ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" серпня 2015 р.Справа № 922/3525/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Прохорова С.А.

при секретарі судового засідання П'ятак А.С.

розглянувши справу

за позовом ТОВ "Ліс-Інформ", м. Харків
до Головного управління Держземагенства в Харківській області, м. Харків
про стягнення коштів
за участю :

позивача - ОСОБА_2 за дов. №1 від 05.01.2015

відповідача - ОСОБА_3 за дов. (після перерви не з"явилась)

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ТОВ "Ліс-Інформ" звернувся до господарського суду з позовною заявою, в якій, після уточнення своїх позовних вимог (які прийняті судом до розгляду ухвалою господарського суду Харківської області від 20.07.2015 р.), просить суд стягнути з відповідача, Головного управління Держземагенства в Харківській області грошові кошти за договором № т5 від 23.09.2013 р. в розмірі 2257292,19 грн., які складаються з суми основного боргу в розмірі 1273709,00 грн., 3% річних в розмірі 18948,60 грн. та інфляційних витрат в сумі 964634,59 грн.

Представник позивача в призначене судове засідання зявився, підтримує свої уточнені позовні вимоги та просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача в призначене судове засідання 13.08.2015 року після перерви не зявився, але в судовому засіданні 04.08.2015 року та у наданому відзиві на позовну заяву просив відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що заборгованість перед ТОВ "Ліс-Інформ" виникла не з вини відповідача, а у зв"язку з недостатністю фінансування з державного бюджету України та заборгованість буде сплачена Головним управлінням невідкладно після надходження коштів з державного бюджету України.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень на позов, в звязку з чим справа розглядається в порядку ст. 75 ГПК України за наявними в ній матеріалами справи.

В судовому засіданні 01.07.2015 року до 07.07.2015 року та з 04.08.2015 року до 13.08.2015 року оголошувалась перерва.

Суд, розглянувши надані документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

За результатами відкритих конкурсних торгів між Головним управлінням Держземагенства у Харківській області (замовником) та ТОВ "Ліс-Інформ" (виконавцем) був укладений договір № т5 від 23.09.2013 р., щодо надання послуг з проведення інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності по Зачепилівському, Кегичівському, Красноградському, Первомайському районах Харківської області загальною площею 13223,580 га.

Згідно п. 3.1. договору та у відповідності до Протоколу погодження договірної ціни, вартість послуг складає 1586433,00 грн.

Відповідно до календарного плану, який є додатком № 2 до договору № т5 від 23.09.2013 р., строки надання послуг та порядок розрахунків визначені в 2 етапи:

- 1 етап - підготовчі та польові роботи, термін виконання - жовтень, сума до сплати - 1110503,10 грн.;

- 2 етап - камеральні роботи, термін виконання - листопад, сума до сплати - 475929,90 грн.

П. 4.2. договору передбачено, що замовник здійснює оплату за надані послуги не пізніше 10 банківських днів після підписання сторонами акту приймання-передачі наданих послуг, за умови надходження замовнику з державного бюджету коштів на оплату послуг.

Позивач свої зобов"язання виконав належним чином, про що свідчать підписані акти приймання-передачі наданих послуг, складених 30.10.2013 р. та 09.12.2013 р., але відповідач частково розрахувався за надані послуги. Станом на 11.07.2014 р. сума боргу склала 1273709,00 грн.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Позивачем на адресу відповідача було направлено претензію № 0808/1 від 08.08.2014 р. з проханням вчинити дії по усуненню порушених прав шляхом перерахування на рахунок позивача заборгованості за надані послуги, але у відповіді на претензію від 14.08.2014 р. № 32-20-14-10104/0/9-14 відповідач визнав перед позивачем суму боргу, але оплату не здійснив, посилаючись на відсутність фінансування.

Так, договір № т5 від 23.09.2013 р. Головним управлінням Держземагенства було укладено під бюджетну програму видатків "Проведення земельної реформи", передбачену у додатку № 3 до Закону України "Про державний бюджет України на 2013 рік".

Ч. 1 ст. 48 Бюджетного кодексу України передбачено, що розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов"язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами. Сплата за бюджетним зобов"язанням провадиться протягом бюджетного періоду. Сплата за бюджетним зобов"язанням провадиться протягом бюджетного періоду, який складає один календарний рік, який починається 1 січня кожного року та закінчується 31 грудня того ж року.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов'язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обовязків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки.

У відповідності із ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один субєкт (зобовязана сторона, у тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший субєкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

Господарські зобовязання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 статті 16 Цивільного кодексу України, частиною 2 статті 20 Господарського кодексу України, одним із способів захисту права є примусове виконання обовязку в натурі (присудження до виконання обовязку в натурі).

Відповідно до ст. 598 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобовязання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно статті 599 Цивільного кодексу України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Порушенням зобов'язання, згідно зі ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з відзиву відповідача, останній посилається на те, що його заборгованість перед позивачем у розмірі 1273709,00 грн. не можна розцінювати як порушення умов Договору, оскільки в пункті 4.2. Договору передбачено, що замовник здійснює оплату за послуги не пізніше 10 банківських днів після підписання сторонами Акту приймання-передачі наданих послуг, за умови надходження замовнику з Державного бюджету коштів на оплату цих коштів, а оскільки фінансування з Державного бюджету здійснено не було, то й вина відповідача у порушенні строків оплати відсутня.

Проте, на думку суду, посилання відповідача на цю умову є необгрунтованим виходячи з наступного.

Головне управління Держземагенства у Харківській області є територіальним органом Держаного агентства земельних ресурсів України та фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України. Розпорядження бюджетними коштами здійснюється останнім виключно на підставі вимог бюджетного законодавства.

Договір № т5 від 23.09.2013 року Головним управлінням Держземагенства було укладено під бюджетну програму видатків "Проведення земельної реформи", передбачену у Додатку № 3 до Закону України "Про державний бюджет України на 2013 рік."

Згідно ч. 1 ст. 48 Бюджетного кодексу України, розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов'язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановленими кошторисами.

Пунктом 1.2. Договору передбачено, що обсяги закупівлі послуг можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків.

У разі зменшення обсягів закупівлі послуг залежно від реального фінансування видатків, сторони зобов'язуються внести зміни до договору, а замовник - прийняти та оплатити фактично надані послуги.

Одже, Головне управління, як замовник та розпорядник бюджетних коштів, знав про реальне фінансування видатків та мав право зменшити обсяги закупівлі послуг або призупинити їх, але з боку відповідача таких дій вчинено не було.

Частиною 2 статті 218 Господарського кодексу України передбачено, що відсутність у боржника необхідних коштів не вважається обставиною, яка є підставою для звільнення боржника від господарсько-правової відповідальності.

Суд відзначає, що встановлення спірними пунктами договору залежності виконання замовником зобов'язання щодо оплати вартості виконаних послуг від наявності надходження коштів з Державного бюджету суперечить приписам ст. 617 Цивільного кодексу України, виходячи зі змісту якої - відсутність у боржника необхідних коштів не звільняють боржника від відповідальності за порушення зобов'язання.

В постанові Верховного Суду України від 15.05.2012 року у справі № 11/446 вказано, що відсутність бюджетних коштів не виправдовує бездіяльність замовника і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення договірного зобов'язання.

Обираючи при прийнятті рішення правову норму, що підлягатиме застосуванню до спірних правовідносин, господарський суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, які викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п.1 ч.1 ст. 111-16 цього кодексу.

Статтею 111-28 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішеннями Верховного Суду України.

Отже, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивачем були виконані, а відповідачем прийняті послуги з проведення інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, проте розрахунок в повному обсязі за надані послуги відповідачем проведений не був. Заборгованість відповідача перед позивачем складає 1273709,00 грн., а одже й вимога позивача про стягнення з відповідача суми основного боргу по оплаті виконаних позивачем послуг у розмірі 1273709,00 грн. визнається судом обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідачем доказів на підтвердження зворотнього суду не надано.

В наданих уточненнях до позовної заяви позивач вказує на те, що за даними Державної служби статистики України став відомий показник загального рівня цін на товари, роботи та послуги за червень 2015 р., який не було враховано у наданому розрахунку позовних вимог.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, відповідно до наданих позивачем розрахунків сума інфляційних витрат складає - 964634,59 грн. та 3% річних - 18948,60 грн. відповідно.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги законними, обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 526, 530 ЦК України, ст.ст. 1, 12, 22, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Головного управління Держземагенства в Харківській області (61003, м. Харків, вул. Короленка, 16, р/р 5237 в ГУ ДКСУ у Харківській області, МФО 851011, Код ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Ліс-Інформ" (61023, м. Харків, вул. Сумська, 77/79, р/р 8505 в від. № 1 ХГРУ "Приватбанк", МФО 351533, Код ) суму основного боргу в розмірі 1273709,00 грн., 3% річних в розмірі 18948,60 грн., інфляційні витрати в сумі 964634,59 грн., 45145,84 грн. судового збору .

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 18.08.2015 р.

Суддя ОСОБА_1

справа № 922/3525/15