ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

25.08.15р. Справа № 904/5501/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КРИВБАССТАР", с. Вільне, Дніпропетровська область

до Публічного акціонерного товариства "Банк Національний кредит" в особі Криворізького відділення Публічного акціонерного товариства "Банк Національний кредит", м. Кривий Ріг

про зобов`язання вчинити певні дії

Суддя Золотарьова Я.С.

Представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "КРИВБАССТАР" звернулось до господарського суд у Дніпропетровської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Банк Національний кредит" в особі Криворізького відділення Публічного акціонерного товариства "Банк Національний кредит" про зобов'язання вчинити певні дії, а саме, здійснити перерахування належних ТОВ "КРИВБАССТАР" грошових коштів, що знаходяться на його поточному рахунку № 1001 згідно платіжних доручень № 374 від 19.05.2015 на суму 1 000 000 грн., № 375 від 19.05.2015 на суму 1 000 000 грн., № 376 від 19.05.2015 на суму 1 000 000 грн., № 377 від 19.05.2015 на суму 1 000 000 грн., № 414 від 26.05.2015 на суму 840 326,16 грн., № 415 від 27.05.2015 на суму 1 000 000 грн., № 416 від 27.05.2015 на суму 3 000 00 грн., № 417 від 27.05.2015 на суму 3 000 000 грн., № 418 від 27.05.2015 на суму 1 000 000 грн. на загальну суму 12 840 326,16 грн. за договором № ID 1180581 від 14.08.2012.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором на розрахунково-касове обслуговування № 370 від 22.08.2013 в частині виконання платіжних доручень, закриття рахунку, відкритого на ім'я позивача та повернення позивачеві коштів у сумі 125 835,04 грн.

Ухвалою господарського суду від 25.06.2015 порушено провадження у справі та її розгляд призначено на 14.07.2015.

14.07.2015 через канцелярію суду від відповідача надійшла заява, в якій він просив суд передати справу за підсудністю до господарського суду м. Києва, оскільки справа має розглядатися за місцезнаходженням відповідача - Публічного акціонерного товариства "Банк Національний кредит".

Частиною 4 статті 15 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що якщо юридичну особу представляє уповноважений нею відособлений підрозділ, територіальна підсудність спору визначається з урахуванням частин першої - третьої цієї статті залежно від місцезнаходження відособленого підрозділу.

Позов пред'явлено до господарського суду Дніпропетровської області за місце знаходженням відокремленого підрозділу юридичної особи - Криворізького відділення Публічного акціонерного товариства "Банк Національний кредит".

Відповідно до п.2.4 Положення про Криворізьке відділення Публічного акціонерного товариства "Банк Національний кредит", відділення має право від імені банку, як юридичної особи, вживати заходи досудового врегулювання спору, підписувати претензії та відповіді на них, підписувати та подавати в суди позови, підписувати на надсилати відзиви на позовні заяви, звертатися із заявами про перевірку рішень, ухвал, постанов суду в порядку нагляду, подавати виконавчі документи до виконання, здійснювати інші процесуальні дії. Банк довіряє відділенню представляти інтереси банку в усіх державах органах, органах місцевого самоврядування, в усіх установах, підприємствах та організаціях.

Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення заяви відповідача, оскільки повноваження Криворізького відділення Публічного акціонерного товариства "Банк Національний кредит" на представництво інтересів юридичної особи - Публічного акціонерного товариства "Банк Національний кредит" в суді підтверджується його Положенням.

У межах строків передбачених статтею 69 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи було відкладено з 14.07.2015 на 27.07.2015.

27.07.2015 відповідач надав до суду відзив на позов, в якому заперечив проти задоволення позову у повному обсязі, оскільки 08.06.2015 в ПАТ "БАНК НАЦІОНАЛЬНИЙ КРЕДИТ" рішенням №114 Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «БАНК НАЦІОНАЛЬНИЙ КРЕДИТ».

У відповідності до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється: 1) задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; 2) примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку; 3) нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань

банку; 4) зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим Законом; 5) нарахування відсотків за зобов'язаннями банку перед кредиторами.

У межах строків передбачених статтею 69 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи було відкладено з 27.07.2015 на 25.08.2015.

Позивач та відповідач у судове засідання 25.08.2015, призначене для розгляду справи, явку своїх повноважних представників не забезпечили. Були належним чином повідомлені про дату та місце судового засідання.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (пункт 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Згідно зі статтею 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 25.08.2015 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, господарський суд -

ВСТАНОВИВ:

14.08.2012 між Товариством з обмеженою відповідальністю "КРИВБАССТАР" (клієнт) та Публічним акціонерним товариством "Банк Національний Кредит" (банк) було укладено договір банківського рахунку № ID1180581 (а.с.16).

Відповідно до пункту 1.1 договору № ID1180581 банк зобов'язується відкрити клієнту поточний рахунок № 1001, на якому здійснюються операції як в національній, так і в іноземній валюті (далі - рахунок), та надавати послуги з розрахунково-касового обслуговування (далі - послуги) відповідно до умов цього договору, Правил обслуговування банківських поточних рахунків клієнтів юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, відкритих в Публічному акціонерному товаристві "Банк Національний Кредит", розміщених на інформаційних стендах, що розташовані у приміщенні банку та на сайті: http://bnk.ua/ (далі - Правила), та вимог чинного законодавства.

15.08.2012 між Товариством з обмеженою відповідальністю "КРИВБАССТАР" (клієнт) та Публічним акціонерним товариством "Банк Національний Кредит" (банк) було укладено договір на обслуговування банківського рахунку за допомогою Системи "БНК Клієнт-Банк" № ID1180581КБ (а.с.17)

Відповідно до п. 1.1 договору банк приймає на себе зобов'язання за допомогою Системи "БНК Клієнт-Банк" (далі - Система) через мережу Internet здійснювати віддалене розрахункове (в національній, іноземній валюті) та інформаційне обслуговування по рахунку/рахунках клієнта на умовах, визначених цим договором, а клієнт зобов'язується сплачувати вартість послуг банку згідно з чинними на момент надання послуг Тарифами.

Отже, банк відкрив клієнту поточний рахунок № 1001 та зобов'язався здійснювати його розрахунково-касове обслуговування.

Згідно з п. 2.1.2 договору банк зобов'язаний приймати до виконання електронні розрахункові документи, сформовані та надані клієнтом відповідно до чинного законодавства України.

Банк зобов'язаний приймати електронні розрахункові документи, сформовані клієнтом, та здійснювати їх обробку в межах операційного часу протягом того банківського дня, в який ці документи надійшли до банку. У разі надходження електронних розрахункових документів після закінчення операційного часу, банк приймає такі документи до виконання наступного банківського дня, якщо інше не передбачено договором про розрахунково-касове обслуговування клієнта (п. 2.1.3 договору).

Пунктом 2.1.5 договору встановлено, що банк зобов'язаний здійснювати розрахункові операції у межах залишку на рахунку/рахунках клієнта відповідно до норм чинного законодавства України.

Позивач 19.05.2015 та 28.05.2015 за допомогою електронної системи платежів сформував та передав банку на виконання платіжні доручення на загальну суму 12840326, 16 грн., а саме:

- № 374 від 19.05.2015 на суму 1 000 000 грн.;

- № 375 від 19.05.2015 на суму 1 000 000 грн.;

- № 376 від 19.05.2015 на суму 1 000 000 грн.;

- № 377 від 19.05.2015 на суму 1 000 000 грн.;

- № 414 від 26.05.2015 на суму 840 326,16 грн.,

- № 415 від 27.05.2015 на суму 1 000 000 грн.;

- № 416 від 27.05.2015 на суму 3 000 00 грн.;

- № 417 від 27.05.2015 на суму 3 000 000 грн.;

- № 418 від 27.05.2015 на суму 1 000 000 грн. (а.с. 11-15).

Факт передання вказаних платіжних доручень за допомогою електронної системи платежів та їх отримання банком підтверджується відміткою банку про отримання вказаних платіжних доручень, яка вчинена на зазначених документах.

Відповідно до виписки Публічного акціонерного товариства "Банк Національний Кредит" (а.с.19), залишок коштів на поточному рахунку позивача станом на 29.05.2015 становив 13076322, 64 грн.

Відповідач платіжні доручення позивача не виконав, що і є причиною виникнення спору.

Приймаючи рішення, господарський суд виходив з наступного.

Постановою Правління Національного банку України від 05.06.2015 № 358 «Про віднесення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БАНК НАЦІОНАЛЬНИЙ КРЕДИТ» до категорії неплатоспроможних» Банк визнано неплатоспроможним.

З 08 червня 2015 року в ПАТ "БАНК НАЦІОНАЛЬНИЙ КРЕДИТ" рішенням №114 Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «БАНК НАЦІОНАЛЬНИЙ КРЕДИТ».

Відповідно до п. 7.1.2. ст. 7 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання коштів і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України.

Відповідно до частин 1 та 3 ст. 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунку банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Відповідно до ст. 1074 Цивільного кодексу України передбачено, що обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

Згідно з ст. 1089 Цивільного кодексу України за платіжним дорученням банк зобов'язується за дорученням платника за рахунок грошових коштів, що розміщені на його рахунку у цьому банку, переказати певну грошову суму на рахунок визначеної платником особи (одержувача) у цьому чи в іншому банку у строк, встановлений законом або банківськими правилами, якщо інший строк не передбачений договором або звичаями ділового обороту.

Пунктом 16 ст. 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлено, що тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом, а відповідно до п. 6 ст. 2 Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Процедура щодо виведення неплатоспроможного банку з ринку та питання запровадження і здійснення тимчасової адміністрації регулюються спеціальними нормами Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", який є спеціальним щодо інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Відповідно до ч. 5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час тимчасової адміністрації не здійснюється, задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, зокрема щодо майнових зобов'язань, які здійснюються виключно у межах процедури ліквідації банку.

Таким чином, позивач виступає кредитором за майновою вимогою з розпорядження належними йому коштами, а відповідач відповідно боржником за цим зобов'язанням.

Згідно з положеннями ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність", юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань, є кредитором банку.

Відтак, після запровадження Фондом гарантування вкладів фізичних осіб тимчасової адміністрації стосовно неплатоспроможного банку з метою виведення його з ринку та в подальшому відкликання Національним банком України банківської ліцензії та переходу до процедури ліквідації банку, задоволення вимог кредиторів банку здійснюється в порядку, передбаченому Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 25.03.2015 по справі № 910/9232/14.

Враховуючи викладене, господарський суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Крім того, суд звертає у вагу, що позивач не позбавлений можливості захистити свої майнові права за договором банківського рахунку в порядку передбаченому Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається при відмові в позові на позивача.

Керуючись ст. ст. 1, 4, 12, 33, 34, 43, 49, 82 - 85, 115 - 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено 31.08.2015

Суддя Я.С. Золотарьова