ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"17" серпня 2015 р.Справа № 922/3556/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Светлічного Ю.В.

Без виклику представників сторін

розглянувши клопотання прокурора про забезпечення позову у справі

за позовом Прокурора Дзержинського району м. Харкова
до 1) Харківської міської ради, м. Харків; 2) Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Слобожанка", м. Харків
про скасування рішення, визнання недійсним державного акту та зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Дзержинського району м. Харкова (позивач) звернувся до господарського суду Харківської області із позовною заявою до відповідачів: 1) Харківської міської ради, 2) Обслуговуючого кооперативу Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Слобожанка", в якій прокурор просить: визнати незаконним та скасувати п. 13 додатку 1 до рішення 41 сесії Харківської міської ради 5 скликання "Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для розміщення об'єктів містобудування" від 24.02.2010р. №13/10. Також прокурор просить визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №179761 площею 1,5134 га та визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку ЯЛ №179762 площею 0,6189 га, розташованих у місті Харкові вул. Дерев'янка, 19 з кадастровими номерами :16:003:0033 та :16:003:0034. Крім того, прокурор просить: визнати недійсним запис в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №79 та №80 від 17.06.2009 щодо державної реєстрації державного акта на право власності на земельну ділянку; зобов'язати Обслуговуючий кооператив "Житлово-будівельний кооператив "Слобожанка" передати територіальній громаді міста Харкова в особі Харківської міської ради, а Харківську міську раду прийняти земельні ділянки 1,5134 га та 0,6189 га розташованих у місті Харкові по вул. Дерев'янка, з кадастровими номерами :16:003:0033 та :16:003:0034 за актом прийому - передачі. Судові витрати прокурор просить покласти на відповідачів.

Прокурор у позовній заяві виклав клопотання про забезпечення позову, а саме просить вжити заходи по забезпеченню позову, шляхом накладення арешту на земельні ділянки, розташовані у місті Харкові по вул. Дерев'янка, з кадастровими номерами :16:003:0033 та :16:003:0034.

Розглянувши заяву позивача про вжиття заходів до забезпечення позову, суд відмовляє у його задоволенні з наступних підстав.

Як зазначалося в Постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову": п.3. Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Отже найдоцільніше вирішувати питання забезпечення позову на стадії попередньої підготовки справи до розгляду (стаття 65 ГПК України).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Ретельно дослідивши підстави, викладені в заяві в обґрунтування забезпечення позову, суд дійшов висновку про те, що заява позивача не обґрунтована належними доказами та позивачем не доведено, що невжиття заходів до забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Враховуючи вищенаведене та керуючись статтями 66, 67, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання позивача про забезпечення позову відмовити.

Суддя Ю.В. Светлічний