донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

26.08.2015 справа № 908/1596/15-г

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:Скакуна О.А.,
суддівКолядко Т.М., Ломовцевої Н.В.
за участю представників сторін
від позивача:Андишула А.М., за дов. №01/44-740Д від 25.12.2014
від відповідача:Булаєва О.В., за дов. №239 від 16.09.2014
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля», м. Донецьк
на рішення господарського судуЗапорізької області
від28.05.2015
у справі№ 908/1596/15-г (суддя Азізбекян Т.А.)
за позовомДержавного підприємства «Енергоринок», м. Київ
до Публічного акціонерного товариства «ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля», м. Донецьк
простягнення 980 102 578, 97 грн.
Державне підприємство «Енергоринок», м. Київ (далі по тексту ДП «Енергоринок») звернулось до господарського суду Запорізької області з позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства «ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля», м. Донецьк (далі по тексту ПАТ «ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля») суми основного боргу у розмірі 834 820 521, 49 грн., пені в сумі - 51 066 306, 42 грн., штрафу в розмірі - 604 961, 81 грн., інфляційних нарахувань в сумі - 85 056 067, 64 грн. та 3% річних в розмірі - 8 554 721, 61 грн.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 28.05.2015 позовні вимоги задоволено частково.

Відповідач не погодившись з прийнятим рішенням подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення господарського суду скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Зокрема, заявник апеляційної скарги посилається на те, що несвоєчасні розрахунки споживачів за електричну енергію є причиною неповного виконання ПАТ «ДТЕК ПЕМ - Енерговугілля» умов п. 7.2.1 договору щодо здійснення своєчасних розрахунків за придбану електроенергію за період з грудня 2013 по грудень 2014. До того ж, апелянт зазначає про неможливість виконати договірні зобов'язання своєчасно через наявність форс-мажорних обставин у зв'язку з проведенням Антитерористичної операції на території Донецької області, де Відповідач провадить свою господарську діяльність. Також заявник посилається на п. 9.2 договору в якому зазначено, що при настанні обставин форс-мажору сторони звільняються від виконання зобов'язань за договором на термін дії форс-мажорних обставин і усунення їх наслідків.

Представник Позивача в наданому відзиві та в свої поясненнях у судовому засіданні вважав рішення суду законним та обґрунтованим, а тому просив залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

До канцелярії Донецького апеляційного господарського суду 22.07.2015 надійшло клопотання, в якому Відповідач просить відкласти розгляд справи на 1 місяць, оскільки між сторонами по справі ведуться переговори щодо укладення мирової угоди.

В судовому засіданні 22.07.2015 представник Позивача не заперечував проти клопотання Відповідача щодо відкладення слухання справи, тому судова колегія, задовольняючи вищевказане клопотання, відклала розгляд апеляційної скарги до 26.08.2015.

У судовому засіданні 26.08.2015 представником Відповідача були надані пояснення до апеляційної скарги в яких він змінив вимоги апеляційної скарги та просить апеляційний суд змінити рішення господарського суду в частині, зменшивши розмір пені на 90% з чим погодився представник Позивача.

Відповідно до статті 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів апеляційної інстанції вважає що рішення господарського суду Запорізької області було прийнято при не повному з'ясуванні усіх обставин справи, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд, -

В С Т А Н О В И В :

Між ДП «Енергоринок» та ПАТ «ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля» 25.09.2007 був укладений договір купівлі-продажу електроенергії № 4260/02, відповідно до якого ДП «Енергоринок» зобов'язується продати, а ПАТ «ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля» зобов'язується купувати електроенергію та здійснювати її оплату відповідно до умов цього договору.

Як зазначено у п. 4.8 розділу 4 договору ПАТ «ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля» надає ДП «Енергоринок» електронною поштою 8 числа місяця, наступного за розрахунковим, акт купівлі - продажу електроенергії між ПАТ «ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля» та ДП «Енергоринок» за формою, наведеною в додатку 2 до цього договору. ДП «Енергоринок» в триденний термін після отримання актів купівлі - продажу зі свого боку підписує їх у двох примірниках та надсилає до ПАТ «ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля» один примірник поштою.

Відповідно п. 5.9 договору передбачено, що ПАТ «ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля» підтверджує реєстри прийнятих актів прийому - передачі електроенергії ПНТ за попередній місяць, до 6 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Безпосередньо розділом 6 договору передбачено, що оплату за куплену електроенергію ДП «Енергоринок» здійснює відповідно до ІВКОР грошовими коштами, що перераховуються на поточні рахунки із спеціальним режимом використання ПАТ «ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля» з поточних рахунків із спеціальним режимом використання ДП «Енергоринок», відкритих відповідно до чинних нормативно - правових актів України, які регулюють порядок розрахунків за електроенергію, а також з інших рахунків ДП «Енергоринок».

У зв'язку з реорганізацією ВАТ «ПЕМ - Енерговугілля» у Публічне акціонерне товариство «ДТЕК ПЕМ - Енерговугілля», останнє підписало з ДП «Енергоринок» додаткову угоду від 10.05.2011 № 6910/02 до договору, відповідно до умов пункту 2 якої правонаступником всіх зобов'язань (прав та обов'язків) Відкритого акціонерного товариства «ПЕМ - Енерговугілля» за договором є ПАТ «ДТЕК ПЕМ - Енерговугілля».

Як вбачається з матеріалів справи та не оспорюються сторонами - Відповідач не повністю сплатив позивачу вартість отриманої від останнього за Договором постачання електроенергію за період з грудня 2013 по грудень 2014, а тому за Відповідачем виникла заборгованість в розмірі 834 820 521, 49 грн.

В обґрунтування вищенаведеного Позивач надає належним чином засвідчені копії актів купівлі - продажу електроенергії, за період з грудня 2013 по грудень 2014 та інші документи, які підтверджують суму заборгованості та містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням - є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до вимог статей 526, 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Статтею 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Судова колегія, перевіривши розрахунки позивача, вважає вірним висновок суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі 834 820 521, 49 грн. у вказаний вище період.

Що стосується доводів Відповідача в апеляційній скарзі відносно наявності форс-мажорних обставин та безпосереднього посилання на сертифікат Торгово-промислової палати України №1927/05-4 від 17.07.2014 про форс-мажорні обставини, то саме лише посилання на сертифікат Торгово-промислової палати України № 1927/05-4 від 17.07.2014 про форс-мажорні обставини не є належним доказом неможливості виконання відповідачем зобов'язань у період з грудня 2013 по грудень 2014 за договором купівлі-продажу електроенергії № 4260/02 від 25.09.2007.

Так, відповідно до сертифікату Торгово-промислової палати України № 1927/05-4 від 17.07.2014 підтверджується, що події на території Донецької області є форс-мажорними обставинами, передбаченими договором № 4260/02 купівлі-продажу електроенергії від 25.09.2007, укладеним між Державним підприємством «Енергоринок» () та ВАТ «ПЕМ - Енерговугілля» (). Початок дії форс-мажорних обставин - 14.04.2014. Дату закінчення терміну дії форс-мажорних обставин на момент видачі цього сертифікату встановити неможливо.

Згідно розділу 9 договору передбачено, що випадками форс-мажору є обставини непереборної сили (стихія, страйк, локаут, інший промисловий розлад, дія суспільного ворога, оголошена та неоголошена війна, загроза війни, терористичний акт, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, громадська демонстрація, саботаж, акт вандалізму, блискавка, пожежа, буря, повінь, землетрус, нагромадження снігу або ожеледь, нестача води через погодні чи довкільні умови, вибух, ситуації), що створюють загрозу сталості ОЕС України та енергетичній безпеці України, або її окремих регіонів, що спричиняють неможливість виконання однією із сторін зобов'язань за цим договором, а також прийняття законів або нормативно - правових актів Уряду, які забороняють або обмежують виконання зобов'язань за цим договором.

Таким чином, сертифікат Торгово-промислової палати України №1927/05-4 від 17.07.2014 констатує факт наявності форс-мажорних обставин на території Донецької області, без визначення наявності причинного зв'язку між вказаними подіями та неможливістю підприємства відповідача виконати свої договірні зобов'язання у період з грудня 2013 по грудень 2014 за договором купівлі - продажу електроенергії № 4260/02 від 25.09.2007.

Крім того, з матеріалів справи слідує, що Відповідач після періоду за який стягується заборгованість продовжує здійснювати свою господарську діяльність закуповуючи електричну енергію та проводити відповідні розрахунки.

В силу п.3 ч.1 ст.83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Крім того, вирішуючи в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Також колегія судів наголошує на тому, що враховуючи причини невиконання зобов'язання з боку Відповідача, а саме з оплати придбаної електричної енергії, апеляційний суд не приймає вказані обставини в якості форс-мажорних, однак приймає до уваги, що зазначені обставини утруднили виконання відповідачем умови спірного договору в частині оплати наданого товару.

Отже, на підставі вищенаведеного, а також пояснень до апеляційної карги, які були заявлені Відповідачем під час судового засідання 26.08.2015, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду не вважає вищевикладені обставини форс-мажорними, однак приймаючи до уваги обставини, які в даному випадку пом'якшують відповідальність Відповідача, користуючись правами, наданими суду ст. 83 ГПК України та відповідно до положень ст. 233 ГК України та ст. 551 ЦК України, судова колегія вважає даний випадок винятковим та за власною ініціативою вважає за можливе зменшити розмір пені та суму штрафу, що заявлені Позивачем до стягнення на 90%.

Підсумовуючи вищевикладене, отримавши товар та не сплативши його вартість в повному обсязі, покупець порушив вимоги договору та вимоги ст. 692 ЦК України.

До цього ж, відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо правильності нарахування позивачем санкцій, відповідно до ст. 625 ЦК України та умов договору у вигляді 3% річних в сумі 8 554 721, 61 грн. та інфляційні нарахування в розмірі 85 056 067, 64 грн., а тому вважає законним стягнення вищевказаних сум з Відповідача.

Щодо стягнення в частині пені та суми штрафу, то відповідно до положень статей 230, 232 ГК України та 549 ЦК України враховуючи, що підприємство відповідача знаходиться на території проведення Антитерористичної операції судова колегія вважає за необхідне змінити рішення суду в цій частині та зменшити розмір пені і штрафу на 90%, що становить відповідно: суму пені - 5 106 630, 64 грн. та суму штрафу - 60 496, 18 грн.

В іншій частині рішення господарського суду є законним та обґрунтованим, а тому воно залишається без змін.

Відповідно до ст. 49 ГПК України витрати за подання апеляційної скарги відносяться на Відповідача.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля», м. Донецьк на рішення господарського суду Запорізької області від 28.05.2015 року у справі № 908/1596/15-г - задовольнити.

Рішення господарського суду Запорізької області від 28.05.2015 у справі №908/1596/15-г - змінити.

В частині 2 резолютивної частини рішення словосполучення «суму пені у розмірі 25 533 153, 21 грн., суму штрафу у розмірі 302 480, 90 грн.» замінити словосполученням «суму пені у розмірі 5 106 630, 64 грн., штрафу в сумі 60 496, 18 грн.».

В іншій частині рішення залишити без змін.

Господарському суду Запорізької області видати відповідний наказ.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий Скакун О.А.

Судді: Колядко Т.М.

Ломовцева Н.В.

Надр. 5 прим.:

1 - у справу;

2 - позивачу;

3 - відповідачу;

4 - ДАГС;

5 - ГСЗО.