ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" серпня 2015 р. Справа № 926/779/15

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого-судді Гнатюк Г. М.

суддів: Кравчук Н.М.

Мирутенко О.Л.

Розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Березюка Олексія Володимировича, м. Чернівці від 13.07.2015р.

на рішення господарського суду Чернівецької області від 02.07.2015р.

у справі №926/779/15

за позовом Прокурора Першотравневого району м. Чернівці в інтересах держави в особі Департаменту економіки Чернівецької міської ради

до Фізичної особи-підприємця Березюка Олексія Володимировича м. Чернівці

про стягнення заборгованості по орендній платі за приміщення в сумі 34379,59грн.,

з участю представників:

від прокуратури: Яворський Я.Т. - старший прокурор відділу,

від позивача: не з'явилися,

від відповідача : Раздорський Р.А. - представник,

20.07.2015р. на адресу суду поступила апеляційна скарга фізичної особи-підприємця Березюка Олексія Володимировича на рішення господарського суду Чернівецької області від 02.07.2015р. у даній справі, яка автоматизованою системою документообігу суду розподілена до розгляду судді-доповідачу Гнатюк Г.М. При цьому, відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, до складу колегії входять судді Кравчук Н.М. та Мирутенко О.Л.

Ухвалою суду від 22.07.2015р. зазначена вище апеляційна скарга прийнята до провадження та призначена до розгляду на 04.08.2015р.

Зважаючи на відсутність доказів отримання відповідачем ухвали суду від 22.07.2015р. та неподання прокурором відзиву на апеляційну скаргу, ухвалою суду від 04.08.2015р. розгляд справи відкладено до 25.08.2015р.

В судове засідання 25.08.2015р. з'явився прокурор та представник відповідача, яким роз'яснено їх права та обов'язки, згідно ст. 22 ГПК України, та які надали суду усні пояснення.

Позивач не забезпечив явки свого уповноваженого представника, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи.

Враховуючи, що ухвалою суду від 04.08.2015р. явка повноважних представників сторін була визнана судом на власний розсуд, а також те, що на вимогу суду Департаментом економіки Чернівецької міської ради подано відзив на апеляційну скаргу та клопотання про розгляд справи у відсутності його представника, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника позивача.

Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

Встановив :

Рішенням господарського суду Чернівецької області від 02 липня 2015 року у справі №926/779/15 (суддя Желік Б.Є.) позов прокурора задоволено в повному обсязі. Стягнуто з фізичної особи-підприємця Березюка Олексія Володимировича на користь Департаменту економіки Чернівецької міської ради 34379,59 грн., у тому числі 32355,87 грн. заборгованості за кредитом, 5772,00 грн. заборгованості по процентах за борг і 2023,72 грн. пені; до Державного бюджету України 1827,00 грн. судового збору за розгляд справи.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, фізична особа-підприємець Березюк Олексій Володимирович оскаржив його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що воно прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, так як висновки місцевого господарського суду не відповідають обставинам справи, у зв'язку з чим просить оскаржуване рішення скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог. При цьому скаржник стверджує, що суд першої інстанції стягнув 5772,00 грн. заборгованості по процентах за борг, однак дану вимогу не заявляв прокурор у позовній заяві, дана сума не вказана у поданих розрахунках, а в матеріалах справи відсутнє клопотання заінтересованої сторони про вихід за межі позовних вимог згідно ст. 83 ГПК України. Вказує, що судом не взято до уваги докази перешкоджання КП МТК «Калиновський ринок» у користуванні орендованим приміщенням, шляхом його опечатування та неодноразові звернення до Департаменту економіки Чернівецької міської ради щодо усунення перешкод в користуванні орендованим майном.

У відзиві на апеляційну скаргу №02/01-17/1864 від 29.07.2015р. (вх.№01-04/4774/15 від 18.08.2015р.) Департамент економіки Чернівецької міської ради вказує, що в резолютивній частині допущена технічна помилка та просить рішення господарського суду Чернівецької області від 02.07.2015 року частково скасувати і викласти резолютивну частину в новій редакції.

Інші відзиви на апеляційну скаргу не надходили.

Розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу, оцінивши докази, заслухавши пояснення учасників судового процесу, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Між Департаментом економіки Чернівецької міської ради (орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Березюк Олексій Володимирович (орендар) 30.09.2014 р. укладено договір оренди нерухомого майна №162/К. Відповідно до п. 1.1 Договору орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування нежиле приміщення (9-3), загальною площею 14,3 кв.м., розташоване за адресою: м. Чернівці, вул. Калинівська, 13-А, на першому поверсі будівлі з метою використання його під торгівлю непродовольчими товарами. Об'єкт оренди належить до комунальної власності територіальної громади м. Чернівців і знаходиться на балансі КП МТК «Калиновський ринок» (п. 1.4 Договору) (а.с. 14-15).

Згідно п. 1.5 Договору він діє з 30 вересня 2014р. до 29 серпня 2017р. включно.

Актом передавання-приймання від 30.09.2014 року позивач та балансоутримувач передали, а відповідач прийняв в строкове платне користування об'єкт оренди (а.с.16).

Відповідно до п. 2.1 Договору за користування об'єктом оренди орендар сплачує орендну плату, місячний розмір якої з гідно з розрахунком орендної плати на дату укладення Договору з урахуванням ПДВ становить 4993,56 грн. Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції попереднього місяця, що визначається Державною службою статистики України (п. 2.4 Договору).

Відповідно до п. 2.5 Договору Орендар щомісячно самостійно розраховує орендну плату з урахуванням податку на додану вартість та сплачує її впродовж поточного місяця, незалежно від результатів його господарської діяльності.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем 30.09.2014 року прийнято у строкове платне користування нежиле приміщення (9-3), загальною площею 14,3 кв.м., розташоване за адресою: м. Чернівці, вул. Калинівська, 13-А, на першому поверсі будівлі з метою використання його під торгівлю непродовольчими товарами на підставі вищезгаданого Договору, без зауважень та застережень, що підтверджується долученим до матеріалів справи і підписаним представниками сторін без застережень актом передавання-приймання від 30.09.2014 року.

Зі змісту поданої прокурором позовної заяви вбачається, що відповідач не виконує умови договору у повному обсязі, не сплачує вчасно орендну плату, що призвело до виникнення заборгованості за період з грудня 2014р. по травень 2015р. в розмірі 32355,87 грн. Крім того, за період з 01.01.2015р. по 08.05.2015р. відповідачу згідно п. 5.4 Договору нараховано пеню у розмірі 2023,72 грн. Загальна сума заборгованості станом на 08.05.2015р. становить 34379,59 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України та ч. 1 ст. 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендарю) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Аналогічне положення закріплено у ст.163 ГК України, згідно з якою зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Згідно ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном. Наймач має право вимагати зменшення плати, якщо через обставини, за які він не відповідає, можливість користування майном істотно зменшилася. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. Наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Водночас орендоване майно є комунальним, а тому на спірні правовідносини поширюється також дія Закону України "Про оренду державного та комунального майна". Згідно ст. 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності, а строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

Станом на 08.05.2015р. заборгованість орендаря по сплаті орендної плати становить 32355,87 грн., а також нарахована сума пені у розмірі 2023,72 грн., що підтверджується відомістю розрахунків з орендарями по оренді нежитлових приміщень Департаменту економіки Чернівецької міської ради за період з 01.12.2014р. по 31.05.2015р. (а.с. 13)

У матеріалах справи відсутні та відповідачем суду не надані докази перерахування позивачу 32355,87 грн. орендної плати та належного виконання обов'язку передбаченого п. 2.5 Договору.

Таким чином, відповідач, в порушення взятих на себе зобов'язань, не сплатив орендну плату за період з грудня 2014р. по травень 2015р., що призвело до виникнення заборгованості в розмірі 32355,87 грн. згідно наявного у справі розрахунку (а.с. 13).

Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 2023,72 грн. пені за період з 01.01.2015р. по 08.05.2015р., слід зазначити наступне.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Статтями 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» від 22.11.1996р. №543/96-ВР з наступними змінами та доповненнями передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, який обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п. 5.4 Договору за несвоєчасне внесення орендної плати орендар сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочки.

Оскільки відповідачем порушено зобов'язання з оплати орендної плати за період з грудня 2014р. по травень 2015р., суд апеляційної інстанції погоджується з висновком господарського суду Чернівецької області щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь Департаменту економіки Чернівецької міської ради 34379,59 грн., у тому числі 32355,87 грн. заборгованості з орендної плати і 2023,72 грн. пені.

Посилання апелянта на листи адресовані Департаменту економіки Чернівецької міської ради як докази перешкоджання КП МТК «Калиновський ринок» у користуванні орендованим приміщенням та неодноразові звернення щодо усунення перешкод в користуванні орендованим майном, судом апеляційної інстанції відхиляються, так як об'єкт оренди було передано фізичній особі-підприємцю Березюку Олексію Володимировичу згідно акту передавання-приймання від 30.09.2014 року, який підписаний позивачем, балансоутримувачем та відповідачем. Також, згідно п.п. 4.1.10, 4.1.11 Договору в місячний термін після укладення договору відповідач зобов'язувався укласти з балансоутримувачем КП МТК «Калиновський ринок» договір на відшкодування витрат на утримання об'єкта оренди і при будинкової території, договори з іншими організаціями на надання комунальних послуг, договір про відшкодування плати за користування землею та в десятиденний термін надати їх орендодавцю. У листі Департаменту економіки Чернівецької міської ради №Б-44/2-02/01 від 03.04.2015р. адресованого відповідачу вказано, що між фізичною особою-підприємцем Березюком Олексієм Володимировичем та КП МТК «Калиновський ринок» укладено договір про надання в користування торговельного місця № 1635/4тс від 12.11.2014р., а оскільки відповідачем не здійснювалась оплата згідно даного договору, то відповідно до п. 4.1.5 даного договору КП МТК «Калиновський ринок» має право обмежити доступ користувача до торгівельного місця (а.с.29). Наведені апелянтом доводи не спростовують факту передання об'єкта оренди і не впливають на умови укладеного між сторонами договору.

Прокурор у поданій позовній заяві просив стягнути з відповідача 34379,59 грн. заборгованості з орендної плати, з яких 32355,87 грн. сума основного боргу та 2023,72 грн. пені. В матеріалах справи відсутні заяви прокурора щодо збільшення розміру позовних вимог. Також, в матеріалах справи відсутнє клопотання заінтересованої сторони про вихід за межі позовних вимог відповідно до ст. 83 ГПК України.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції помилково вказав у резолютивній частині рішення про стягнення з фізичної особи-підприємця Березюка Олексія Володимировича на користь Департаменту економіки Чернівецької міської ради 5772,00 грн. заборгованості по процентах за борг, а суму 32355,87 грн. заборгованості помилково вказав «за кредитом», а не орендної плати.

З огляду на вищенаведене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду слід частково змінити.

У відповідності до ст.32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Згідно ст.ст.33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

При цьому, у відповідності до ч.1 ст.43 ГПК України, Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Доводи відповідача викладені в апеляційній скарзі спростовуються викладеним вище аналізом обставин справи та чинного законодавства, а тому судом апеляційної інстанції відхиляються.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору. Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору. Стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує мито за рахунок другої сторони і в тому разі, коли друга сторона звільнена від сплати судового збору. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги, в порядку ст.49 ГПК України, слід віднести на скаржника.

Керуючись ст.ст. 101, 103, 104, 105 ГПК України Львівський апеляційний господарський суд

Постановив:

1. Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Березюка Олексія Володимировича залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Чернівецької області від 02.07.2015 року у справі №926/779/15 частково змінити, а саме: пункт 2 резолютивної частини рішення (який помилково зазначено як п. 3) викласти в наступній редакції:

«Стягнути з фізичної особи-підприємця Березюка Олексія Володимировича (58000, м. Чернівці, 2-й провулок О. Герцена, 6/1, ідентифікаційний номер ) на користь Департаменту економіки Чернівецької міської ради (58000, м. Чернівці, вул. О.Кобилянської, 3, ) 34379,59 грн. заборгованості, з яких 32355,87 грн. заборгованість з орендної плати та 2023,72 грн. пені.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Березюка Олексія Володимировича (58000, м. Чернівці, 2-й провулок О. Герцена, 6/1, ідентифікаційний номер ) в дохід Державного бюджету України 1827,00 грн. судового збору за розгляд позовної заяви.»

3. В решті рішення господарського суду Чернівецької області від 02.07.2015 року у справі №926/779/15 залишити без змін.

4. Місцевому господарському суду видати відповідні накази.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

6. Матеріали справи повернути в господарський суд Чернівецької області.

Головуючий суддя Гнатюк Г.М.

Суддя Кравчук Н.М.

Суддя Мирутенко О.Л.

Повний текст постанови

виготовлено 31.08.2015р.