ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.08.15 Справа№ 914/1839/15

За позовом: Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк», м. Львів

до відповідача1: Публічного акціонерного товариства «Львівське автотранспортне підприємство-14630», м. Львів

та до відповідача2: Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Центр «Український КАПІТАЛ», м. Львів

про: стягнення 77 618,07 євро, що в гривневому еквіваленті становить 1 843 189,63 грн. (згідно курсу НБУ станом на 25.06.2015 року) та 1 675 448,16 грн. заборгованості за Кредитним договором № KU 013863 від 29.06.2011 року

Суддя Кидисюк Р.А.

Секретар Зусько І.С.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність від 19.12.2013 року)

від відповідача1: ОСОБА_2 (довіреність від 19.06.2015 року)

від відповідача2: не зявився

Представникам позивача та відповідача1 розяснено права та обовязки, передбачені ст.ст.20, 22 ГПК України. Заяв про відвід судді не подавалось. У судовому засіданні 25.08.2015 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: Господарським судом Львівської області розглядається справа за позовом Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» до Публічного акціонерного товариства «Львівське автотранспортне підприємство-14630» та до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Центр «Український КАПІТАЛ» про стягнення 77 618,07 євро, що в гривневому еквіваленті становить 1 843 189,63 грн. (згідно курсу НБУ станом на 25.06.2015 року) та 1 675 448,16 грн. заборгованості за Кредитним договором № KU 013863 від 29.06.2011 року.

Ухвалою суду від 11.06.2015 року позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до судового розгляду на 01.07.2015 року. Ухвалою суду від 01.07.2015 року розгляд справи відкладено на 13.07.2015 року. В судовому засіданні 13.07.2015 року оголошено перерву до 11.08.2015 року. Ухвалою суду від 11.08.2015 року продовжено строк розгляду спору та відкладено розгляд справи на 25.08.2015 року.

Позовні вимоги обґрунтовуються невиконанням відповідачем1 умов Кредитного договору № KU 013863 від 29.06.2011 року, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем, яку останній просить стягнути солідарно з відповідачів1,2 на підставі Договорів поруки № KU 013863/S-1 та № KU 013863/S-2 від 29.06.2011 року.

Представник позивача в судове засідання зявився, позовні вимоги з урахуванням прийнятої судом заяви (вх.№2729/15 від 30.06.2015 р.) про зменшення позовних вимог підтримав, просив позов задоволити повністю з підстав, наведених у позовній заяві. Крім того, представником позивача через канцелярію суду подано ОСОБА_3 (вх.№35716/15 від 25.08.2015 р.) про стан заборгованості за Кредитним договором № KU 013863 від 29.06.2011 року, з якої вбачається, що у звязку з тим, що позичальником було здійснено часткове погашення, розмір заборгованості за Кредитним договором змінився, та станом на 25.08.2015 року становить: 1 276 421,99 грн. заборгованість по тілу кредиту, 76681,27 Євро заборгованість по тілу кредиту, 25 546,51 грн. заборгованість по процентах; 216,51 Євро заборгованість по процентах, 47 838,31 грн. заборгованість по пені. З огляду на викладене, позивач просить суд стягнути з відповідачів заборгованість у розмірі 1 349 806,81 грн. (один мільйон триста сорок девять тисяч вісімсот шість гривень 81 копійка) та 76897,78 Євро (сімдесят шість тисяч вісімсот девяносто сім Євро 78 євроцентів).

Представник відповідача1 в судове засідання зявився, просив суд задоволити подане 25.08.2015 року через канцелярію суду клопотання вх.№35322/15 та призначити колегіальний розгляд справи №914/1839/15 у складі трьох суддів. Дане клопотання обґрунтовується тим, що істотне значення для встановлення обставин справи має визначення існуючого розміру заборгованості, а сума спору є дуже значною, складається із сум основної заборгованості, процентів, комісій та штрафних санкцій, які нараховуються у відповідності до кредитного договору та відповідно до додаткової угоди, згідно якої сторони виклали окремі положення договору у новій редакції, чим змінили графік погашення кредиту та інші істотні умови договору. На думку відповідача1, справа є складною та потребує додаткового аналізу і обєктивної оцінки фактичного стану розрахунків між сторонами за кредитним договором, а відтак, необхідним є призначення колегіального розгляду даної справи. Представник позивача заперечив проти задоволення вказаного клопотання як такого, що спрямоване на затягування процесу розгляду справи. Суд беручи до уваги заперечення позивача, відхиляє вказане клопотання, як необґрунтоване, оскільки значний розмір заборгованості не є підставою для віднесення справи до категорії складних, сторонам було надано достатньо часу (в межах встановленого ГПК України строку для розгляду справи) для подання тих чи інших доказів для встановлення фактичного розміру заборгованості, а також розрахунку та контррозрахунку розміру позовних вимог. Враховуючи матеріальні інтереси обох сторін, суд дійшов висновку, що в матеріалах справи є достатньо доказів для встановлення фактичних обставин справи, зокрема, для встановлення фактичного розміру заборгованості.

Крім того, представником відповідача1 через канцелярію суду подано клопотання вх.№3734/15 про призначення судової економічної фінансово-кредитної експертизи. Вказане клопотання мотивується тим, що при здійсненні розрахунку заборгованості по вищевказаному кредитному договору представниками відповідача було встановлено, що суми, які визначені у розрахунку банку не відповідають дійсності, не містять інформації про всі здійснені позичальником платежі за договором, відтак, для встановлення фактичної суми заборгованості є необхідним застосування спеціальних знань. При цьому відповдіачем1 не долучено жодних доказів на підтвердження викладених в клопотанні обставин, не наведено, в чому саме полягають розбіжності в розрахунку та не надано контррозрахунку розміру позовних вимог. Натомість, представником позивача до матеріалів справи долучено копії відповідних платіжних доручень та банківських виписок про рух коштів. Представник позивача заперечуючи проти задоволення клопотання вказав, що висновок судового експерта для господарського суду не є обов'язковим та оцінюється в сукупності з іншими доказами, яких достатньо для встановлення розміру заборгованості. Відтак, суд відхиляє дане клопотання як необґрунтоване та не підтверджене документально.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача1, повно та обєктивно дослідивши докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

29.06.2011 року між Публічним акціонерним товариством «Фольксбанк» (Банк), правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ВіЕс Банк», та Відкритим акціонерним товариством «Львівське автотранспортне підприємство-14630» (Позичальник), правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Львівське автотранспортне підприємство-14630», укладено Кредитний договір № KU 013863 (Кредитний договір), відповідно до п.1.1. якого Банк зобовязався надати Позичальнику грошові кошти в сумі 5213619,00 грн. (пять мільйонів двісті тринадцять тисяч шістсот девятнадцять гривень 00 копійок) та 243009,00 євро (двісті сорок три тисячі девять євро 00 євроцентів) строком на 60 (шістдесят) місяців (надалі кредит).

Згідно з п.1.2. Кредитного договору Позичальник зобовязався повернути Банку основну суму кредиту частинами відповідно до графіків погашення платежів за кредитом, що міститься в додатку № 1 до Кредитного договору і є його невідємною частиною, та сплатити проценти за користування кредитом у строки та в порядку, передбачених Кредитним договором. Кінцевий строк погашення кредиту не пізніше 29 червня 2016 року.

26.03.2014 року між Банком та Публічним акціонерним товариством «Львівське автотранспортне підприємство-14630» укладено Додаткову угоду № 4, відповідно до якої Кредитний договір викладено в новій редакції.

З метою забезпечення виконання зобовязань за Кредитним договором між Публічним акціонерним товариством «Фольксбанк», правонаступником якого є ПАТ «ВіЕс Банк», та Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес центр «Український Капітал» укладено Договори поруки: № KU 013863/S-1 та № KU 013863/S-2.

Відповідно до п.1.2. договорів поруки поручитель зобовязався відповідати перед кредитором солідарно із боржником в повному обсязі за своєчасне виконання боржником його зобовязань за договором основного зобовязання.

Пунктом 12.1.8. Кредитного договору встановлено, що Банк, незалежно від інших положень Кредитного договору, має право вимагати дострокового виконання Боргових зобовязань в цілому або у визначеній Банком частині за умови настання певних обставин, зокрема, невиконання Позичальником умов будь-якого іншого кредитного договору, що укладений між Позичальником та Банком та/або договорів, що укладені з метою забезпечення виконання зобовязань Позичальника або третіх осіб за кредитними договорами, укладеними з Банком.

28.12.2012 року між Банком та ПАТ «Львівське автотранспортне підприємство-14630» укладено Договір поруки № KU019115/S-2, відповідно до умов якого відповідач1 являється Поручителем ОСОБА_4 «ХоСаРо» за Кредитним договором № KU 019115 від 28.12.2012 року. У звязку з тим, що ОСОБА_4 «ХоСаРо» не виконувало належним чином зобовязання за Кредитним договором № KU 019115 від 28.12.2012 року, Банк надсилав відповідачу1 повідомлення-вимогу №09-2/822 та вимагав повністю повернути кредит ОСОБА_4 «ХоСаРо».

Проте, дана вимога залишена без належного реагування, борг по кредиту ОСОБА_4 «ХоСаРо» не сплачено.

У звязку з наведеним, відповідно до п.12.1.8. Кредитного договору № KU 013863 від 29.06.2011 року, ПАТ «ВіЕс Банк» має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань.

У звязку з невиконанням Позичальником зобовязань кредитним договором позивачем було направлено відповідачам1,2 повідомлення-вимоги №10-3/6833 від 02.04.2015 року та №10-3/3334 від 14.05.2015 року.

Згідно умов, передбачених Кредитним договором, повідомлення-вимога повинна бути виконана Позичальником протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту одержання та Поручителем протягом 5 (пяти) календарних днів з моменту одержання.

Однак, дані Повідомлення-вимоги, які були одержані адресатами, про що свідчать долучені до справи повідомлення про вручення поштового відправлення, залишені відповідачами без належного реагування, погашення заборгованості за Кредитним договором не здійснено.

Заборгованість за Кредитним договором № KU 013863 від 29.06.2011 року станом на 29.05.2015 року становила 80102,84 Євро (вісімдесят тисяч сто два євро 84 євроценти), що в гривневому еквіваленті становить 1 837 090,38 грн. (один мільйон вісімсот тридцять сім тисяч девяносто гривень 38 копійок), (курс НБУ станом на 29.05.2015 року становить: 1 Євро = 22,934148 грн.) та 1 685 453,98 грн. (один мільйон шістсот вісімдесят пять тисяч чотириста пятдесят три гривні 98 копійок).

30.06.2015 року через канцелярію суду надійшли доповнення до позовної заяви (вх. № 2729/15) позивача, які за своєю суттю є заявою про зменшення позовних вимог та відповідно до яких позивач просить суд стягнути солідарно з Публічного акціонерного товариства «Львівське автотранспортне підприємство 14630» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес центр «Український КАПІТАЛ» на користь Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» заборгованість за Кредитним договором № KU 013863 від 29.06.2011 року в сумі 77 618,07 євро, що в гривневому еквіваленті становить 1 843 189,63 грн. (згідно курсу НБУ станом на 25.06.2015 року) та 1 675 448,16 грн. Дана заява прийнята судом.

З поданої позивачем ОСОБА_3 (вх.№35716/15 від 26.08.2015 р.) про стан заборгованості за Кредитним договором № KU 013863 від 29.06.2011 року вбачається, що у звязку з частковим погашенням відповідачем1 заборгованості станом на 25.08.2015 року розмір її становить: 1 276 421,99 грн. заборгованість по тілу кредиту, 76681,27 Євро заборгованість по тілу кредиту, 25 546,51 грн. заборгованість по процентах; 216,51 Євро заборгованість по процентах, 47 838,31 грн. заборгованість по пені.

З огляду на викладене, позивач просить суд стягнути з відповідачів заборгованість у розмірі 1 349 806,81 грн. (один мільйон триста сорок девять тисяч вісімсот шість гривень 81 копійка) та 76897,78 Євро (сімдесят шість тисяч вісімсот девяносто сім Євро 78 євроцентів).

У свою чергу відповідач доказів погашення заборгованості не надав.

Дослідивши представлені суду докази, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, підставними та такими, що підлягають до задоволення повністю з огляду на наступне.

Статтею 174 Господарського Кодексу України визначено, що господарські зобовязання виникають, зокрема, безпосередньо з господарського договору, інших угод, передбачених законом, але таких, які йому не суперечать, а також внаслідок подій, з якими закон повязує настання правових наслідків у сфері господарювання.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 1 статті 509 ЦК України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Господарські зобовязання між позивачем та відповідачем1 виникли на підставі укладеного Кредитного договору № KU 013863 від 29.06.2011 року в редакції Додаткової угоди № 4 до Кредитного договору від 26.03.2014 року.

З метою забезпечення виконання зобовязань за Кредитним договором між позивачем та відповідачем2 укладено Договори поруки: № KU 013863/S-1 та № KU 013863/S-2 від 29.06.2011 року.

Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно статті 345 Господарського кодексу України, у кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов'язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов'язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Відповідно до статті 530 ЦКУ, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Всупереч взятим на себе зобовязанням за Кредитним договором відповідач1 не виконав його умов щодо вчасного погашення на вимогу Банку заборгованості за Кредитом, а також сплати на користь Банку процентів та комісій в розмірі, в строки (терміни) та на умовах, визначених Договором.

У ст. 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається, а у відповідності до ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Порушенням зобовязання, відповідно до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачені наслідки порушення зобовязання.

Статтею 230 Господарського кодексу України визначено, що порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня). Штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Неустойкою відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ч. 2 ст. 551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Пенею відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 17.2. Кредитного договору встановлено, що у разі невиконання чи несвоєчасного виконання боргових зобовязань в частині повернення кредиту/траншу та/або сплати процентів, комісій, згідно з умовами Кредитного договору, Позичальник зобовязаний сплатити банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми несвоєчасно виконаних Боргових зобовязань Позичальником за кожен календарний день прострочення.

Частиною 1 статті 553 ЦК України визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Згідно з ч.2 ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Повідомлення-вимоги Банку №10-3/6833 від 02.04.2015 року та №10-3/3334 від 14.05.2015 року до відповідачів1,2 залишені ними без задоволення.

З огляду на викладене, суд вважає підставними та обґрунтованими вимоги позивача про солідарне стягнення з відповідачів1,2 заборгованості за Кредитним договором № KU 013863 від 29.06.2011 року у розмірі 1 349 806,81 грн. (один мільйон триста сорок девять тисяч вісімсот шість гривень 81 копійка) та 76897,78 Євро (сімдесят шість тисяч вісімсот девяносто сім Євро 78 євроцентів), з яких: 1 276 421,99 грн. заборгованість по тілу кредиту, 76681,27 Євро заборгованість по тілу кредиту, що еквівалентно 1911356,03 грн. (відповідно до офіційного курсу Національного банку України станом на 25.08.2015 року у розмірі 2492.5983 грн. за 100 Євро), 25 546,51 грн. заборгованість по процентах; 216,51 Євро заборгованість по процентах, що еквівалентно 5396,72 грн. (відповідно до офіційного курсу Національного банку України станом на 25.08.2015 року у розмірі 2492.5983 грн. за 100 Євро), 47 838,31 грн. заборгованість по пені.

Відповідно до статті 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 49 ГПК України судовий збір у розмірі 73080,00 грн. слід покласти на відповідачів1,2.

З огляду на викладене, керуючись Конституцією України, ст.ст. 509, 525, 526, 530, 553, 554, 599, 1054 Цивільного кодексу України, ст.ст. 174, 193, 231, 232 Господарського кодексу України та ст.ст. 4, 33, 34, 35, 44, 49, 84, 85, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути солідарно з боржників Публічного акціонерного товариства «Львівське автотранспортне підприємство-14630» (79019, м. Львів, вул. Городницька, будинок 47; ідентифікаційний код юридичної особи 03114744) та Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Центр «Український КАПІТАЛ» (79024, м. Львів, вул. Промислова, будинок 50/52; ідентифікаційний код юридичної особи 32894026) на користь стягувача Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» (79000, м. Львів, вул. Грабовського, будинок 11; ідентифікаційний код юридичної особи 19358632) 1 276 421,99 грн. заборгованості по тілу кредиту, 76681,27 Євро заборгованості по тілу кредиту, що еквівалентно 1911356,03 грн. (відповідно до офіційного курсу Національного банку України станом на 25.08.2015 року у розмірі 2492.5983 грн. за 100 Євро); 25 546,51 грн. заборгованості по процентах; 216,51 Євро заборгованості по процентах, що еквівалентно 5396,72 грн. (відповідно до офіційного курсу Національного банку України станом на 25.08.2015 року у розмірі 2492.5983 грн. за 100 Євро); 47 838,31 грн. заборгованості по пені та 73080,00 грн. судового збору.

3. Наказ видати згідно ст. 116 ГПК України.

У відповідності до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 28.08.2015 р.

Суддя Кидисюк Р.А