ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.08.15 Справа№ 914/2454/15

за позовом: Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» Ларченко Ірини Миколаївни, м.Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Технофорум-Плюс», м.Львів

про стягнення 167376,47грн.

Суддя Щигельська О.І.

при секретарі Зарицькій О.Р.

Представники:

від позивача: Жук Р.С. - представник за довіреністю

від відповідача: не з'явився

Суть спору: позов заявлено Публічним акціонерним товариством «Банк Форум» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум». М.Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю «Технофорум-Плюс», м.Львів про стягнення 167376,47грн., з яких: 140635,00грн. прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів, 22477,61грн. прострочена заборгованість за нарахованими процентами, 4263,86грн. пені.

Ухвалою суду від 22.07.2015р. порушено провадження у справі та призначено до розгляду в судовому засіданні на 03.08.2015р. Ухвалою суду від 03.08.2015р. розгляд справи відкладено на 17.08.2015р. у зв'язку із неявкою відповідача. Ухвалою суду від 17.08.2015р. розгляд справи відкладено на 27.08.2015р. у зв'язку з неявкою сторін.

Представнику позивача роз'яснено права згідно ст.ст.20, 22 ГПК України.

Повноважний представник позивача в судове засідання 27.08.2015р. з'явився, долучив до матеріалів справи додаткові документи (вх.№35656/15 від 26.08.2015р.; вх.№36000/15 від 27.08.2015р.), позовні вимоги підтримав повністю з підстав, вказаних у позовній заяві. Ствердив, зокрема, що в січні 2008 року між позивачем та відповідачем - ТзОВ «Технофорум-Плюс» укладено договір кредитний договір, за яким відповідачу надано кредитні кошти в сумі 231920,00грн. Проте, останній взятих на себе за договором зобов'язань належним чином не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість, що складається з неповернутої суми кредитних коштів, нарахованих процентів та пені за простроченими процентами, що й зумовило звернення до суду із позовною заявою. Просив позов задоволити.

Відповідач явки повноважного представника в судове засідання повторно не забезпечив, письмового відзиву на позовну заяву та витребуваних судом документів не подав, поважності причин неявки суду не повідомив, хоча про час та місце проведення судового засідання його повідомлено належним чином. Так, копію ухвали від 22.07.2015р. про порушення провадження по справі, надіслану на зазначену у позовній заяві та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців адресу ТзОВ «Технофорум-Плюс», а саме: 79026, м.Львів, вул. В.Великого, 2/4, повернуто установою зв'язку із відміткою: «За закінченням терміну зберігання».

Пленумом Вищого господарського суду України у п.3.9.1 Постанови №18 від 26.12.2011р. роз'яснено, що за змістом статті 64 ГПК України, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Суд, у відповідності до ст.75 ГПК України, вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, в яких достатньо доказів для прийняття рішення по суті спору, у відповідності до ч.3 ст. 4-3 ГПК України судом створювались сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, у зв'язку із чим передбачені у ст.77 ГПК України підстави для відкладення розгляду справи не вбачаються.

Розглянувши подані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, судом встановлено наступне.

Між Акціонерним комерційним банком «Форум» (після зміни найменування - Публічне акціонерне товариство «Банк Форум»; банк за договором, позивач по справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Технофорум-Плюс» (позичальник за договором, відповідач по справі) укладено кредитний договір №0045/08/26-К від 28.01.2008р., за яким банк надає позичальнику кредитні кошти для купівлі автомобіля з максимальним лімітом заборгованості в сумі 231920,00грн. (далі - кредитні кошти) (п.1.1).

Підтвердженням надання кредиту на суму 231920,00грн. є меморіальний ордер №18299 від 28.01.2008р.

У відповідності до п.1.2 договору, кредитні кошти надаються строком по 27.01.2011р., а за користування ними, згідно п.1.3, встановлюється плата в розмірі 16% річних (далі - проценти ). Порядок зміни процентної ставки встановлено п.5.2 договору.

За умовами договору, позичальник здійснює повернення кредитних коштів в валюті кредиту на відкритий йому позичковий рахунок (п.2.3). Проценти за користування кредитними коштами сплачуються позичальником в валюті кредиту згідно з п.2.6 цього договору . Несплата позичальником процентів протягом 20-ти календарних днів після встановленої п.2.6 цього договору дати є підставою для вимоги щодо повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами, неустойки та є підставою звернення банком стягнення на заставлене майно (п.2.4). Сплата процентів здійснюється за фактичний строк користування кредитним коштами. При розрахунку процентів за користування кредитними коштами приймається рік і місяць рівні календарній кількості днів (п.2.5). Проценти за перший місяць користування кредитними коштами сплачуються позичальником не пізніше останнього робочого дня першого місяця користування кредитними коштами за період з моменту видачі кредитних коштів по 25-те число поточного місяця включно. В подальшому проценти за користування кредитними коштами сплачуються позичальником щомісячно, за період з 26-го числа попереднього місяця по 25-те число поточного місяця включно, не пізніше останнього робочого дня поточного місяця. Проценти за останній місяць користування кредитними коштами сплачуються в день повернення кредитних коштів (п.2.6). У разі недостатності суми проведеного платежу для виконання зобов'язань позичальника за цим договором у повному обсязі, вимоги банку погашаються у наступній черговості: в першу чергу сплачуються прострочені проценти та комісії, в другу - строкові проценти та комісії, заборгованість за кредитом, в третю - можливі неустойки, штраф та пеня, а потім - і інші вимоги банку (п.2.9). До матеріалів справи також долучено графік повернення кредиту згідно кредитного договору.

Водночас, з матеріалів справи вбачається, що відповідачем взяті на себе за договором зобов'язання належним чином не виконуються, що підтверджується банківськими виписками про рух коштів по рахунку ТзОВ «Технофорум-Плюс» за період з 28.01.2008р. по 01.07.2015р., внаслідок чого станом на 02.07.2015р. утворилась заборгованість в розмірі 140635,00грн. простроченої заборгованості по поверненню кредитних коштів, 22477,61грн. простроченої заборгованості за нарахованими процентами та 4263,86грн. пені, нарахованих за умовами договору на суму прострочених процентів, що зумовило звернення ПАТ «Банк Форум» до суду із відповідною позовною заявою.

При вирішені спору суд виходив з наступного.

Згідно ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.11 ЦК України, однією з підстав виникнення зобов'язань, є зокрема договори та інші правочини.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як встановлено ч.2 ст.345 ГК України, кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, а ч.1 ст.1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

У відповідності до ст.193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно зі ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Так, за ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Також відповідно до ст.229 ГК України, учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов'язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов'язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов'язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами.

Згідно ст.230 ГК України, штрафними санкціями в цьому Кодексі визначаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч.6 ст.231 ГК України, штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, згідно з ч.6 ст.232 ГК України, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Так, договорі сторони погодили, що за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та за несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів, позичальник сплачує неустойку у вигляді пені в розмірі 0,2 проценти, що обчислюється з суми неповерненого кредиту та/або несплачених процентів за кожен день прострочення. Сплата пені не звільняє позичальника від сплати процентів за користування кредитними коштами до моменту фактичного погашення заборгованості (п.4.1).

Згідно з ч.2 ст.343 ЦК України, платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пленумом Вищого господарського суду України у п.1.9 Постанови №14 від 17.12.2013р. роз'яснено, що день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань та пені.

З огляду на наведене та проаналізувавши долучені до матеріалів справи розрахунки позовних вимог, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований матеріалами справи, відповідачем не спростований та підлягає до задоволення.

При вирішенні питання про розподіл господарських витрат між сторонами суд звертає увагу на те, що при зверненні до суду із позовною заявою позивачем не сплачено судовий збір, оскільки він, у відповідності до п.22 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», звільнений від його сплати. Відповідно до ч.1 ст.49 ГПК України, судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, відтак, витрати зі сплати судового збору слід покласти на відповідача в повному обсязі в розмірі 3347,53грн., що відповідає ставці судового збору встановленого пп.1 п.2 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру, в доход Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 34, 43, 49, 75, 82, 84, 85, 116 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Технофорум-Плюс» (м.Львів, вул.Володимира Великого, буд.2/4; ) на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» (м.Київ, бульвар Верховної Ради, буд.7; ) 140635,00грн. простроченої заборгованості по поверненню кредитних коштів, 22477,61грн. простроченої заборгованості за нарахованими процентами та 4263,86грн. пені на суму прострочених процентів.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Технофорум-Плюс» (м.Львів, вул.Володимира Великого, буд.2/4; ) 3347,53грн. судового збору в доход Державного бюджету України.

4. Наказ видати згідно ст.116 ГПК України.

5. Строк і порядок оскарження рішення суду визначені ст.ст.91-93 ГПК України.

Повне рішення складено 31.08.2015р.

Суддя Щигельська О.І.