ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

18.08.15 Справа № 904/5720/15

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ФАРМПЛАНЕТА", м. Київ

до товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕРС", м. Павлоград, Дніпропетровська область

про стягнення 33 766,74 грн.

Суддя Соловйова А.Є.

Секретар судового засідання Гаркуша К.О.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність №16/07/15 від 16.07.2015

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ФАРМПЛАНЕТА" (надалі-Позивач) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕРС" (надалі-Відповідач) про стягнення 33 766,74 грн. за договором поставки №432/к/04 від 19.11.2014.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 02.07.2015 порушено провадження у справі, позовна заява прийнята до розгляду.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем умов Договору поставки №432/К/04 від 19.11.2014 (а.с. 12-15) в частині своєчасного та в повному обсязі розрахунку за поставлений згідно договору товар, в звязку з чим Позивач просить стягнути з Відповідача 25 556,60 грн. - основного боргу, 3 370,29 грн. - пені, 168,91 грн. - 3% річних, 4 670,94 грн. - інфляційних втрат.

Позивач в судове засідання зявився, позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити.

Відповідач в судові засідання, призначені на 21.07.2015, 18.08.2015, не з'явився, про причини не прибуття не повідомив, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за №861, що міститься в матеріалах справи, вимоги ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 02.07.2015 не виконав.

18.08.2015 Відповідач електронною поштою подав до господарського суду заяву про відкладення розгляду справи у звязку з зайнятістю єдиного представника у іншому судовому засіданні.

Розглянувши вказану заяву господарський суд не вбачає підстав для її задоволення з огляду на наступне.

По-перше, Відповідачем в обґрунтування обставин, на які він посилається в заяві, не подано жодних доказів.

По-друге, відповідно до пункту 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32 - 34 ГПК), причому відсутність коштів для оплати послуг представника не може свідчити про поважність причини його відсутності в судовому засіданні. Неявка учасника судового процесу в судове засідання не є підставою для скасування судового рішення, якщо ухвалу, в якій зазначено час і місце такого засідання, надіслано йому в порядку, зазначеному в підпункті 3.9.1 підпункту 3.9 цього пункту постанови.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд не знаходить підстави, на які посилається Відповідач поважними та вважає за можливе розглянути справу за відсутності його представника за наявними в справі матеріалами відповідно до ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 18.08.2015 оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника Позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

19.11.2014 між товариством з обмеженою відповідальністю "ФАРМПЛАНЕТА" (далі-Постачальник) та товариством з обмеженою відповідальністю "ЛЕРС" (далі-Покупець) був підписаний Договір поставки №432/К/04 (далі-Договір), відповідно до пункту 1.1 якого Постачальник зобовязується в порядку та на умовах, визначених Договором поставляти та передавати у власність Покупця, а Покупець приймати та оплачувати лікарські засоби та вироби медичного призначення, асортимент, кількість та ціна якого зазначені в накладних, які є його невідємною частиною.

Ціна за одиницю товару на кожну окрему поставку визначається відповідною накладною і є твердою, незмінною до кінця проведення даної поставки (п. 5.1 Договору з урахуванням Протоколу узгодження розбіжностей).

Пунктом 5.5 Договору, з урахуванням Протоколу узгодження розбіжностей, передбачено, що строк оплати поставленого товару шляхом відстрочення платежу складає 21 календарний день з моменту поставки товару. При цьому, перебіг такого строку починається від дати поставки товару Покупцю.

Відповідно до пункту 9.2 Договору, він набирає чинності з моменту підписання його обома сторонами і діє протягом двох календарних років, а в частині розрахунків - до повного виконання умов Договору.

На виконання умов Договору Позивачем Відповідачу, у період з 03.02.2015 по 24.04.2015 був поставлений товар на загальну суму 27 604,5 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними (а.с. 18-37).

Відповідач за поставлений товар в повному обсязі не розрахувався, внаслідок чого за ним уторилась заборгованість в сумі 25 556,60 грн., доказів сплати якої сторонами суду не надано.

В силу ст. 193 Господарського кодексу України, субєкти господарювання повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов укладеного договору. Відповідно до вимог ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Виходячи з вимог ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, невиконання зобовязання або його виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання, є порушенням зобовязання.

Виходячи з викладеного, оскільки господарським судом встановлено, що Відповідачем допущено порушення строків здійснення розрахунку за поставлений товар, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості в сумі 25 556,60 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно пункту 6.5 Договору, в редакції Протоколу розбіжностей, за умови прострочення Покупцем строків оплати за товар понад 30 календарних днів, відповідно до ст. 625 ЦК України він повинен сплатити Постачальнику суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

В зв'язку з порушенням Відповідачем строків оплати за поставлений Позивачем товар, Позивач нарахував 3% річних у сумі 168,91 грн. (загальний період нарахування з 27.02.2015 по 16.06.2015) та інфляційні втрати в сумі 4 670,94 грн.

Перевіривши розрахунок 3% річних господарським судом встановлено, що Позивачем вказаний розрахунок здійснено не вірно. Згідно розрахунку, виконаного судом, розмір 3% річних, за вказаний період прострочення, становить суму 166,87 грн., яка і підлягає задоволенню.

Розрахунок інфляційних втрат виконаний Позивачем вірно, а отже підлягає задоволенню в сумі 4 670,94 грн.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Пунктом 6.3 Договору передбачено, що у випадку несвоєчасної оплати товару Покупець сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня від несплаченої суми за кожен день прострочення.

Позивач, нарахував та просить суд стягнути з Відповідача пеню в сумі 3 370,29 грн. (загальний період нарахування 27.02.2015 - 16.06.2015).

Статтею 549 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

В силу п.1 ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (п.6 ст.231 Господарського кодексу України).

Положеннями ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано

Перевіривши розрахунок пені господарським судом встановлено, що Позивачем вказаний розрахунок здійснено не вірно. Згідно розрахунку, виконаного судом, розмір пені, за вказаний період прострочення, становить суму 3 328,27 грн., яка і підлягає задоволенню.

Виходячи з викладеного, оскільки господарським судом встановлено, що Відповідачем допущено порушення строків здійснення розрахунку за поставлений Товар, позовні вимоги підлягають задоволенню частково зі стягненням з Відповідача на користь Позивача 25 556,60 грн. - основного боргу, 3 328,27 грн. - пені, 166,87 грн. - 3% річних, 4 670,94 грн. - інфляційних втрат.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України понесені Позивачем судові витрати у справі покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 1, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85, 116, 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕРС" (51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, Полтавська, 127-В, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ФАРМПЛАНЕТА" (03148, м. Київ, вул. Картвелішвілі, 7/2, ) 25 556,60 грн. - основного боргу, 3 328,27 грн. - пені, 166,87 грн. - 3% річних, 4 670,94 грн. - інфляційних втрат, 1 824,62 грн. - судового збору.

Видати наказ.

В решті позову - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 20.08.2015.

Суддя ОСОБА_2