату страхового відшкодування від 21.04.2015, відповідно до якої страхувальник повідомив страховика про настання страхового випадку у вигляді ДТП, що сталась 20.04.2015.

Згідно рахунку-фактури №СФ-0000216 від 22.04.2015, складеного ТОВ «Тюнінг-Сервіс Клуб Маршал» вартість відновлювального ремонту автомобіля «Kia Rio», державний номер ВН1415ВМ, становить 5075 грн. 42 коп.

15.05.2015 Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» було складено страховий акт №ПСКА-5117 та розрахунок суми страхового відшкодування, якими узгоджена сума страхового відшкодування на відновлювальний ремонт транспортного засобу марки автомобіля «Kia Rio», державний номер ВН1415ВМ, в розмірі 6075 грн. 42 коп.

На виконання умов договору, позивачем відповідно до страхового акту № ПСКА-5117 від 15.05.2015, була перерахована сума страхового відшкодування на рахунок ТОВ «Тюнінг-Сервіс Клуб Маршал» у розмірі 6075 грн. 42 коп., що підтверджується платіжним дорученням №9406 від 15.05.2015.

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля АЗЛК 2141, державний номер 89096ОЕ, була застрахована Відкритим акціонерним товариством «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» згідно полісу №АІ380050, ліміт відповідальності становить 50000, франшиза - 1000.

Позивачем заявлено вимогу про стягнення з Відкритого акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» заборгованість у порядку регресу в розмірі 5075 грн. 42 коп. на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група».

Оцінивши наявні в матеріалах справи документи та дослідивши в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку обґрунтованість позовних вимог та необхідність задоволення позову з таких підстав.

На підставі ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Статтями 33, 34 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Положеннями ст.11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.

Таким актом є Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі за текстом - Закон), який містить спеціальні норми щодо регулювання правовідносин з відшкодування шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу, який застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

У відповідності до ст. 5 Закону об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до ст. 22 Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП майну третьої особи.

Статтею 29 Закону передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Ст. 1191 Цивільного кодексу України та п.38.2.1 ст.38 Закону передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Згідно ст. 257, ч. 6 ст. 261 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у 3 роки, а за регресними зобов'язаннями, перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов'язання.

Згідно ч.1 ст. 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання.

Частиною 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з положеннями статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

За ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно з частинами 1-3 статті 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акту (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Аварійні комісари - особи, які займаються визначенням причин настання страхового випадку та розміру збитків, кваліфікаційні вимоги до яких встановлюються актами чинного законодавства України. Страховик та страхувальник мають право залучити за свій рахунок аварійного комісара до розслідування обставин страхового випадку.

Частиною 2 статті 1192 Цивільного кодексу України встановлено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

При цьому, звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення транспортного засобу. Реальним же підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику, є саме платіжне доручення.

Аналогічні висновки містяться в постановах Вищого господарського суду України від 14.05.2013 р. у справі № 5011-50/17049-2012, від 30.07.2013 р. у справі № 910/3655/13 та від 27.01.2014 р. у справі № 910/3023/13.

Матеріалами справи підтверджено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля «Kia Rio», державний номер ВН1415ВМ, становить 6075 грн. 42 коп.

15.05.2015 Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» було складено страховий акт №ПСКА-5117 та розрахунок суми страхового відшкодування, якими узгоджена сума страхового відшкодування на відновлювальний ремонт транспортного засобу марки «Kia Rio», державний номер ВН1415ВМ, у сумі 6075 грн. 42 коп., що підтверджується платіжним дорученням.

Вина особи Кушнір М.О. у ДТП, який здійснював керування автомобілем АЗЛК 2141, державний номер 89096ОЕ, підтверджується постановою Малиновського районного суду м. Одеси у справі №521/6573/15-п від 26.05.2015.

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля АЗЛК 2141, державний номер 89096ОЕ, була застрахована Відкритим акціонерним товариством «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» згідно полісу №АІ380050, ліміт відповідальності становить 50000, франшиза - 1000.

Таким чином, на підставі зазначених вище обставин справи, наведених норм закону та у зв'язку з укладенням відповідачем полісу страхування цивільно-правової відповідальності №АІ380050, на відповідача покладений обов'язок відшкодовувати шкоду, заподіяну майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу АЗЛК 2141, державний номер 89096ОЕ, в сумі 5075 грн. 42 коп.

Статтею 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлюється, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Відповідно до ст. 12.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Полісом №АІ380050 встановлено ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну в розмірі 50000 грн., франшиза за даним полісом - 1000 грн.

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач просив стягнути з відповідача на його користь суму страхового відшкодування у розмірі 5075 грн. 42 коп., а тому відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу витрати в розмірі 5075 грн. 42 коп.

За таких обставин позов підлягає задоволенню у повному обсязі з покладенням на відповідача судових витрат у справі на підставі положень ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (02081, вул. Здолбунівська, 7, корп. «Д», код 00034186) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» (03038, м. Київ, вул. І.Федорова, 32-А, код 30859524) суму страхового відшкодування в розмірі 5075 грн. 42 коп. та судовий збір в сумі 1 827 грн. Видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

У судовому засіданні 18.08.2015 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повне рішення складене та підписане 25.08.2015.

Суддя В.О. Демидов