ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2015 року Справа № 910/14064/14

Вищий господарський суд України у складі колегії:

головуючого:Кузьменка М.В.,
суддів:Васищака І.М., Студенця В.І.,
за участю представників сторін позивача - Соболь О.М.; відповідача - не з'явився;
розглянувши касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування"
на постановуКиївського апеляційного господарського суду
від21.05.2015
та на рішенняГосподарського суду міста Києва
від27.01.2015
у справі № 910/14064/14
за позовомПриватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування"
доПублічного акціонерного товариства "Омега Банк"
простягнення 19 201 875, 00 грн.

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АХА Страхування" (далі - ПАТ "СК "АХА Страхування") звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Омега Банк" (далі - ПАТ "Омега Банк") про стягнення 19 201 875, 00 грн виплаченого страхового відшкодування.

Рішенням Господарського суду міста Києва (суддя Полякова К.В.) від 27.01.2015 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного господарського суду (колегія суддів у складі: головуючий суддя Куксов В.В., судді Ільєнок Т.В., Авдеєв П.В.) від 21.05.2015 рішення Господарського суду міста Києва від 27.01.2015 залишено без змін.

Не погоджуючись з постановою Київського апеляційного господарського суду від 21.05.2015 та рішенням Господарського суду міста Києва від 27.01.2015, ПАТ "СК "АХА Страхування" подало касаційну скаргу, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами попередніх інстанцій порушено норми матеріального права, а саме ст.ст. 3, 8, 12, 16, 21, 25, 16 Закону України "Про страхування", ст.ст. 979-991, 319, 1212 ЦК України, а також норми процесуального права: ст.ст. 45, 32, 33, 41, 83 ГПК України.

Розпорядженням Вищого господарського суду України від 21.07.2015 № 05-05/1183 для вирішення питання про прийняття до провадження або повернення касаційної скарги ПАТ "СК "АХА Страхування" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 21.05.2015 та на рішення Господарського суду міста Києва від 27.01.2015 у справі № 910/14064/14 сформовано колегію суддів у такому складі: суддя Студенець В.І. - головуючий, судді Васищак І.М., Грек Б.М.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 21.07.2015 касаційну скаргу ПАТ "СК "АХА Страхування" прийнято до провадження та призначено до розгляду на 12.08.2015.

Розпорядженням Вищого господарського суду України від 11.08.2015 № 05-05/1352 для розгляду касаційної скарги ПАТ "СК "АХА Страхування" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 21.05.2015 та на рішення Господарського суду міста Києва від 27.01.2015 у справі № 910/14064/14, сформовано колегію суддів у такому складі: суддя Кузьменко М.В. - головуючий, судді Васищак І.М., Студенець В.І.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 12.08.2015 розгляд справи відкладено на 26.08.2015.

На адресу суду 25.08.2015 від ПАТ "Омега Банк" надійшла заява про розгляд справи без участі представника товариства. При цьому, ПАТ "Омега Банк" просило залишити оскаржувані судові рішення без змін, а касаційну скаргу ПАТ "СК "АХА Страхування" - без задоволення.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, заслухавши пояснення представника відповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування норм матеріального і процесуального права вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Як встановлено господарськими судами між ПАТ "Сведбанк" (у подальшому перейменованого у ПАТ "Омега Банк" (кредитор) та Малим приватним підприємством "Принцеса" (позичальник) 02.04.2010 було укладено кредитний договір № 6 К-Н. Розмір ліміту кредитної лінії складав 18 134 444, 00 грн.

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором укладено ряд договорів, зокрема між позичальником та банком - договір застави товару в обороті від 02.04.2011. Надалі для здійснення функцій відповідального зберігання заставленого товару між AT "ВИГОЛИН" (зберігач), МПП "Принцеса", AT "Сведбанк" 02.04.2010 укладено договір відповідального зберігання заставного майна за № 1, за умовами якого AT "ВИГОЛИН" зобов'язалося здійснювати функції відповідального зберігання та охорони заставленого товару в обороті.

На виконання умов вищевказаного договору застави, 02.04.2010 між ПАТ "СК "АХА Страхування" (страховик) та МПП "Принцеса" укладений договір добровільного страхування майна підприємств і підприємців № 506-ип/10к від 02.04.2010 на загальну страхову суму 5 587 500 грн. Відповідно до умов договору страхування, вигодонабувачем у частині заборгованості за кредитним договором є АТ "Сведбанк".

Предметом договору страхування було визначено майнові інтереси МПП "Принцеса", що не суперечать закону та пов'язані з володінням, розпорядженням та користуванням майном: товари в обороті, а саме: цукор-пісок (ГОСТ 21-94) в кількості 1000 тон, яке знаходиться за адресою: Одеська обл., м. Одеса, вул. Моторна, 8 б, який є предметом застави згідно з договором застави від 02.04.2010 року.

У подальшому, 27.04.2010 сторонами вищезазначених угод внесено зміни: до Кредитного Договору в частині продовження строку надання в заставу товарів в обороті у кількості 2500 тон до 30.04.2010; до договору застави - у частині збільшення об'єкту застави до кількості 3500 тон та місцезнаходження предмету застави в. м. Одеса, на вул. Моторна, 8; до договору страхування: страхова сума збільшена до 19 395 833, 00 грн, внаслідок збільшення об'єму заставленого товару до 3 500 тон, та змінена територія страхування м. Одеса, на вул. Моторну, 8.

AT "СК "АХА Страхування" 20.05.2010 отримало повідомлення від AT "Сведбанк" про таємне зникнення цукру-піску (ГОСТ 21-94) у кількості 3500 тонн, яке згідно заяви вигодонабувача сталося за адресою: м. Одеса, вул. Моторна, 8.

Після надходження заяви АТ "Сведбанк" з вимогою виплати страхового відшкодування та проведення дій по врегулюванню випадку, страховиком прийнято рішення про відмову у визнанні події страховим випадком та відмову у виплаті страхового відшкодування про що вигодонабувача та страхувальника повідомлено листом № 1443/12 від 24.09.2010 року.

Не погоджуючись із даною відмовою ПАТ "Сведбанк" звернулось із позовом до Господарського суду міста Києва про стягнення з AT "СК "АХА Страхування" суми страхового відшкодування.

Рішенням Господарського суду міста Києва у справі № 4/190-20/163 від 26.09.2011, залишеним без змін судами апеляційної та касаційної інстанцій, позовні вимоги банку задоволено частково та стягнуто з AT "СК "АХА Страхування" суму страхового відшкодування у розмірі 19 201 875, 00 грн. та судові витрати.

На виконання рішення суду за виданим наказом, AT "СК "АХА Страхування" здійснено виплату страхового відшкодування у присудженому розмірі 19 201 875, 00 грн за реквізитами ПАТ "Сведбанк", що підтверджується платіжним дорученням № 17048 від 23.04.2012 року.

ПAT "СК "АХА Страхування" неодноразово зверталося із скаргами до правоохоронних органів, внаслідок чого 16.08.2013 ним отримано лист СВ Малиновського PB ОМУ ГУМВС України в Одеській області, в якому було зазначено, що кримінальна справа № 9, порушена за ознаками злочину, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, за заявою ПАТ "Сведбанк" від 21.05.2010, внесена до ЄРДР і розслідується за ознаками злочину, передбаченого ч. 4. ст. 190 КК України.

За наслідками вчинених слідчих дій, ПАТ "СК "АХА Страхування" визнано потерпілим в об'єднаному провадженні із досудовим розслідуванням, внесеним до ЄРДР за № 0006173 за ознаками кримінального порушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, відповідно до постанови про об'єднання матеріалів досудових розслідувань від 23.12.2013.

На даний час слідчим СВ Малиновського PB ОМУ ГУМВС України в Одеській області проводиться досудове розслідування кримінального правопорушення, внесеного до ЄРДР за № 0005231 за ознаками кримінального порушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України - шахрайство.

У межах вказаного розслідування Українським науково-дослідним інститутом спеціальної техніки та судових експертиз СБУ проведено експертне дослідження, в ході якого встановлено, що документально та нормативно не підтверджується наявність предмету застави (цукру-піску) у кількості 3500 тон за адресою: м. Одеса, вул. Моторна, 8.

На думку позивача, висновки експертів у межах кримінального провадження встановлюють обставини, які свідчать про відсутність події, заявленої в якості страхового випадку, та недотримання страхувальником і вигодонабувачем зобов'язань за договором страхування № 506-ип/10к, що є обставинами які повністю позбавляють страхувальника та вигодонабувача права на отримання страхового відшкодування та в силу положення п. 7.14. договору страхування №506-ип/10к, мають повернути страховику суму страхового відшкодування, як безпідставно отримане майно, відповідно до положень статті 1212 Цивільного кодексу України.

Предметом позову у даній справі є матеріально-правова вимога ПАТ "СК "АХА Страхування" до ПАТ "Омега Банк" про повернення грошових коштів, сплачених позивачем на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 26.09.2011 у справі № 4/190-20/163.

Суди попередніх інстанцій, відмовляючи в задоволенні позову, виходили з того, що правовою підставою для повернення грошових коштів у розмірі 19 201 875, 00 грн на користь позивача, останній зазначає відсутність обставин, які за умовами договору страхування передбачають виплату страхового відшкодування, та посилається на положення статті 1212 ЦК України, стверджуючи про безпідставне набуття ПАТ "Омега Банк" грошових коштів.

Разом з тим, як встановлено судами попередніх інстанцій, аналіз матерiалiв справи свідчить про те, що відповідач набув майно - грошові кошти за існування достатніх правових підстав, у спосіб, що не суперечить цивільному законодавству, а саме на підставі рішення суду, яке на даний час не скасовано та набрало законної сили.

За таких обставин, враховуючи, що оскільки ПАТ "СК "АХА Страхування" не надано доказів скасування рішення суду, яким присуджено до стягнення з ПАТ "СК "АХА Страхування" на користь ПАТ "Омега Банк" 19 201 875, 00 грн страхового відшкодування, господарські суди дійшли висновку про безпідставність посилань позивача на те, що оспорювана сума вважається отриманою відповідачем безпідставно у розумінні статті 1212 ЦК України.

При цьому, судами попередніх інстанцій здійснено посилання на правову позицію ВСУ, викладену у постанові від 02.10.2013 №6-88цс13, згідно з якою системний аналіз положень частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частини першої статті 177, частини першої статті 202, частин першої та другої статті 205, частини першої статті 207, частини першої статті 1212 ЦК України дає можливість дійти висновку про те, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей). Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками вiдповiдних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов'язків. Зокрема, унаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою статті 11 ЦК України.

Окрім того, суд апеляційної інстанції зазначив, що рішення суду, яким присуджено до стягнення з ПАТ "СК "АХА Страхування" на користь ПАТ "Омега Банк" 19 201 875, 00 грн страхового відшкодування, не скасовано, тому самі по собі, постанови слідчого та докази зібрані в рамках кримінального провадження, без вироку суду, не спростовують фактів, покладених в основу рішення господарського суду, що залишене без змін судами апеляційної та касаційної інстанцій.

Разом з тим, колегія суддів вважає такі висновки судів попередніх інстанцій необґрунтованими з огляду на таке.

У п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 6 "Про судове рішення" зазначено, що рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

З огляду на вимоги частини першої статті 4 ГПК України господарський суд у прийнятті судового рішення керується (та відповідно зазначає у ньому) не лише тими законодавчими та/або нормативно-правовими актами, що на них посилалися сторони та інші учасники процесу, а й тими, на які вони не посилалися, але якими регулюються спірні правовідносини у конкретній справі (якщо це не змінює матеріально-правових підстав позову).

В обґрунтування підстав позову ПАТ "СК "АХА Страхування" посилається на п. 7.14 договору страхування, згідно з яким страхувальник або вигодонабувач зобов'язані повернути страховику страхове відшкодування (або його відповідну частину), якщо виявиться така обставина, що за законом або даним договором цілком або частково позбавляє страхувальника або вигодонабувача права на страхове відшкодування.

При цьому, ПАТ "СК "АХА Страхування" вказує на обставини, які не існували на момент відмови у виплаті страхового відшкодування та розгляду справи № 4/190-20/163, але виникнення яких після отримання відповідачем страхового відшкодування, за умовами договору добровільного страхування майна підприємств і підприємців № 506-ип/10к від 02.04.2010, позбавляють вигодонабувача - ПАТ "Сведбанк", яке в подальшому було перейменовано на ПАТ "Омега Банк", права на страхове відшкодування. Такими обставинами, за твердженням позивача, зокрема є перекваліфікація компетентними органами в ході досудового розслідування кримінального діяння, яке спричинило зникнення страхового майна, що свідчить, на думку позивача, про відсутність події, заявленої в якості страхового випадку.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Таким чином, до предмета доказування у даній справі входять обставини щодо наявності правових підстав для повернення страхового відшкодування згідно з умовами договору, зокрема наявність обставини, що за законом або даним договором цілком або частково позбавляє страхувальника або вигодонабувача права на страхове відшкодування.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України).

Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України "Про страхування" страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку (ч. 16 ст. 9 Закону України "Про страхування").

У ч. 1 ст. 21 Закону України "Про страхування" визначено обов'язки страхувальника, при цьому, її частиною 2 встановлено, що умовами договору страхування можуть бути передбачені також інші обов'язки страхувальника.

Суди попередніх інстанцій, правильно встановивши, що договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до спірних правовідносин ч. 1 ст. 1212 ЦК України, разом з тим, в межах підстав та предмета позову не з'ясували наявність правових підстав для повернення страхового відшкодування, визначених умовами договору, а саме пунктом 7.14.

Згідно із ст. 1117 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Підставами для скасування або зміни рішення місцевого чи апеляційного господарського суду або постанови апеляційного господарського суду є порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права (ч. 1 ст. 11110 ГПК України).

Відповідно до п. 3 ст. 1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції і передати справу на новий розгляд, якщо суд припустився порушень норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оскільки як місцевий, так і апеляційний господарські суди припустилися неправильного застосування приписів ч. 1 ст. 4-7 ГПК України щодо прийняття судового рішення суддею за результатами обговорення усіх обставин справи та ч. 1 ст. 43 цього Кодексу стосовно всебічного, повного і об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, то це відповідно є підставою для скасування оскаржуваних судових рішень, та передання справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду місцевому господарському суду слід взяти до уваги викладене, вжити всі передбачені законом заходи для всебічного, повного та об'єктивного встановлення обставин справи, прав та обов'язків сторін, і, залежно від встановленого та відповідно до вимог чинного законодавства, вирішити спір.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 - 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" задовольнити частково.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 21.05.2015 та рішення Господарського суду міста Києва від 27.01.2015 у справі № 910/14064/14 скасувати, а справу передати на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Головуючий - суддя Кузьменко М.В.

Судді: Васищак І.М.

Студенець В.І.