ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" серпня 2015 р. Справа № 922/3425/14

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Істоміна О.А., суддя Барбашова С.В., суддя Білецька А.М.

при секретарі Крупа О.О.

за участю представників сторін:

за участю представників:

позивача - Макаренка О.М., дов. б/н від 28.07.2014

1-го відповідача - Єфременко О.О., за довіреністю № 14-88 від 18.04.14

2-го відповідача - Єфімової К.В., дов. № 66 від 19.01.2015

3-го відповідача - не з'явився

4-го відповідача - не з'явився

5-го відповідача - не з'явився

3-ї особи - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Харківтрансгаз", м. Харків (вх. № 3870 Х/3) та апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ (вх. №3922 Х/3) на рішення господарського суду Харківської області від 19.06.15 у справі № 922/3425/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Енерго Холдінг", м. Боярка Київської області

3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ТОВ "Газтрейдінвест", м. Київ

до 1. Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

2. Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Харківтрансгаз", м. Харків

3. Товариства з обмеженою відповідальністю "АДЦ", м. Київ

4. Товариства з обмеженою відповідальністю "Лідерпромінвест", м. Дергачі Харківської області

5. Публічного акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз", м. Київ

про стягнення 151641,38 гривень, визнання права та зобов'язання вчинити певні,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Харківської області від 19.06.2015 по справі № 922/3425/14 (суддя Пономаренко Т.О.) позов задоволено частково.

Визнано право Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Енерго Холдінг" на розпорядження належними йому на праві власності 4 285,867 тисячами кубічних метрів природного газу, шляхом заборони Публічному акціонерному товариству "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" та Публічному акціонерному товариству "Укртрансгаз" вчиняти дії по не допуску Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Енерго Холдінг" до роботи на газовому ринку України.

Зобов'язано ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" та ПАТ "Укртрансгаз" в особі філії Управління магістральних газопроводів "Харківтрансгаз" усунути перешкоди в реалізації права власності ТОВ "Укр Енерго Холдінг" на природний газ, шляхом включення в баланс надходження та розподілу по Україні природного газу, належного ТОВ "Укр Енерго Холдінг", видобутого ТОВ "Газконтиненталь" (спільна діяльність з державним акціонерним товариством "Чорноморнафтогаз"), для постачання промисловим споживачам об'ємів видобутого природного газу за березень 2014 року у кількості 4 285,867 куб. м.

Зобов'язано ПАТ "ДАТ "Чорноморнафтогаз" передати отриманий від ТОВ "Газконтиненталь" за актами від 26.03.2014р. природний газ в кількості 4285,867 тисяч кубічних метрів в систему магістральних газопроводів ПАТ "Укртрансгаз", про що підписати відповідний акт.

Стягнуто з ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на користь ТОВ "Укр Енерго Холдінг" 1 218, 00 грн. судового збору. Стягнуто з ПАТ "Укртрансгаз" на користь ТОВ "Укр Енерго Холдінг" 1 218,00 грн. судового збору. Стягнуто з ПАТ "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз", м.Київ на користь ТОВ "Укр Енерго Холдінг" 1 218,00 грн. судового збору.

В частині позову, щодо зобов'язання ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" та ПАТ "Укртрансгаз" в особі філії Управління магістральних газопроводів "Харківтрансгаз" усунути перешкоди в реалізації права власності ТОВ "Укр Енерго Холдінг" на природний газ, шляхом включення в баланс надходження та розподілу по Україні природного газу, належного ТОВ "Укр Енерго Холдінг", видобутого ТОВ "Газконтиненталь" (спільна діяльність з державним акціонерним товариством "Чорноморнафтогаз"), для постачання промисловим споживачам обсягів природного газу, що будуть видобуті в майбутньому, відмовлено.

В позові ТОВ "Укр Енерго Холдінг" до ТОВ "АДЦ" та ТОВ "Лідерпромінвест" про солідарне стягнення пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором купівлі-продажу природного газу №25/03 від 25 березня 2014 року в розмірі 151 641,38 гривень - відмовлено.

2-й відповідач - Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Харківтрансгаз", м. Харків з рішенням місцевого господарського суду частково не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення господарського суду Харківської області від 19.06.215 р. по справі №922/3425/14.

В обґрунтування викладених вимог 2-й відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин справи. При цьому, 2-й відповідач заперечує факт передачі спірних обсягів природного газу у газотранспортну мережу ПАТ "Укртрансгаз" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Харківтрансгаз" відповідно до умов технічної угоди ПАТ "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз", а також вказує про те, що належним та допустимим доказом надходження спірних обсягів природного газу в систему магістральних газопроводів 2-го відповідача може бути виключно місячний акт приймання-передачі газу, підписаний між ПАТ "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" та 2-м відповідачем. Відтак, скаржник вважає, що зазначене не породжує для 2-го відповідача обов'язку щодо транспортування спірних обсягів природного газу своїми газотранспортними мережами. Крім того, 2-й відповідач не погоджується з рішенням суду в частині зобов'язання ПАТ "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" передати отриманий від ТОВ "Газконтиненталь" за актами від 26.03.2014 природний газ в кількості 4285,867 кубічних метрів в систему магістральних газопроводів ПАТ "Укртрансгаз", оскільки вважає, що чинним законодавством не передбачено такого способу захисту.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 23.07.2015 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Харківтрансгаз" прийнято до провадження та призначено до розгляду на 13.08.2015 об 11:00 год.

24.07.2015 до Харківського апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга 1-го відповідача - Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення господарського суду Харківської області від 19.06.215 р. по справі №922/3425/14, в якій заявник просить скасувати оскаржуване рішення в частині визнання права Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Енерго Холдінг" на розпорядження належними йому на праві власності 4 285,867 тисячами кубічних метрів природного газу, шляхом заборони Публічному акціонерному товариству "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" та Публічному акціонерному товариству "Укртрансгаз" вчиняти дії по не допуску Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Енерго Холдінг" до роботи на газовому ринку України. Зобов'язати ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" та ПАТ "Укртрансгаз" в особі філії Управління магістральних газопроводів "Харківтрансгаз" усунути перешкоди в реалізації права власності ТОВ "Укр Енерго Холдінг" на природний газ, шляхом включення в баланс надходження та розподілу по Україні природного газу, належного ТОВ "Укр Енерго Холдінг", видобутого ТОВ "Газконтиненталь" (спільна діяльність з державним акціонерним товариством "Чорноморнафтогаз"), для постачання промисловим споживачам об'ємів видобутого природного газу за березень 2014 року у кількості 4 285,867 куб. м. Прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову в цій частині відмовити.

1-й відповідач також посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин справи. 1-й відповідач вважає, що не може застосовуватись позов про визнання права власності у випадках, коли особи, що не визнають або заперечують право власності знаходяться в зобов'язальних правовідносинах із власниками. Також, 1-й відповідач вказує зокрема на те, що транспортування природного газу з території Автономної республіки Крим на територію адміністративно-територіальних одиниць України є технічно неможливим; газотранспортні споруди на території Автономної республіки Крим вибули з фактичного володіння ПАТ «Укртрансгаз» та інших підприємств України, в зв'язку з чим 1-й відповідач вважає, що підстави для включення спірного обсягу природного газу до балансу надходження і розподілу природного газу відсутні.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 27.07.2015 об`єднано апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Харківтрансгаз" (вх. № 3870 Х/3) та Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (вх. 3922 Х/3) на рішення господарського суду Харківської області від 19.06.2015 у справі № 922/3425/14 в одне апеляційне провадження та призначити їх до розгляду на "13" серпня 2015.

ПАТ "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз", м. Київ надало письмові пояснення по справі, в яких просить задовольнити апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", скасувати рішення господарського суду Харківської області від 19.06.2015 у справі № 922/3425/14 в частині зобов'язання ПАТ "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" вчинити певні дії (передати в систему магістральних газопроводів ПАТ "Харківтрансгаз" природний газ в кількості 4285,867 кубічних метрів). В цій частині прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 13.08.2015 розгляд справи відкладено на 20.08.2015.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу 1-го відповідача, в якій вважає наведені скаржником доводи необґрунтованими та безпідставними, просить відмовити відповідачам в задоволенні апеляційних скарг, оскаржуване рішення залишити без змін.

3-й відповідач, 4-й відповідач, 5-й відповідач та 3-я особа в призначене судове засідання не з'явилися, про час та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином.

Оскільки, всі учасники судового процесу були належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги, проте 3-й відповідач, 4-й відповідач, 5-й відповідач та 3-я особа не скористався своїми правами, передбаченими статтею 22 ГПК України та виходячи з того, що явка сторін не визнавалася обов'язковою судом, а участь в засіданні суду (як і інші права, передбачені статті 22 ГПК України) є правом, а не обов'язком сторони, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги по суті в судовому засіданні 20.08.2015 року за відсутності представників 3-го відповідача, 4-го відповідача, 5-го відповідача та 3-ї особи.

Перевіривши, в межах вимог, передбачених статтею 101 Господарського процесуального кодексу України, повноту встановлення обставин справи і докази по справі на їх підтвердження та їх юридичну оцінку судом першої інстанції, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи, позивач (покупець), уклав з ТОВ "АДЦ" (продавець), договір купівлі-продажу природного газу № 25/03 від 25.03.2014р. в обсязі 4 285,867 куб.м. видобутку України. Факт придбання та отримання природного газу підтверджується підписаними сторонами актами від 26.03.2014р. приймання - передачі природного газу до даного договору між ТОВ "Газконтиненталь" та ДАТ "Чорноморнафтогаз" .

Суди також встановили, що зазначений обсяг природного газу був видобутий ТОВ "Газконтиненталь", як оператором спільної діяльності з ДАТ "Чорноморнафтогаз" (договір про спільну діяльність № 4024 від 26.11.2004р.), на території Автономної Республіки Крим, та прийнятий ДАТ "Чорноморнафтогаз" для його подальшого транспортування та передачі у газотранспортну мережу Управління магістральних газопроводів "Харківтрансгаз" (газопровід Джанкой-Феодосія -Керч).

За договором комісії № ГТ-14/022 від 25.03.2014р. позивач доручив ТОВ "Газтрейдінвест", в якості комісіонера, укласти договори, спрямовані на реалізацію природного газу, що належить позивачу, для потреб промислових споживачів шляхом його постачання споживачам відповідно нормативним документам.

На виконання вищезазначеного договору комісії, ТОВ "Газтрейдінвест", в інтересах позивача, звернулося до НАК "Нафтогаз України" (відповідач 2) з проханням врахувати плановий розподіл природного газу станом на 31.03.2014 р. на промислових споживачів, надало ресурсний баланс природного газу, плановий розподіл, акт приймання-передачі газу.

В свою чергу, НАК "Нафтогаз України" надала відповідь власним листом №6-1608/1.9-14 від 22.04.2014р., яким повідомило про відсутність технічної можливості реалізації зазначених обсягів газу на території України через визнання АР Крим тимчасово окупованою територією. Даним листом рекомендовано комісіонеру закупити зазначений обсяг природного газу у постачальника, який має підтверджені ресурси газу у березні 2014 року. Також даним листом НАК "Нафтогаз України" повідомила про не допуск комісіонера позивача до роботи на газовому ринку України.

Крім того, своїм листом ПАТ "Укртрансгаз" вих. № 5986/64-064 від 10.07.2014р. повідомило позивача про відсутність технічної можливості реалізації зазначених обсягів газу на території України через визнання АР Крим тимчасово окупованою територією.

В результаті зазначених дій першого та другого відповідачів, позивач був позбавлений права розпорядження належними йому на праві власності обсягами природного газу, тобто можливості передавати, продавати, використовувати у власній підприємницькій діяльності придбаний природний газ в загальній кількості 4 285,867 тисяч кубічних метрів, що і стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Рішенням господарського суду рішенням господарського суду Харківської області від 15.10.2014р., залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 01.12.2014р. у справі № 922/3425/14, позов задоволено частково.

Постановою Вищого господарського суду України від 31.03.2015 рішення господарського суду Харківської області від 15.10.2014р. та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 01.12.2014р. у справі №922/3425/14 скасовано. Справу № 922/3425/14 направити до господарського суду Харківської області на новий розгляд в іншому складі суддів.

Ухвалою господарського суду від 02.06.2015 задоволено клопотання позивача про зміну предмету позову, відповідно до якого останній просить суд:

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "АДЦ" та з його поручителя - Товариства з обмеженою відповідальністю "Лідерпромінвест" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Енерго Холдінг", , пеню за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором купівлі-продажу природного газу №25/03 від 25 березня 2014 року в розмірі 151641,38 гривень;

Визнати право Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Енерго Холдінг" на розпорядження належними йому на праві власності 4285,867 тисячами кубічних метрів природного газу, шляхом заборони Національній акціонерній компанії "Нафтогаз України", , та Публічному акціонерному товариству "Укртрансгаз" вчиняти дії по не допуску Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Енерго Холдінг", , та його комісіонера - Товариства з обмеженою відповідальністю "Газтрейдінвест", , до роботи на газовому ринку України;

Зобов'язати Національну акціонерну компанію "Нафтогаз України", , та Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз", , в особі філії Управління магістральних газопроводів "Харківтрансгаз" усунути перешкоди в реалізації права власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Енерго Холдінг", , на природний газ, шляхом включення в баланс надходження та розподілу по Україні природного газу, належного Товариству з обмеженою відповідальністю "Укр Енерго Холдінг", , видобутого Товариством з обмеженою відповідальністю "Газконтиненталь" (спільна діяльність з Державним акціонерним товариством "Чорноморнафтогаз"), для постачання промисловим споживачам об'ємів видобутого природного газу за березень 2014 року у кількості 4285,867 тисяч кубічних метрів, а також на обсяги природного газу, що будуть видобуті в майбутньому.

Зобов'язати ДАТ "Чорноморнафтогаз" передати отриманий від ТОВ "Газконтиненталь" за актами від 26.03.2014р. природний газ в кількості 4 285,867 тисяч кубічних метрів в систему магістральних газопроводів Публічного акціонерного товариства "Укртнансгаз", про що підписати відповідний акт.

Ухвалами господарського суду залучено до участі у справі в якості відповідача-5 - Публічне акціонерне товариство "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз", а також в якості третьої особи - Товариство з обмеженою відповідальністю "Газтрейдінвест".

Вирішуючи даний господарський спір, суд першої інстанції виходив з обставин, за якими встановив, що спірний обсяг природного газу був видобутий ТОВ "Газконтиненталь" як оператором спільної діяльності з ДАТ "Чорноморнафтогаз" (договір про спільну діяльність № 4024 від 26.11.2004р.) на території Автономної Республіки Крим, Україна. Згідно актів приймання-передачі газу до транспортування від 26.03.2014р., для подальшого транспортування та передачі у газотранспортну мережу Управління магістральних газопроводів "Харківтрансгаз" (газопровід "Джанкой - Феодосія - Керч"), після видобутку природного газу він був переданий ТОВ "Газконтиненталь" на адресу ДАТ "Чорноморнафтогаз" та прийнятий ним. Спірні обсяги газу, видобуті ТОВ "Газконтиненталь" у спільній діяльності з ДАК "Чорноморнафтогаз" зі Штормового родовища в обсязі 3,37 млн. м.куб. та Фонтанівського родовища в обсязі 1,18 млн. м.куб., надійшли до газотранспортної системи ПАТ "ДАК "Чорноморнафтогаз", з метою закачування до Єдиної газотранспортної системи України. За таких обставин, суд першої інстанції вважав, що ПАТ "ДАТ Чорноморнатогаз" повинен передати природний газ в обсязі 4 285,867 куб.м., що належить позивачу до ЄГТСУ за відповідними актами приймання-передачі.

З пояснень позивача, що підтверджуються відповідними матеріалами справи, вбачається, що за договором комісії № ГТ-14/022 від 25.03.2014р. позивач доручив ТОВ "Газтрейдінвест" в якості комісіонера укласти договори, спрямовані на реалізацію природного газу, що належить позивачу, для потреб промислових споживачів шляхом його постачання споживачам відповідно нормативним документам. На виконання даного договору комісії, ТОВ "Газтрейдінвест" в інтересах позивача звернулося до НАК "Нафтогаз України" з проханням врахувати плановий розподіл природного газу станом на 31.03.2014 р. на промислових споживачів, надало ресурсний баланс природного газу, плановий розподіл, акт приймання-передачі газу. У відповідь на дане прохання, НАК "Нафтогаз України" власним листом №6-1608/1.9-14 від 22.04.2014р. повідомило про відсутність технічної можливості реалізації зазначених обсягів газу на території України через визнання АР Крим тимчасово окупованою територією. Даним листом рекомендовано комісіонеру закупити зазначений обсяг природного газу у постачальника, який має підтверджені ресурси газу у березні 2014 року. Також даним листом НАК "Нафтогаз України" повідомив про не допуск комісіонера позивача до роботи на газовому ринку України.

Листом ПАТ "Укртрансгаз" вих. № 5986/64-064 від 10.07.2014р. також повідомлено позивача про відсутність технічної можливості реалізації зазначених обсягів газу на території України через визнання АР Крим тимчасово окупованою територією.

Судом встановлено, що зазначені дії першого та другого відповідачів фактично позбавили позивача права розпорядження належними йому на праві власності обсягами природного газу, тобто можливості передавати, продавати, використовувати у власній підприємницькій діяльності придбаним природним газом в загальній кількості 4 285,867 тисяч кубічних метрів.

Відповідно до ст. 2 ст. 13 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" цей Закон визначає статус території України, тимчасово окупованої внаслідок збройної агресії Російської Федерації, встановлює особливий правовий режим на цій території, визначає особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій в умовах цього режиму, додержання та захисту прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб.

Згідно з п. 6 ст. 11 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" - земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, що знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони, які є об'єктами права власності Українського народу, військове майно, майно державних органів, державних підприємств, установ та організацій, що знаходяться на тимчасово окупованій території і є власністю держави Україна, не можуть переходити у власність інших держав, юридичних або фізичних осіб в інший спосіб, ніж передбачений законами України.

Згідно зі ст. 13 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території визначаються законом.

За таких обставин, зважаючи на те, що спеціальним законом не встановлено особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території, суд першої інстанції дійшов до висновку, що до правовідносин в сфері з видобутку, транспортування, розподілу, зберігання та/або постачання природного газу застосовується чинне законодавство України.

На підставі вищенаведених норм матеріального права судом встанолвено, що видобутий ТОВ "Газконтиненталь" у спільній діяльності з ДАК "Чорноморнафтогаз" природний газ на території АР Крим зі Штормового родовища в обсязі 3,37 млн. м.куб. та Фонтанівського родовища в обсязі 1,18 млн. м.куб. є ресурсом українського походження.

Відповідно до ст.9 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу" ринок природного газу функціонує на конкурентних засадах, за винятком діяльності суб'єктів природних монополій. Діяльність суб'єктів ринку природного газу провадиться, зокрема, на принципах: вільного вибору постачальників природного газу; вільної торгівлі природним газом, забезпечення рівних можливостей для доступу до Єдиної газотранспортної системи України та підземних сховищ газу, в тому числі новозбудованих газопроводів; рівності прав на купівлю-продаж природного газу та провадження зовнішньоекономічної діяльності; недопущення дій, спрямованих на спричинення збитків іншим суб'єктам ринку; додержання національних стандартів, норм і правил усіма суб'єктами ринку природного газу, діяльність яких пов'язана з управлінням системами та видобутком, транспортуванням, розподілом, зберіганням, постачанням і споживанням природного газу; забезпечення захисту прав та інтересів споживачів природного газу.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу" оператором Єдиної газотранспортної системи України є газотранспортне підприємство, на яке рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики в нафтогазовому комплексі, покладено функції оперативно-диспетчерського управління з видобутку, транспортування, зберігання та розподілу природного газу з метою забезпечення безперебійного та безаварійного газопостачання споживачів України. Згідно Наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 02.12.2013 № 882, функції оператора Єдиної газотранспортної системи України покладено на публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз".

Відповідно п. 2.8. Порядку доступу та приєднання до єдиної газотранспортної системи України, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики 19.04.2012 № 420, оператор має право виключити суб'єкта ринку природного газу із Переліку суб'єктів та об'єктів ЄГТСУ у таких випадках ненадання суб'єктом ринку природного газу повідомлення про зміни даних, що надавалися в заяві про включення до Переліку протягом 10 робочих днів з дати виникнення таких змін; нездійснення протягом останнього року операцій на ринку природного газу. Про виключення суб'єкта ринку природного газу з Переліку Оператор повинен письмово повідомити цього суб'єкта та НКРЕ у тижневий строк з дати виключення.

Отже, виходячи з наведених норм, місцевий господарський суд вважав, що НАК "Нафтогаз України" не має функцій оператора Єдиної газотранспортної системи України та не наділений повноваженнями по не допуску підприємств до Єдиної газотранспортної системи України та не допуску до роботи на газовому ринку.

За таких обставин, судом першої інстанції визнано, що дії 1-го відповідача по не допуску комісіонера до роботи на газовому ринку України є безпідставними та порушують право позивача на розпорядження належним йому майном.

На підставі викладеного, судом задоволені позовні вимоги в частині визнання право Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Енерго Холдінг" на розпорядження належними йому на праві власності 4 285,867 тисячами кубічних метрів природного газу, шляхом заборони Публічному акціонерному товариству "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" та Публічному акціонерному товариству "Укртрансгаз" вчиняти дії по не допуску Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Енерго Холдінг" до роботи на газовому ринку України. Зобов'язано ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" та ПАТ "Укртрансгаз" в особі філії Управління магістральних газопроводів "Харківтрансгаз" усунути перешкоди в реалізації права власності ТОВ "Укр Енерго Холдінг" на природний газ, шляхом включення в баланс надходження та розподілу по Україні природного газу, належного ТОВ "Укр Енерго Холдінг", видобутого ТОВ "Газконтиненталь" (спільна діяльність з державним акціонерним товариством "Чорноморнафтогаз"), для постачання промисловим споживачам об'ємів видобутого природного газу за березень 2014 року у кількості 4 285,867 куб. м. Зобов'язано ПАТ "ДАТ "Чорноморнафтогаз" передати отриманий від ТОВ "Газконтиненталь" за актами від 26.03.2014р. природний газ в кількості 4285,867 тисяч кубічних метрів в систему магістральних газопроводів ПАТ "Укртрансгаз", про що підписати відповідний акт.

Разом з цим, суд дійшов до висновку, що в діях 3-го відповідача, ТОВ "АДЦ", відсутні порушення умов договору купівлі-продажу природного газу № 25/03 від 25.03.2014, в зв'язку з чим, підстави для настання відповідальності за його невиконання чи порушення згідно п. 7.2. даного договору відсутні. Крім того, враховуючи, що обов'язок 3-го відповідача щодо поставки природного газу походження України - виконане належним чином, господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для виникнення обов'язків 4-го відповідача в якості поручителя за договором поруки № 01/04 від 01.04.2014р. Таким чином, в решті позовних вимог місцевим господарським судом відмовлено.

З огляду на викладене, колегія суддів, діючи в межах повноважень, наданих суду апеляційної інстанції у відповідності з приписами статті 101 Господарського процесуального кодексу України, приходить до висновку, що господарський суд Харківської області відповідно до наявних у справі документально оформлених доказів, забезпечив додержання вимог статті 43 Господарського процесуального кодексу України, а позивач згідно з чинним цивільним та господарським законодавством документально обґрунтував правомірність своїх позовних вимог до 1-го, 2-го та 5-го відповідачів.

Колегія суддів вважає безпідставними наведені в апеляційних скаргах доводи про неврахування судом першої інстанції вказівок, викладених в постанові Вищого господарського суду України від 31.03.2015 по даній справі.

Так, судом касаційної інстанції в постанові зазначив, що суди попередніх інстанцій не взяли до уваги той факт, що акт приймання - передачі природного газу від 26.03.2014, на який посилається позивач та який був прийнятий судами до уваги, підписаний між ПАТ "Державне акціонерне Товариство "Чорноморнафтогаз" та ТОВ "Газконтиненталь" засвідчує лише факт надходження спірних обсягів газу в газотранспортну мережу ПАТ "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз". Вказані акти від 26.03.2014 не підтверджують факту здійснення приймання-передачі газу між відповідачем 2 та ДАТ "Чорноморнафтогаз" тому не породжують жодних правових наслідків для відповідача 2. Вищий господарський суд України у власній постанові також зазначив, що з аналізу вказаних актів вбачається, що вони підписані ДАТ "Чорноморнафтогаз" та ТОВ "Газконтиненталь" та засвідчують лише факт надходження обсягів природного газу виключно в газотранспортну мережу ДАТ "Чорноморнафтогаз" після чого останній повинен передати вказаний газ в систему магістральних газопроводів відповідача 2. Однак доказів такої передачі, зокрема, підписаного акту ДАТ "Чорноморнафтогаз" та відповідачем 2 в матеріалах справи немає.

Зважаючи на вищезазначені обґрунтовані висновки касаційної інстанції по даній справі, а також на встановлений нею факт знаходження природного газу в газотранспортній мережі ДАТ "Чорноморнафтогаз", суд першої інстанції при новому розгляді даної справи залучив останнє в якості відповідача по справі, а також дійшов правомірного висновку про зобов'язання саме ПАТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз» передати отриманий від ТОВ «Газконтиненталь» за актами від 26.03.2014р. природний газ в кількості 4 285,867 тисяч кубічних метрів в систему магістральних газопроводів Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз»,враховуючи також відсутність в матеріалах справи підписаного акту між ДАТ "Чорноморнафтогаз" та 2-м відповідачем про здійснення приймання-передачі природного газу.

Посилання 1-го відповідача щодо неправильного застосування судом першої інстанції ст. 391 ЦК України, а також наведені ним доводи про те, що не може застосовуватися позов про визнання права власності у випадках, коли особи, що не визнають або заперечують право власності, знаходяться в зобов'язальних взаємовідносинах із власником, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки позов до відповідачів не є негаторним в розумінні ст. 391 ЦК України. У даній нормі права йдеться про захист права власності від порушень, не пов'язаних із позбавленням володіння. Натомість, незаконні дії відповідачів по даній справі пов'язані саме з позбавленням права власності, оскільки на сьогоднішній день позивач не в змозі володіти власним майном через такі незаконні дії.

В даному випадку позивач не перебуває в зобов'язальних правовідносинах із 1-м відповідачем, в особливості стосовно придбаного ним в третьої особи газу. Крім того, на протязі розгляду даної справи 1-й відповідач не заперечував право власності позивача на придбаний природний газ, натомість він заперечував наявність даного газу в газотранспортній системі України, що є різними за юридичною суттю запереченнями.

Суд вважає посилання 1-го та 2-го відповідачів на відсутність технічної можливості реалізації обсягів газу на території України такими, що не звільняють їх від виконання їх обов'язків за спірними правовідносинами, а посилання 1-го відповідача на будь-які дії та нормативно-правові акти тимчасової окупаційної влади АР Крим є безпідставними та такими, що не повиннні братися судом до уваги.

За таких обставин, дії 1-го відповідача по не допуску комісіонера до роботи на газовому ринку України, а також дії 2-го відповідачів фактично позбавили позивача права розпорядження належними йому на праві власності обсягами природного газу, тобто можливості передавати, продавати, використовувати у власній підприємницькій діяльності придбаним природним газом в загальній кількості 4 285,867 тисяч кубічних метрів, що є порушенням права позивача на розпорядження належним йому майном.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 8 Конституції України в Україні визначається та діє принцип верховенства права. Згідно ст. 3 Цивільного Кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; свобода договору; свобода підприємницької діяльності; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно ч. 1-4 ст. 4 Цивільного Кодексу України основу цивільного законодавства України становить Конституція України. Основним актом цивільного законодавства України є Цивільний Кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу. Цивільні відносини можуть регулюватися актами Президента України у випадках, встановлених Конституцією України. Актами цивільного законодавства є також постанови Кабінету Міністрів України. Якщо постанова Кабінету Міністрів України суперечить положенням цього Кодексу або іншого закону, застосовуються відповідні положення цього Кодексу або іншого закону.

Ст. 319 Цивільного Кодексу України, ст. 135 Господарського Кодексу України закріплене право власника на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном на власний розсуд.

Ст. 41, п. 7 ст. 92 Конституції України, ст. 321 Цивільного Кодексу України, ст. 134 Господарського Кодексу України встановлено непорушність права власності. Ніхто не може бути позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Аналогічна правова позиція викладена в рішенні Європейського суду з прав людини у справі Бочан проти України № 2 від 05.02.2015 р.

У Рішенні Європейського Суду від 29.11.1991р. у справі "Пайн Велей Девелопментс ЛТД проти Ірландії" зазначається, що власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання на можливість користуватися своєю власністю.

Пунктом 2 ст. 5 Господарського Кодексу України встановлено конституційні основи правового господарського порядку в Україні, які становлять: забезпечення державою захисту прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, соціальної спрямованості економіки, недопущення використання власності на шкоду людині і суспільству; право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; визнання усіх суб'єктів права власності рівними перед законом, непорушності права приватної власності, недопущення протиправного позбавлення власності; економічна багатоманітність, право кожного на підприємницьку діяльність, не заборонену законом, визначення виключно законом правових засад і гарантій підприємництва; визнання і дія в Україні принципу верховенства права, тощо.

Згідно приписів ст. 6 Господарського Кодексу України, загальними принципами господарювання в Україні є: забезпечення економічної багатоманітності та рівний захист державою усіх суб'єктів господарювання; свобода підприємницької діяльності у межах, визначених законом; вільний рух капіталів, товарів та послуг на території України; обмеження державного регулювання економічних процесів у зв'язку з необхідністю забезпечення соціальної спрямованості економіки, добросовісної конкуренції у підприємництві, екологічного захисту населення, захисту прав споживачів та безпеки суспільства і держави; захист національного товаровиробника; заборона незаконного втручання органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб у господарські відносини.

Статтями 386, 391 Цивільного Кодексу України передбачено право власника вимагати усунення будь-яких порушень його прав, в тому числі звертатися до суду з вимогою про заборону вчинення дій, які можуть порушувати його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню, в тому числі усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно зі ст. 13 Конституції України, усі суб'єкти права власності рівні перед законом, держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності та господарювання.

Згідно зі ст. 16 Цивільного Кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема: визнання права; припинення дії, яка порушує право; примусове виконання обов'язку в натурі. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до п. 2 ст. 20 Господарського Кодексу України, суб'єкт господарювання має право на захист своїх прав і законних інтересів шляхом припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушенню.

Отже, колегія суддів на підставі ретельного дослідження матеріалів справи, керуючись принципом розумності, справедливості, зазначає, що дії Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" та Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" по здійсненню перешкод Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Енерго Холдінг" в реалізації права власності ТОВ "Укр Енерго Холдінг" на розпорядження належними йому на праві власності 4 285,867 тисячами кубічних метрів природного газу суперечать нормам чинного законодавства та порушують права та законні інтереси позивача, як власника належного йому майна.

Відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Обов'язок доказування відповідно до приписів статті 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Доводи відповідачів, викладені в апеляційних скаргах про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи в апеляційному порядку та є такими, що спростовуються матеріалами та дійсними обставинами справи.

Приймаючи до уваги вищезазначене, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що обставини справи були всебічно і повно досліджені господарським судом, а тому рішення господарського суду Харківської області від 19.06.2015 у справі № 922/3425/15 відповідає чинному законодавству та фактичним обставинам справи, а доводи відповідачів, з яких подані апеляційні скарги про скасування рішення, не можуть бути підставою для його зміни чи скасування.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 32-34, 43, 99, 101, п. 1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Харківтрансгаз", м. Харків та апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 19.06.2015 у справі № 922/3425/15 залишити без змін.

Постанова набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом 20-ти днів.

Повний текст постанови складено та підписано 21 серпня 2015 року.

Головуючий суддя Істоміна О.А.

Суддя Барбашова С.В.

Суддя Білецька А.М.