КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" серпня 2015 р. Справа№ 927/516/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Агрикової О.В.

суддів: Рудченка С.Г.

Чорногуза М.Г.

при секретарі судового засідання: Білецький Л.І.,

за участю представників сторін:

від позивача - Кость О.Г. (дов. №14-105 від 18.04.2014 року);

від відповідача - не з`явились;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

на рішення Господарського суду Чернігівської області від 06.05.2015 року

у справі №927/516/15 (суддя В.В. Моцьор)

за позовом публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до комунального підприємства "Прилукитепловодопостачання", Чернігівська обл., м. Прилуки

про стягнення 1 351 407, 73 грн. -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2015 року публічне акціонерне товариство Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулось до Господарського суду Чернігівської області з позовом до комунального підприємства "Прилукитепловодопостачання" про стягнення 1 351 407,73 грн.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 06.05.2015 року провадження у справі в частині стягнення боргу за отриманий газ в сумі 0, 01 грн. припинено. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що строки виконання зобов'язання відповідачем було дотримано, а тому підстави для застосування положень ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України та пункту 7.2. договору №13/3180-ТЕ-39 відсутні. Провадження у справі в частині стягнення боргу у сумі 0,01 грн. припинено, оскільки заявлена до стягнення сума боргу була предметом спору у справі №927/1522/13.

Не погодившись із вказаним рішенням, публічне акціонерне товариство Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" подало до Київського апеляційного господарського суду скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Чернігівської області від 06.05.2015 року по справі №927/516/15, та прийняти нове рішення, яким стягнути з комунального підприємства "Прилукитепловодопостачання" на користь публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 323 876, 93 грн. пені, 149 708, 81 грн. 3% річних, 877 821, 98 грн. інфляційних.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що місцевим господарським судом було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми матеріального і процесуального права.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 04.06.2015 року у справі № 927/516/15 апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення господарського суду Чернігівської області від 06.05.2015 року у справі № 927/516/15 прийнято до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя Агрикова О.В., судді Рудченко С.Г., Чорногуз М.Г. та призначено розгляд справи на 08.07.2015 року.

30.06.2015 року через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, у відповідності до якого останній просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 08.07.2015 року, у зв'язку із перебуванням судді Рудченка С.Г. на лікарняному, для розгляду справи сформовано колегію у складі: головуючий по справі суддя - Агрикова О.В., судді: Мальченко А.О., Чорногуз М.Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 08.07.2015 року у справі №927/516/15 апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення господарського суду Чернігівської області від 06.05.2015 року у прийнято до провадження у складі суддів: головуючий по справі суддя - Агрикова О.В., судді: Мальченко А.О., Чорногуз М.Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 08.07.2015 року відкладено розгляд апеляційної скарги публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення господарського суду Чернігівської області від 06.05.2015 року у справі №927/516/15 на 26.08.2015 року.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 26.08.2015 року, у зв'язку із перебуванням судді Мальченко А.О. у відпустці, для розгляду справи сформовано колегію у складі: головуючий по справі суддя - Агрикова О.В., судді: Рудченко С.Г., Чорногуз М.Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.08.2015 року апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення господарського суду Чернігівської області від 06.05.2015 року у справі № 927/516/15 прийнято до провадження у складі колегії суддів: головуюча суддя Агрикова О.В., судді Рудченко С.Г., Чорногуз М.Г.

В судове засідання, призначене на 26.08.2015 року, з'явився представник позивача, надав усні пояснення по суті спору, відповів на запитання суду, підтримав вимоги апеляційної скарги.

Представник відповідача у судове засідання 26.08.2015 року не з'явився, був належним чином повідомлений про час та дату судового засідання, причини неявки суд не повідомив.

Представник позивача не заперечував щодо розгляду апеляційної скарги за відсутності представника відповідача.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Застосовуючи згідно з ч. 1 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов'язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989 року).

Враховуючи те, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об'єктивного розгляду справи, судова колегія визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу у відсутності представника відповідача.

Статтею 101 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційних скарг, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 28.12.2012 року між Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" (далі за текстом - продавець) та Комунальним підприємством "Прилукитепловодопостачання" (далі за текстом - покупець) було укладено договір на купівлю-продаж природного газу №13/3180-ТЕ-39 (а.с. 9-14) (далі за текстом - договір купівлі-продажу), у відповідності до п.п. 1.1. якого продавець зобов'язується передати у власність покупцю у 2013 році природній газ, ввезений на митну територію України ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а відповідач (покупець) зобов'язується прийняти та оплатити цей природній газ (надалі - газ), на умовах цього договору.

Пунктом 3.3. договору сторони дійшли згоди про те, що приймання-передача газу, переданого позивачем (продавцем) відповідачу (покупцеві) у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу. Обсяг споживання газу відповідачем (покупцем) у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу відповідача (покупця).

У відповідності до пункту 5.1. договору ціна (граничний рівень ціни) на газ для теплопостачальних підприємств та послуги з його транспортування установлюються Національною комісією регулювання електроенергетики України (НКРЕ).

Згідно з п. 5.2. договору ціна за 1000 куб. м. природного газу становить 1091,00 грн. з урахуванням збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу за регульованим тарифом та без урахування податку на додану вартість. До сплати за 1000 куб. м. природного газу - 1091,00 грн., крім того ПДВ - 20% - 218,20 грн., всього з ПДВ - 1309,20 грн.

У відповідності до п. 6.1. договору, оплата за газ здійснюється відповідачем (покупцем) виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа місяця наступного за місяцем поставки газу.

З матеріалів справи вбачається, що сторонами до договору купівлі-продажу було укладено ряд додаткових угод, зокрема №1 від 21.10.2013 року (а.с. 15), №2 від 31.12.2013 року (а.с. 16), якими внесено зміни до порядку обліку газу, предмету договору, кількості та якості газу, строку дії договору.

Судом першої інстанції встановлено, з чим погоджується колегія суддів, що на виконання договору купівлі-продажу та додаткових угод до нього, позивач передав, а відповідач прийняв природний газ в обсязі імпортований природний газ за період з січня 2013 року по вересень 2013 року в обсязі 5755,107 тис. куб. м на загальну суму 7 534 586,09 грн. у відповідності до Актів приймання-передачі природного газу від 31.08.2013 року, 30.09.2013 року (а.с. 25), 28.10.2013 року (а.с. 17-23), 31.10.2013 року (а.с. 24, 26) та 24.01.2014 року (а.с. 27-28).

Відповідач частково оплатив вартість поставленого газу, внаслідок чого виникла заборгованість відповідача перед позивачем по зазначеному договору у сумі 5755110,74 грн.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням господарського суду Чернігівської області від 24.12.2013 року у справі №927/1522/13 (а.с. 40-46) за позовом Прилуцького міжрайонного прокурора Чернігівської області в інтересах держави в особі позивача Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" до Комунального підприємства "Прилукитепловодопостачання" Прилуцької міської ради Чернігівської області про стягнення 7149103,88 грн. припинено провадження у справі в частині стягнення основного боргу в сумі 800000 грн.; позовні вимоги задоволено частково; суд вирішив стягнути з Комунального підприємства „Прилукитепловодопостачання" Прилуцької міської ради Чернігівської області на користь Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України" 5755110,74 грн. основного боргу, 42025,65 грн. пені, 9698,24 грн. трьох відсотків річних; суд вирішив стягнути з Комунального підприємства „Прилукитепловодопостачання" Прилуцької міської ради Чернігівської області в доход Державного бюджету України 68820 грн. судового збору; відстрочено виконання рішення суду терміном на 6 місяців до 24.06.2014 року; в іншій частині в позові відмовлено.

Судом першої інстанції встановлено, з чим погоджується колегія суддів, що 05.03.2014 року обласною комісією з погашення заборгованості підприємств паливно-енергетичного комплексу спільними протокольними рішеннями №13 та № 14, було узгоджено обсяги заборгованості минулих років з різниці в тарифах на теплову енергію, що вироблялася, транспортувалася і постачалась населенню КП "Прилукитепловодопостачання", які виникли у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії тарифам, затвердженим органом місцевого самоврядування, в сумі 6508555,00грн. та 2184043,00грн. відповідно (а.с. 97-100).

01.08.2014 року між Головним управлінням Державної Казначейської служби України у Чернігівській області (сторона перша), Департаментом фінансів Чернігівської обласної державної адміністрації (сторона друга), Фінансовим управлінням Прилуцької міської ради Чернігівської області (сторона третя), Управлінням житлово-комунального господарства Прилуцької міської ради (сторона четверта), КП "Прилукитепловодопостачання" (сторона п'ята) та НАК "Нафтогаз України" (сторона остання) було укладено договір №327/30 про організацію взаєморозрахунків (відповідно до пункту 2 статті 16 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік") (а.с. 93-94).

На виконання договору від 01 серпня 2014 року №327/30 в рахунок погашення заборгованості за договором від 28.12.2012 року №13/3180-ТЕ-39 перераховано 326 540,00грн. згідно платіжного доручення №8 від 22.09.2014 року (а.с. 101).

06.10.2014 року між Головним управлінням Державної Казначейської служби України у Чернігівській області (сторона перша), Департаментом фінансів Чернігівської обласної державної адміністрації (сторона друга), Фінансовим управлінням Прилуцької міської ради Чернігівської області (сторона третя), Управлінням житлово-комунального господарства Прилуцької міської ради (сторона четверта), КП "Прилукитепловодопостачання" (сторона п'ята) та НАК "Нафтогаз України" (сторона остання) укладено договір №619/30 про організацію взаєморозрахунків (відповідно до пункту 2 статті 16 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік") (а.с. 95-96).

Предметом вказаного договору є організація проведення сторонами взаєморозрахунків відповідно до п. 24 ст. 14 та п. 2 ст. 16 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" і Порядку та умов надання у 2014 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла в зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджуються та/або погоджувалися органами державної влади та органами місцевого самоврядування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 січня 2014 року №30.

Згідно з п. 3 договору №619/30 Казначейство перераховує кошти, які надійшли до спеціального фонду державного бюджету від продажу облігацій внутрішньої державної позики згідно з пунктом 2 статті 16 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік", стороні першій у сумі 7078047,53грн. (сім мільйонів вісім тисяч сорок сім гривень 53 коп.) на підставі рішення Мінфіну.

Сторона перша перераховує на рахунок Сторони другої кошти у сумі 7078047грн. 53 коп. (сім мільйонів сімдесят вісім тисяч сорок сім гривень 53 коп.) для погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергії, що вироблялася, транспортувалася та постачалася населенню (п. 4 договору №619/30).

Сторона друга перераховує на рахунок Сторони третьої кошти у сумі 7078047грн. 53 коп. (сім мільйонів сімдесят вісім тисяч сорок сім гривень 53 коп.) для погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергії, що вироблялася, транспортувалася та постачалася населенню (п. 5 договору №619/30).

Сторона третя перераховує на рахунок Сторони четвертої кошти у сумі 7078047грн. 53 коп. (сім мільйонів сімдесят вісім тисяч сорок сім гривень 53 коп.) для погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергії, що вироблялася, транспортувалася та постачалася населенню (п. 6 договору №619/30).

Сторона четверта перераховує на рахунок Сторони п'ятої кошти у сумі 7078047грн. 53 коп. (сім мільйонів сімдесят вісім тисяч сорок сім гривень 53 коп.) для погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергії, що вироблялася, транспортувалася та постачалася населенню (п. 7 договору №619/30).

Сторона п'ята перераховує на рахунок Сторони шостої кошти у сумі 7078047грн. 53 коп. (сім мільйонів сімдесят вісім тисяч сорок сім гривень 53 коп.) в. т.ч. податок на додану вартість - 1179674,59 грн. для погашення заборгованості за спожитий природній газ згідно з договором від 28 грудня 2012 року № 13/3180-ТЕ-39за 2013 рік. (п. 8 договору № 619/30).

У відповідності до п. 9 договору №619/30 сторона остання перераховує кошти для погашення та обслуговування запозичень, залучених під державні гарантії, сплату податкових зобов'язань і проведення розрахунків з постачальником імпортованого природного газу.

Пунктом 11.2 договору №619/30 сторони передбачили зобов'язання сторін не вчиняти до проведення взаєморозрахунків дій з погашення заборгованості відповідно до договору.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання договору від 06.10.2014 року №619/30 в рахунок погашення заборгованості за договором від 28.12.2012 року №13/3180-ТЕ-39 перераховано 7 078 047,53грн. згідно з платіжним дорученням №15 від 15.10.2014 року (а.с. 102).

Судом першої інстанції встановлено, з чим погоджується колегія суддів, що відповідачем сплачено 5755110,73грн. боргу за поставлений природний газ по договору від 28 грудня 2012 року № 13/3180-ТЕ-39.

Спір у справі, на думку позивача, виник у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору в частині сплати грошових коштів за поставлений природний газ, на підставі чого позивач просить суд стягнути з відповідача 0,01 грн. боргу за отриманий природний газ, 323876,93грн. пені за період з 16 листопада 2013 року по 28 листопада 2014 року, 877821,98грн. інфляційних втрат за період з березня 2013 року по жовтень 2014 року та 149708,81грн. 3% річних за період з 16 листопада 2013 року по 28 листопада 2014 року.

Щодо стягнення 0,01 грн. боргу за отриманий природний газ колегія суддів зазначає наступне.

Рішенням господарського суду Чернігівської області від 24 грудня 2013 року у справі №927/1522/13 стягнуто з Комунального підприємства "Прилукитепловодопостачання" Прилуцької міської ради Чернігівської області на користь Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" 5755110,74 грн. боргу за поставлений природний газ за період з січня 2013 року по вересень 2013 року.

У відповідності до ч. 1 п. 2 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо є рішення господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішив господарський спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про припинення провадження у справі в частині стягнення 0,01 грн. заборгованості, беручи до уваги, що заявлена до стягнення сума була предметом спору у іншій справі.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача штрафних санкцій, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з приписами статей 610 і 612 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За змістом статті 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У постановах Верховного Суду України від 09.09.2014 року у справах №5011-35/1533-2012-19/522-2012, №5011-35/1272-2012-42/527-2012, №5011-1/1043-2012-42/528-2012 зазначено, що для застосування санкцій у вигляді пені та наслідків за порушення грошового зобов'язання, передбачених частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, необхідно, щоб оплата була здійснена поза межами порядку і строків, встановлених договором про організацію взаєморозрахунків, відповідно до пункту 16 якого сторони засвідчили, що після виконання договору вони не мають одна до одної жодних претензій стосовно предмета договору.

Як встановлено судом першої інстанції, розрахунок за поставлений природний газ відбувся шляхом перерахування грошових коштів в порядку та строки, передбачені у договорах про організацію взаєморозрахунків.

Відповідно до пункту 16 договору №619/30 сторони дійшли згоди, що після виконання договору, вони не мають одна до одної жодної претензії стосовно предмета договору.

Враховуючи висновки Верховного Суду України щодо застосування у подібних правовідносинах норми ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, у даному випадку відсутні підстави для застосування наслідків за порушення грошового зобов'язання, передбачені ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України.

Уклавши договори про організацію взаєморозрахунків, сторони тим самим змінили порядок і строк проведення розрахунків за природний газ, поставлений відповідно до договору купівлі-продажу природного газу.

Прострочення оплати за умовами договору про організацію взаєморозрахунків не встановлено.

Посилання апелянта на наявність правових підстав до стягнення заявлених позивачем пені, інфляційних втрат та 3 % річних, не знайшли свого підтвердження при перегляді справи судом апеляційної інстанції та ґрунтуються на неправильному тлумаченні скаржником ст.ст. 549, 625, 631 Цивільного кодексу України, тому їх слід залишити поза увагою суду.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів зазначає, що доводи скаржника, наведені в апеляційній скарзі, зводяться до намагань надати їм перевагу над встановленими судом першої інстанції обставинами, та переоцінити ці обставини, однак, які не впливають на результат розгляду справи.

Згідно зі ст.ст. 32-34 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь - які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З огляду на викладене вище, колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевий господарський суд, виконавши всі вимоги процесуального закону і всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, в рішенні місцевого господарського суду повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Обставини, на які посилається скаржник, не можуть бути підставою для зміни або скасування рішення Господарського суду Чернігівської області від 06.05.2015 року у справі №927/516/15.

Керуючись статтями 33, 34, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 06.05.2015 року у справі №927/516/15 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Чернігівської області від 06.05.2015 року у справі №927/516/15 залишити без змін.

3. Справу №927/516/15 повернути до Господарського суду Чернігівської області.

Головуючий суддя О.В. Агрикова

Судді С.Г. Рудченко

М.Г. Чорногуз