ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

"12" серпня 2015 р. Справа № 904/4390/15

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю Нова Пошта, Полтавська обл., м. Полтава

до товариства з обмеженою відповідальністю Строй Інвест-Плюс, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Вишневе

про стягнення 7590,16 грн

Суддя Третьякова О.О.

Представники сторін:

Позивача ОСОБА_1, довіреність б/№ від 22.06.2015,

Відповідача не зявився.

Обставини справи:

До Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою звернулось товариство з обмеженою відповідальністю Нова Пошта (далі - Позивач) до товариства з обмеженою відповідальністю Строй Інвест-Плюс (далі Відповідач) про стягнення 7590,16 грн, з яких 5867,25 грн основного боргу, 1063,06 грн пені та 659,85 грн 30% річних.

Позивач в обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на порушення Відповідачем строків оплати послуг за Договором №60793 від 06.11.2014 про надання послуг з організації перевезення відправлень (далі Договір).

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.05.2015 позовну заяву направлено за підсудністю до Господарського суду Київської області.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 04.06.2015 порушено провадження у справі №904/4390/15 та призначено її до розгляду на 23.06.2015 об 11:00 год.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 23.06.2015 на підставі ст.69 Господарського процесуального кодексу України строк вирішення спору у справі №904/4390/15 за клопотанням Позивача б/№ від 23.06.2015 (вх. суду №14805/15 від 23.06.2015) продовжено по 18.08.2015, розгляд справи відкладено на 12.08.2015.

Відповідач у судові засідання жодного разу не зявився, відзив на позовну заяву та витребувані судом документи не подав, про причини неявки суд не повідомив.

Ухвали Господарського суду Київської області від 04.06.2015 та 23.06.2015 направлялись Відповідачу з рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення на адресу (08132, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Вишневе, вул. Святошинська, буд.23, офіс 3), зазначену Позивачем у позові, яка відповідає адресі, зазначеній в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, про що свідчить здійснений судом витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців від 04.06.2015 за №20664951, однак вказані ухвали повернуті у звязку з закінченням терміну зберігання.

Як зазначається у п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час та місце розгляду справи у разі виконання судом вимог ч.1 ст.ст. 64, 87 Господарського процесуального кодексу України. За змістом зазначеної ст.64 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи обмежений ст.69 Господарського процесуального кодексу України строк розгляду справи, а також те, що Відповідач належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду, явка Відповідача обовязковою не визнавалась і його відсутність не перешкоджає всебічному, повному та обєктивному розгляду всіх обставин справи, а матеріалів справи достатньо для вирішення спору по суті, відповідно до права суду, наданого йому ст.75 Господарського процесуального кодексу України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Керуючись ст.85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 12.08.2015 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності та заслухавши пояснення представника Позивача, суд

встановив:

Між товариством з обмеженою відповідальністю Нова Пошта (далі Позивач, Експедитор) та товариством з обмеженою відповідальністю Строй Інвест-Плюс (далі Відповідач, Замовник) укладено Договір №60793 від 06.11.2014 про надання послуг з організації перевезення відправлень (далі Договір).

Згідно з п.п.2.1., 2.3. Договору Експедитор зобовязується за плату та за рахунок Замовника організувати перевезення відправлення та надання комплексу послуг, повязаних із перевезенням відправлення (надалі за текстом послуги), а Замовник зобовязується їх прийняти та оплатити на умовах, визначених Договором. За надані Експедитором послуги Замовник сплачує Експедитору винагороду згідно з чинними тарифами Експедитора, розміщеними на сайті Експедитора novaposhta.ua.

Відповідно до п.п.5.1.,5.2. Договору оплата вартості наданих Експедитором послуг відбувається шляхом перерахування Замовником на поточний рахунок Експедитора коштів у розмірі 100% вартості наданих послуг упродовж 2 (двох) банківських днів після виконання замовлення на підставі Актів наданих послуг Експедитора. Експедитор складає Акти наданих послуг на підставі фактично наданих послуг і надсилає Замовнику підписані та скріплені печаткою Акти наданих послуг у двох примірниках для підписання Замовником.

На виконання умов Договору Позивачем надано, а Відповідачем прийнято, втім не оплачено послуги з організації перевезення відправлень на загальну суму 5867,25 грн згідно з актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) №НП/14-013488 від 20.12.2014 на суму 4206,75 грн та №НП/14-000422 від 31.01.2015 на суму 1660,50 грн, копії яких додані до матеріалів справи.

З метою досудового врегулювання спору Позивачем на адресу Відповідача направлялась претензія №245-15 від 26.03.2015 про сплату заборгованості в розмірі 5867,25 грн, яка отримана останнім 04.04.2015, що підтверджується доданою до матеріалів справи копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №464, однак залишена Відповідачем без відповіді та задоволення.

Оскільки в порушення своїх договірних зобовязань Відповідач оплату послуг за Договором не здійснив, Позивач звернувся до суду.

Відповідно до ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України підставами для виникнення прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з приписами статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як зазначається в ч.1 ст.929 Цивільного кодексу України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу.

Відповідно до ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Враховуючи, що факт надання послуг та наявності боргу згідно з Договором та вказаними актами Відповідачем не заперечено та належним чином не спростовано, оскільки відзиву на позовну заяву та будь-яких доказів, що спростовують наведені у позові обставини, зокрема, первинних документів в підтвердження часткового або повного погашення заборгованості, останнім не подано, суд дійшов висновку, що Відповідач повну оплату наданих послуг не здійснив, основна заборгованість на момент звернення з позовом до суду складала заявлений розмір і під час розгляду спору не погашена, а тому вимога Позивача про стягнення з Відповідача 5867,25 грн основного боргу підлягає задоволенню.

У звязку з неналежним виконанням Відповідачем своїх грошових зобовязань за Договором Позивач заявляє до стягнення з Відповідача 1063,06 грн пені та 659,85 грн 30% річних.

Як зазначено в ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст.612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Пеню та 30% річних нараховано Позивачем на суму заборгованості по кожному акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) окремо, зокрема, за актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) №НП/14-013488 від 20.12.2014 на суму заборгованості 4206,75 грн за період з 23.12.2014 по 20.05.2015, а за актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) №НП/14-000422 від 31.01.2015 на суму заборгованості 1660,50 грн за період з 04.02.2015 по 20.05.2015.

Виходячи з умов Договору, зокрема з п.5.1. Договору щодо оплати товару протягом 2 (двох) банківських днів після виконання замовлення на підставі Актів наданих послуг Експедитора, вимог ст.530 Цивільного кодексу України, керуючись положеннями ст.253 Цивільного кодексу України, згідно з якою перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок, суд встановив, що останній день виконання Відповідачем обовязку по оплаті отриманих послуг за актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) №НП/14-013488 від 20.12.2014 - 23.12.2014, а за актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) №НП/14-000422 від 31.01.2015 - 03.02.2015. Тож, Позивачем невірно визначено початок періоду нарахування пені та 30% річних за послуги надані згідно з актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) №НП/14-013488 від 20.12.2014, оскільки боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання по оплаті зазначених послуг з 24.12.2014.

Відповідно до ч.1 ст.546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

За змістом ч.1 ст.216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

В ч.2 ст.217 Господарського кодексу України зазначається, що у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Відповідно до ст.230 Господарського кодексу України визначено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства, як це передбачено ч.2 ст.551 Цивільного кодексу України.

Частиною 6 ст.232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Як вбачається з п.6.3.1. Договору за несвоєчасну та/або неповну оплату наданих Експедитором послуг Замовник сплачує Експедитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу. Строк нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязань є більшим, ніж це передбачено ч.6 ст.232 Господарського кодексу України і становить 1 рік від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Тобто, чинне законодавство передбачає можливість узгодження сторонами у договорі питання щодо збільшення строку нарахування пені.

Враховуючи умови Договору, встановлені судом суми заборгованості та періоди прострочки по оплаті послуг за кожним окремим актом здачі-прийняття робіт (надання послуг), заявлений Позивачем період нарахування пені, суд здійснив власний розрахунок, що наведений нижче:

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №НП/14-013488 від 20.12.2014
4206.7524.12.2014 - 05.02.20154414.0000 %0.077 %*141.99
4206.7506.02.2015 - 03.03.20152619.5000 %0.107 %*116.87
4206.7504.03.2015 - 20.05.20157830.0000 %0.164 %*539.39
акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №НП/14-000422 від 31.01.2015
1660.5004.02.2015 - 05.02.2015214.0000 %0.077 %*2.55
1660.5006.02.2015 - 03.03.20152619.5000 %0.107 %*46.13
1660.5004.03.2015 - 20.05.20157830.0000 %0.164 %*212.91
Оскільки, вірна сума пені, за розрахунком суду, складає 1059,84 грн, вимога Позивача про стягнення з Відповідача 1063,06 грн пені підлягає частковому задоволенню в сумі 1059,84 грн.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 6.3.1. Договору сторони погодили, що за несвоєчасну та/або неповну оплату наданих Експедитором послуг Замовник сплачує Експедитору 30% річних від суми заборгованості.

Враховуючи умови Договору, встановлені судом суми заборгованості та періоди прострочки по оплаті послуг за кожним окремим актом здачі-прийняття робіт (надання послуг), передбачений п.6.3.1. Договору розмір відсотків річних, заявлений Позивачем період нарахування 30% річних, суд здійснив власний розрахунок, що наведений нижче:

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №НП/14-013488 від 20.12.2014
4206.7524.12.2014 - 20.05.201514830 %511.73
акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №НП/14-000422 від 31.01.2015
1660.5004.02.2015 - 20.05.201510630 %144.67
Оскільки, вірна сума 30% річних, за розрахунком суду, складає 656,40 грн, вимога Позивача про стягнення з Відповідача 659,85 грн 30% річних підлягає частковому задоволенню в сумі 656,40 грн.

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За таких обставин, суд вважає, що вимоги Позивача про стягнення з Відповідача 5867,25 грн основного боргу, 1059,84 грн пені та 656,40 грн 30% річних є правомірними, обґрунтованими, документально підтвердженими, Відповідачем не запереченими і належним чином не спростованими, а отже, такими, що підлягають задоволенню. В інших вимогах позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України відшкодування понесених Позивачем витрат по сплаті судового збору покладається судом на Відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 2, 43, 33, 34, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Строй Інвест-Плюс (08132, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Вишневе, вул. Святошинська, буд.23, офіс 3, код 39202915) на користь товариства з обмеженою відповідальністю Нова Пошта (36039, Полтавська обл., м. Полтава, вул. Фрунзе, буд.57, код 31316718) 5867,25 грн (пять тисяч вісімсот шістдесят сім гривень двадцять пять копійок) основного боргу, 1059,84 грн (одну тисячу пятдесят девять гривень вісімдесят чотири копійки) пені, 656,40 грн (шістсот пятдесят шість гривень сорок копійок) 30% річних та 1825,39 грн (одну тисячу вісімсот двадцять пять гривень тридцять девять копійок) витрат по сплаті судового збору.

3. В інших вимогах у позові відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 27 серпня 2015 року

Суддя О.О. Третьякова

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення та підписання, і може бути оскаржено в апеляційному порядку.