Господарський суд Чернігівської області
___________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

18.08.2015 Справа № 927/937/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Укрбудплюс,

вул. Колекторна, 3-А, м. Київ, 02660

до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Надія,

вул. Богунцева, 1, м. Бахмач, 16500

про стягнення 16822700,12 грн.

та зустрічним позовом

Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Надія,

вул. Богунцева, 1, м. Бахмач, 16500

до Товариства з обмеженою відповідальністю Укрбудплюс,

вул. Колекторна, 3-А, м. Київ, 02660

про стягнення збитків у розмірі 3228535,12 грн.

За участю представників сторін:

від позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом): ОСОБА_1, довіреність від 17.06.2015 № 1, ОСОБА_2, довіреність від 04.07.2015 № 4;

від відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом): ОСОБА_3, довіреність від 13.08.2015, ОСОБА_4, довіреність від 13.08.2015;

В С Т А Н О В И В:

Товариством з обмеженою відповідальністю Укрбудплюс заявлено вимогу про стягнення з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Надія заборгованості за укладеним між сторонами договором підряду в капітальному будівництві №18-03-14/1 від 18.03.2014 у сумі 8714701,54 грн., пені у сумі 2699271,75 грн., 3% річних у сумі 260181,38 грн. та інфляційних нарахувань у сумі 5148545,45 грн.

Позовні вимоги позивачем (ТОВ Укрбудплюс) обґрунтовані невиконанням відповідачем (СТОВ Надія) умов укладеного між сторонами договору підряду в капітальному будівництві №18-03-14/1 від 18.03.2014.

Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 08.04.2015 позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 927/937/14.

14.08.2015 Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю Надія подано до Товариства з обмеженою відповідальністю Укрбудплюс зустрічний позов про стягнення збитків у розмірі 3228535,12 грн.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 17.08.2015 у даній справі зустрічний позов прийнято до розгляду спільно з первісним позовом, розгляд справи призначено на 18.08.2015, 11 годин 20 хвилин.

В судове засідання 18.08.2015 прибули повноважні представники сторін у справі.

Позивачем за первісним позовом 13.08.2015 суду надане письмове клопотання про вжиття заходів забезпечення первісного позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на розрахунковому рахунку 164 в ПАТ «Укрсоцбанк», р/р 260053222 в ПАТ «ПУМБ» та розрахункових рахунках в інших банках «в частині суми заборгованості, заявленої у позовній заяві».

Згідно положень статті 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Відповідно до статті 66 Господарського процесуального кодексу України заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду.

У відповідності до пункту 1 частини 1 статті 67 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, в тому числі, накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову (абз. 1, 2 пункту 1 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову").

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. (абз. 1 пункту 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову").

В обґрунтування заявленого клопотання позивач за первісним позовом надав витяги з Державного реєстру обтяжень рухомого майна АКО № 919234, АКО № 919233, АКО № 919232, відповідно до яких 15.07.2014 за № 14450735, № 14451063 та № 14451107 до Єдиного державного реєстру обтяжень рухомого майна внесено запис про обтяження рухомого майна відповідача за первісним позовом, а саме поголів'я великої рогатої худоби та транспортних засобів на загальну суму 12790170 грн. 00 коп., 2234340 грн. 00 коп., 2665687 грн. 00 коп. відповідно.

У клопотанні про вжиття заходів забезпечення первісного позову заявник послався на «велику ціну позову та потенційно значні збитки».

Інших підстав для вжиття заходів забезпечення позову заявник не навів.

Судом встановлено, що вказані записи до Єдиного державного реєстру обтяжень рухомого майна внесені внаслідок укладення відповідачем за первісним позовом договорів застави від 18.06.2014 № 291CL/PL6, № 291CL/PL4, а також договору застави (іпотеки) від 27.11.2014 № PL 14-678/28-2, укладених у рахунок забезпечення зобов'язань за Договором про надання банківських послуг від 04.12.2013 № 291CL. Записів про звернення стягнення на заставлене майно ОСОБА_4 не містить.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. (абз. 3 пункту 1 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову").

Як роз'яснено в п.п.3,7.1 вказаної постанови Пленуму, умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості. У позовному провадженні піддані арешту кошти слід обмежувати розміром суми позову та можливих судових витрат. Накладення господарським судом арешту на рахунки боржника чинним законодавством не передбачене, але господарський суд вправі накласти арешт на кошти, які обліковуються на рахунках у банківських або в інших кредитно-фінансових установах, у межах розміру сум позовних вимог та можливих судових витрат.

Відповідачем за первісним позовом суду надані письмові заперечення від 18.08.2015 № 546 на заяву про забезпечення позову, у яких відповідач за первісним позовом зазначив, що заявником не надано належних доказів, які б свідчили про наявність підстав для вжиття заходів для забезпечення позову, За доводами відповідача припущення позивача про утруднення виконання рішення без надання доказів у підтвердження наявності таких обставин не є підставою для задоволення заяви про вжиття заходів для забезпечення позову. Відповідач також зазначив, що накладення арешту на грошові кошти на рахунках підприємства призведе до неможливості виплати заробітної плати працівникам відповідача за первісним позовом та може спричинити збитки відповідачу.

Під час вирішення заяви позивача за первісним позовом про вжиття заходів забезпечення позову суд дійшов висновку про її необґрунтованість, враховуючи такі обставини.

Предметом первісного позову даній справі є вимога ТОВ «Укрбудплюс» про стягнення з СТОВ «Надія» заборгованості за укладеним сторонами у справі договором підряду від 18.03.2014 № 18-03-14/1, яка виникла внаслідок невиконання останнім своїх зобов'язань, зокрема, щодо оплати виконаних позивачем будівельних робіт у встановлений в договорі термін.

Як на підставу вжиття заходів забезпечення позову заявник послався на факт внесення до Єдиного державного реєстру обтяжень рухомого майна записів про обтяження рухомого майна відповідача - поголів'я великої рогатої худоби та транспортних засобів, у забезпечення зобов'язань за кредитним договором, укладеного іншою юридичною особою.

Факт укладення договорів застави, на який посилається позивач за первісним позовом, не може бути підставою для висновку про намагання відповідача ухилитися у майбутньому від виконання рішення у даній справі, оскільки вказані договори застави укладені до закінчення виконання позивачем договору підряду і раніше звернення позивача з вимогою сплатити заборгованість за вказаним договором.

Записів про звернення стягнення на заставлене майно наданий заявником ОСОБА_5 з Єдиного державного реєстру обтяжень рухомого майна не містить, що свідчить про відсутність на даний час факту втрати відповідачем заставленого майна.

У клопотанні про вжиття заходів забезпечення первісного позову заявник послався лише на «велику ціну позову та потенційно значні збитки».

Позивачем за первісним позовом не надано доказів у підтвердження ймовірності утруднення виконання рішення господарського суду даній справі у випадку невжиття заходів забезпечення позову, а посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Отже, доводи заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів належним чином не обґрунтовано, у тому числі в частині ймовірності утруднення виконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів, розумності та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову.

Крім того, позивачем за первісним позовом не надано також доказів належності відповідачу за первісним позовом на даний час зазначених у заяві про вжиття заходів забезпечення позову банківських рахунків

З урахуванням викладеного вище клопотання позивача за первісним позовом про вжиття заходів забезпечення позову є необґрунтованим, а тому у його задоволенні слід відмовити.

З метою повного та всебічного розгляду справи по суті у судовому засіданні на підставі положень ст. 77 Господарського процесуального кодексу України слід оголосити перерву.

Керуючись ст.ст. 77, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

1. Оголосити перерву в судовому засіданні до 26.08.2015, 11 годин 00 хвилин, кім. № 31.

Суддя Демидова М.О.