ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

"12" серпня 2015 р. Справа № 911/2378/15

За позовом Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Київ

до комунального підприємства Комбінат комунальних підприємств м. Василькова, Київська обл., м. Васильків

про стягнення 6875,00 грн

Суддя Третьякова О.О.

Представники сторін:

Позивача ОСОБА_1, довіреність №02-08.1/826 від 17.04.2015,

Відповідача не зявився.

Обставини справи:

До Господарського суду Київської області з позовною заявою звернулось Київське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України (далі - Позивач) до комунального підприємства Комбінат комунальних підприємств м. Василькова (далі Відповідач) про стягнення 6875,00 грн, з яких 5000,00 грн штрафу та 1875,00 грн пені.

Позивач в обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на невиконання Відповідачем рішення Адміністративної колегії Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №15 від 30.04.2014 (далі - Рішення) про накладення штрафу у розмірі 5000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 11.06.2015 порушено провадження у справі №911/2378/15 та призначено її до розгляду на 30.06.2015 о 09:40 год.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 30.06.2015 на підставі ст.69 Господарського процесуального кодексу України строк вирішення спору у справі №911/2360/15 за клопотанням Позивача б/№ від 30.06.2015 (вх. суду №15233/15 від 30.06.2015) продовжено по 25.08.2015, розгляд справи відкладено на 12.08.2015.

Через канцелярію Господарського суду Київської області Позивачем в порядку ст.22 Господарського процесуального кодексу України подано заяву №02-08.1/1340 від 26.06.2015 (за вх. суду №15219/15 від 30.06.2015) про збільшення розміру позовних вимог, яка прийнята судом до розгляду і відповідно до якої Позивачем заявлено до стягнення з Відповідача 5000,00 грн штрафу та 3525,00 грн пені.

Через канцелярію Господарського суду Київської області Позивачем в порядку ст.22 Господарського процесуального кодексу України подано заяву №02-08.1/1511 від 30.07.2015 (за вх. суду №17884/15 від 03.08.2015) про збільшення розміру позовних вимог, яка прийнята судом до розгляду і відповідно до якої Позивачем заявлено до стягнення з Відповідача 5000,00 грн штрафу та 5000,00 грн пені.

Відповідач у судові засідання жодного разу не зявився, відзив на позовну заяву та витребувані судом документи не подав, про причини неявки суд не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що зокрема підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №069 від 12.06.2015 (за вх. суду №15127/15 від 02.07.2015).

Враховуючи обмежений ст.69 Господарського процесуального кодексу України строк розгляду справи, а також те, що Відповідач належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду, явка Відповідача обовязковою не визнавалась і його відсутність не перешкоджає всебічному, повному та обєктивному розгляду всіх обставин справи, а матеріалів справи достатньо для вирішення спору по суті, відповідно до права суду, наданого йому ст.75 Господарського процесуального кодексу України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Керуючись ст.85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 12.08.2015 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності та заслухавши пояснення представника Позивача, суд

встановив:

30.04.2014 Адміністративною колегією Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (Позивачем) за результатами розгляду справи №804/6-р-02-06-14 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції з боку Комунального підприємства Комбінат комунальних підприємств м. Василькова (Відповідача), прийнято рішення від 30.04.2014 №15 Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу (далі - Рішення).

Зокрема, пунктом 1 резолютивної частини Рішення визнано Відповідача таким, що за результатами діяльності у листопаді-грудні 2012 року, 2013 році та станом на квітень 2014 року, займає монопольне (домінуюче) становище на ринках: надання послуг з утриманням будинків і споруд та прибудинкових територій у межах будинків в м. Васильків, що обслуговуються Відповідачем (знаходяться на його балансі), з часткою 100%; вивезення твердих побутових відходів у межах м. Васильків, з часткою 100%.

Як вбачається з п.2 резолютивної частини Рішення визнано, що Відповідач, уклавши із споживачами договори на послуги з вивезення твердих побутових відходів в редакції, що не відповідає Типовому договору про надання послуг вивезення побутових відходів, встановленому Правилами надання послуг з вивезення побутових відходів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.12.2008 №1070, та умови яких можуть призвести до ущемлення інтересів споживачів, вчинив порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене п.2 ст.50 та ч.1. ст.13 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку надання послуг з вивезення твердих побутових відходів в м. Васильків, що може призвести до ущемлення інтересів споживачів та були б неможливими за умов існування значної конкуренції на цьому ринку.

За порушення, зазначене у пункті 2 резолютивної частини Рішення, на підставі абзацу 2 ч.2 ст.52 Закону України «Про захист економічної конкуренції», на Відповідача накладено штраф у розмірі 5000,00 грн (п.4 резолютивної частини Рішення).

Відповідач з вказаним рішенням не погодився, у звязку з чим звернувся до Антимонопольного комітету України з заявою від 05.06.2014 №545 (вх. Відділення від 12.06.2014 №01-11-42) про перевірку Рішення.

Рішенням Антимонопольного комітету України від 03.03.2015 №122-р Про перевірку рішення Адміністративної колегії Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 30.04.2014 №15 у справі №804/6-р-02-06-14 постановлено пункти 1, 2, 4 резолютивної частини Рішення залишити без змін.

Як зазначається в ч.1 ст.22 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов'язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом.

Рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов'язковими до виконання (ч.2 ст.56 Закону України Про захист економічної конкуренції).

Згідно з абз.1 ст.24 Закону України Про Антимонопольний комітет України, рішення та розпорядження, що приймаються органами Антимонопольного комітету України відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції, надаються особам, які беруть участь у справі, у вигляді їх копій, посвідчених у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до ч.1 ст.56 Закону України Про захист економічної конкуренції рішення (витяг з нього за вилученням інформації з обмеженим доступом, а також визначеної відповідним державним уповноваженим Антимонопольного комітету України, головою територіального відділення Антимонопольного комітету України інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які брали участь у справі), розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

Згідно з ч.3 ст.56 Закону України Про захист економічної конкуренції особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу, про що також зазначено в резолютивній частині Рішення Адміністративної колегії Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 30.04.2014 №15 Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу.

Відповідно до ч.1 ст.253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Частиною 3 ст.254 Цивільного кодексу України строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Як вбачається з матеріалів справи, Позивачем 06.03.2015 направлено Відповідачу копію Рішення Антимонопольного комітету України від 03.03.2015 №122-р Про перевірку рішення адміністративної колегії Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 30.04.2014 №15 у справі №804/6-р-02-06-14 разом із супровідним листом №300-20.6/12-2046 від 05.03.2015, які отримано Відповідачем 10.03.2015, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №290.

Враховуючи вищезазначене, строк сплати штрафу, накладеного Позивачем згідно з Рішенням, закінчився 11.05.2015, а не 10.05.2015 як помилково визначив Позивач.

Частиною 8 ст.56 Закону України Про захист економічної конкуренції визначено, що протягом п'яти днів з дня сплати штрафу суб'єкт господарювання зобов'язаний надіслати відповідно до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу.

Однак Відповідач, всупереч вимогам частин 2, 3 статті 56 Закону України Про захист економічної конкуренції безпідставно ухилився від сплати у встановлений Законом строк накладеного Позивачем штрафу, у звязку з чим Позивач звернувся з позовом до суду.

Оскільки Відповідачем вказаний штраф у розмірі 5000,00 грн не сплачено, документи в підтвердження часткової або повної сплати штрафу Позивачу не надіслано та до суду не подано, суд дійшов висновку, що вимога Позивача про стягнення з Відповідача 5000,00 грн штрафу підлягає задоволенню.

У звязку з несплатою Відповідачем штрафу у встановлений законодавством строк, Позивач заявляє вимогу про стягнення 5000,00 грн пені за період прострочки з 11.05.2015 по 30.07.2015 включно.

Згідно з ч.5 ст.56 Закону України Про захист економічної конкуренції за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Судом встановлено, що прострочення сплати Відповідачем штрафу, з урахуванням положень ч.3 ст.56 Закону України Про захист економічної конкуренції, ст.ст.253, 254 Цивільного кодексу України, розпочалось з 12.05.2015.

Таким чином, розрахунок пені в розмірі 1,5% від суми штрафу повинен здійснюватися з 12.05.2015 по 30.07.2015. Згідно з розрахунком суду сума пені за вказаний період складає 6375,00 грн.

Враховуючи припис ч.5 ст.56 Закону України Про захист економічної конкуренції, згідно якого розмір пені обмежується розміром накладеного на порушника штрафу, суд дійшов висновку, що вимога Позивача про стягнення 5000,00 грн пені за період прострочки з 12.05.2015 по 30.07.2015 також підлягає задоволенню.

Згідно з приписами ст. 25 Закону України Про Антимонопольний комітет України, Антимонопольний комітет України, його територіальні відділення з метою захисту інтересів держави, споживачів та субєктів господарювання, у звязку з порушенням законодавства про захист економічної конкуренції юридичними чи фізичними особами, подають заяви, позови, скарги до суду про стягнення несплачених у добровільному порядку штрафів та пені.

Частиною 7 ст.56 Закону України Про захист економічної конкуренції, передбачено, що у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку.

Згідно з ч.9 ст.56 Закону України Про захист економічної конкуренції суми стягнутих штрафів та пені зараховуються до державного бюджету.

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Втім, Відповідачем відзиву на позовну заяву та будь-яких доказів, що спростовують наведені у позові обставини, суду не подано.

За таких обставин, суд вважає, що вимоги Позивача про стягнення з Відповідача 5000,00 грн штрафу та 5000,00 грн пені є обґрунтованими, документально підтвердженими, Відповідачем не запереченими та належним чином не спростованими, а тому підлягають задоволенню.

Згідно з ч.3 ст.49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір, від сплати якого Позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з Відповідача в доход Державного бюджету України пропорційно розміру задоволених вимог, якщо Відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається судом на Відповідача, оскільки Відповідач не звільнений від сплати судового збору на підставі ст.5 Закону України „Про судовий збір.

Керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 2, 43, 33, 34, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з комунального підприємства Комбінат комунальних підприємств м. Василькова (08600, Київська обл., м. Васильків, вул. Гоголя, буд. 32, код 37627469) в доход Державного бюджету України 5000,00 грн (пять тисяч гривень) штрафу та 5000,00 грн (пять тисяч гривень) пені.

3. Стягнути з Комунального підприємства Комбінат комунальних підприємств м. Василькова (08600, Київська обл., м. Васильків, вул. Гоголя, буд. 32, код 37627469) в доход Державного бюджету України 1827,00 грн (одну тисячу вісімсот двадцять сім гривень) витрат по сплаті судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 28 серпня 2015 року

Суддя О.О. Третьякова

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення та підписання, і може бути оскаржено в апеляційному порядку.