УХВАЛА

26.08.2015Справа № 910/19960/15

за позовом: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.Харків

до відповідача 1: Державної фіскальної служби України, м.Київ

до відповідача 2: Державної казначейської служби України, м.Київ

за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: Слідчого управління кримінальних розслідувань Головного слідчого управління фінансових розслідувань Державної фіскальної служби України, м.Київ

про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 173 586,90 грн. та зобов'язання вчинити дії

Суддя Любченко М.О.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - по пасп., ОСОБА_2 - по дов.

від відповідача 1: Діанов О.І. - по дов.

від відповідача 2: не з'явився

від третьої особи: не з'явився

Позивач, Фізична особа-підприємець ОСОБА_1, м.Харків звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до відповідача 1, Державної фіскальної служби України, м.Київ та відповідача 2, Державної казначейської служби України, м.Київ про відшкодування шкоди в розмірі 173 586,90 грн. та зобов'язання Державної казначейської служби України безспірно списати з відповідного казначейського рахунку Державної фіскальної служби України та перерахувати матеріальну шкоду в розмірі 173 586,90 грн. на рахунок Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на завдання неправомірними діями Слідчого управління кримінальних розслідувань Головного слідчого управління фінансових розслідувань Державної фіскальної служби України в результаті вилучення товару Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 шкоди в розмірі 173 586,90 грн., яка, на думку заявника, підлягає відшкодуванню державою Україна.

Відповідач 1 у відзиві №38/99-10-04-01-16 від 21.08.2015р. проти задоволення позовних вимог надав заперечення, посилаючись на те, що Державною фіскальною службою України було вчинено всі можливі дії з метою збереження товару, вилученого під час проведення слідчих дій у кримінальному провадженні №0000147 відносно Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 Одночасно, вказаним учасником судового процесу наголошено на необґрунтованості заявленого до стягнення розміру шкоди.

Відповідач 2 відзиву на позов не надав, правової позиції по суті спору не висловив.

Ухвалою від 06.08.2015р. до участі у розгляді справи в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів залучено Слідче управління кримінальних розслідувань Головного слідчого управління фінансових розслідувань Державної фіскальної служби України.

Третя особа пояснень по суті заявленого Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 позову не висловила.

Відповідач 2 та третя особа у судове засідання 26.08.2015р. не з'явились, представників не направили, всіма правами, що передбачені Господарським процесуальним кодексом України, не скористались.

Проте, за висновками суду, Державна казначейська служба України та Слідче управління кримінальних розслідувань Головного слідчого управління фінансових розслідувань Державної фіскальної служби України були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. При цьому, господарський суд виходить з наступного.

За приписами ст.65 Господарського процесуального кодексу України ухвала про порушення провадження у справі надс/илається учасникам судового процесу за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Відповідно до п.11 листа №01-8/123 від 15.03.2007р. Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2006 році» до повноважень господарських судів не віднесено встановлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Статтею 93 Цивільного кодексу України встановлено, що місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Згідно із ч.4 ст.89 вказаного Кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

Відповідно до ч.1 ст.16 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

За змістом наявного у матеріалах справи витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців місцезнаходженням відповідача 2 на теперішній час є: 01601, м.Київ, Печерський район, вул.Бастіонна, буд.6.

Одночасно, відповідно до наявних в матеріалах справи документів місцем знаходження третьої особи є: 04655, м.Київ, Львівська площа, 8.

На вказані адреси судом на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України було скеровано, в тому числі, ухвалу від 06.08.2015р. з метою повідомлення відповідача 2 та третьої особи про час та місце розгляду справи.

Судову кореспонденцію було вручено адресатам, що підтверджується поштовими повідомленнями №719 та №700.

За таких обставин, приймаючи до уваги направлення господарським судом поштової кореспонденції за адресами відповідача 2 та третьої особи, які зазначені в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та наявні в матеріалах справи, з огляду на докази отримання вказаними учасниками судового процесу ухвали суду, суд дійшов висновку про належне повідомлення відповідача 2 та третьої особи про дату, час і місце розгляду справи.

Наразі, суд зазначає, що інформація стосовно слухання судом справ є публічною та розміщується на офіційному сайті господарського суду м.Києва в мережі Інтернет, що також свідчить про наявність у відповідача 2 та третьої особи можливості дізнатись про слухання справи за їх участю.

Крім того, господарський суд вважає за необхідне зауважити, що у відповідності до ч.2 ст.2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Статтею 3 вказаного нормативно-правового акту передбачено, що для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - це автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

У статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» передбачено, що судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Отже, з огляду на наведене вище, суд зазначає, що відповідач 2 та третя особа не були позбавлені права та можливості ознайомитись з ухвалою від 06.08.2015р. у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Відповідно до ч.1 ст.41 Господарського процесуального кодексу України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Згідно із положеннями ст.1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи.

Як зазначено в листі №01-8/2651 від 27.11.2006р. Вищого господарського суду України «Про деякі питання призначення судових експертиз» судова експертиза повинна призначатися лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Аналогічні за змістом положення містить ч.2 п.2 Постанови №4 від 23.03.2012р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики призначення судової експертизи».

Як вказувалось вище, обґрунтовуючи поданий позов, позивач посилається на завдання неправомірними діями Слідчого управління кримінальних розслідувань Головного слідчого управління фінансових розслідувань Державної фіскальної служби України в результаті вилучення товару Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 шкоди в розмірі 173 586,90 грн., яка, на думку заявника, підлягає відшкодуванню державою Україна.

Заперечуючи проти заявленого позову, відповідачем 1 зазначено, що Державною фіскальною службою України було вчинено всі можливі дії з метою збереження товару, вилученого під час проведення слідчих дій у кримінальному провадженні №0000147 відносно Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 Одночасно, вказаним учасником судового процесу наголошено на необґрунтованості заявленого до стягнення розміру шкоди.

Наразі, суд зазначає, що обставини стосовно фактичних умов зберігання вилучених в межах кримінального провадження №0000147 шкіряних та хутряних виробів, їх вартості, а також фактичного розміру шкоди, що можливо була спричинена позивачу, входять до предмету доказування по справі.

Разом з цим, для з'ясування вказаних обставин є необхідним застосування відповідних методів та методик дослідження, що не може бути зроблено господарським судом самостійно без залучення відповідних фахівців.

Ухвалою від 06.08.2015р. учасників судового процесу було зобов'язано надати пояснення з приводу наявності підстав для призначення по справі судової експертизи.

Позивач у судовому засіданні 26.08.2015р. наголосив на наявності достатніх підстав для призначення по справі судової експертизи з метою встановлення дійного розміру завданої Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 шкоди.

Відповідачем 1 наголошено, що для встановлення всіх обставин справи необхідним є призначення судової експертизи.

Іншими учасниками судового процесу своєї позиції з приводу наявності підстав для призначення по справі судової експертизи висловлено не було.

За таких обставин, враховуючи викладене вище, приймаючи до уваги предмет та підстави позовних вимог, виходячи з того, що під час розгляду справи №910/19960/15 виникли питання щодо визначення дійсності та обсягів завданої Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 шкоди, фактичних умов зберігання вилучених під час проведення дій у кримінальному провадженні №0000147 шкіряних та хутряних виробів, їх вартості, суд дійшов висновку про наявність підстав для призначення у даній справі судової експертизи.

Відповідно до ч.2 ст.41 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу мають право пропонувати господарському суду питання, які мають бути роз'яснені судовим експертом. Остаточне коло цих питань встановлюється господарським судом в ухвалі.

Виходячи зі змісту листа №01-8/2651 від 27.11.2006р. Вищого господарського суду України «Про деякі питання призначення судових експертиз», вирішуючи питання про призначення судової експертизи, господарському суду необхідно витребувати у сторін пропозиції стосовно конкретних державних спеціалізованих експертних установ та/або судових експертів, які не є працівниками зазначених установ. Господарський суд не зв'язаний цими пропозиціями, але має враховувати їх у вирішенні питання про призначення і проведення експертного дослідження.

За змістом п.5 Постанови №4 від 23.03.2012р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення. У вирішенні відповідного питання (до призначення судової експертизи) слід: визначитися з конкретною установою або конкретним експертом, якими проводитиметься експертиза. З цією метою господарський суд, зокрема, витребує у сторін пропозиції стосовно таких установ та/або судових експертів, у тому числі тих, які не є працівниками зазначених установ. Господарський суд не зв'язаний цими пропозиціями, але може враховувати їх у вирішенні питання про призначення і проведення судової експертизи; максимально конкретно визначити питання, які мають бути роз'ясненні судовим експертом, та сформулювати їх у логічній послідовності.

Згідно з п.3 вказаної Постанови Пленуму Вищого господарського суду, у процесі підготовки справи до розгляду суддя не позбавлений можливості, викликавши представників сторін, з'ясувати їх думку щодо питань, які слід поставити перед експертом.

Ухвалою від 06.08.2015р. судом було зобов'язано учасників судового процесу надати пропозиції щодо переліку питань, які слід поставити на вирішення судової експертизи.

Позивач у клопотанні б/н від 25.08.2015р. просив поставити на вирішення судовому експерту такі запитання:

1.Яка ринкова вартість шкіряної куртки (жакету) торгової марки «Денніс Бассо» зеленого кольору, шкіряної куртки (жакету) торгової марки «Денніс Бассо» чорного кольору та шуби з натурального хутра (білка) торгової марки «Ігор Gulaev»?

2.Які пошкодження мають місце на шкіряній куртці (жакеті) торгової марки «Денніс Бассо» зеленого кольору, шкіряній куртці (жакеті) торгової марки «Денніс Бассо» чорного кольору та шубі з натурального хутра (білка) торгової марки «Ігор Gulaev»?

Відповідач 1 у клопотанні без номеру та дати, що надійшло до господарського суду м.Києва 26.08.2015р., запропонував поставити на вирішення судової експертизи наступні питання:

1.Які дефекти має конкретний товар та чи можлива реалізація товару за наявності виявлених дефектів?

2.Під впливом яких причин знизилась якість товару та виникли різного роду дефекти?

3.Чи виникли дефекти в результаті будь-яких пошкоджень?

4.В який період часу виникли дефекти (у разі їх наявності)?

Іншими учасниками судового процесу відповідних пропозицій представлено не було.

Проте, як вже зазначалось, суд не обмежений при визначенні кола питань, які повинні бути поставлені на вирішення судового експерта, тими питаннями, які запропоновані учасниками судового процесу та зобов'язаний максимально конкретно визначити такі питання в ухвалі.

Згідно з ч.3 ст.41 Господарського процесуального кодексу України проведення судової експертизи доручається державним спеціалізованим установам чи безпосередньо особам, які відповідають вимогам, встановленим Законом України «Про судову експертизу».

Пунктом 1.5 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень встановлено, що експертизи та дослідження проводяться експертними установами, як правило, за зонами регіонального обслуговування. За наявності обставин, що зумовлюють неможливість або недоцільність проведення експертизи в установі за зоною обслуговування, особа або орган, які призначають експертизу, зазначивши відповідні мотиви, можуть доручити її виконання експертам іншої установи.

Ухвалою від 06.08.2015р. судом було зобов'язано учасників судового процесу надати пропозиції щодо експертної установи, якій слід доручити проведення судової експертизи.

Під час розгляду справи у судовому засіданні 26.08.2015р. представником відповідача 1 було запропоновано доручити проведення судової експертизи по справі Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Одночасно, позивач проти доручення проведення експертизи вказаній експертній установі надав заперечення та запропонував призначити судову експертизу у Харківський науково-дослідний інститут судових експертиз ім.Засл.проф.М.С.Бокаріуса.

Дослідивши надані учасниками судового спору пропозиції стосовно експертних установ, яким слід доручити проведення судової експертизи по справі №910/19960/15, з огляду на відсутність єдиної позиції з цього питання між сторонами, виходячи з принципів незалежності та безсторонності суду, визначених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., з метою уникнення сумнівів у законності, незалежності, об'єктивності і повноти здійсненої судової експертизи, суд дійшов висновку про недоцільність підтримання позиції будь-кого із учасників судового процесу та необхідність призначення судової експертизи до Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз. При цьому, судом враховано, що Одеський науково-дослідний інститут судових експертиз є державною експертною установою, що має стаж проведення судових експертиз з 1997р.

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст. 15 Закону України «Про судову експертизу» витрати на проведення судових експертиз науково-дослідними установами Міністерства юстиції України, зокрема, у господарських справах відшкодовуються в порядку, передбаченому чинним законодавством.

Згідно з п.9 Постанови №4 від 23.03.2012р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» про призначення судової експертизи виноситься ухвала, в якій, крім відомостей, передбачених частиною другою статті 86 Господарського процесуального кодексу України, зазначається, зокрема, сторона, на яку покладено оплату витрат з проведення судової експертизи.

За змістом п.23 вказаної Постанови Пленуму Вищого господарського суду України витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи, під час судового розгляду має нести заінтересована сторона, а у разі призначення господарським судом судової експертизи з власної ініціативи - сторона, визначена в ухвалі господарського суду про призначення судової експертизи. Тому в зазначеній ухвалі суд вправі зобов'язати відповідну сторону перерахувати, в тому числі шляхом здійснення попередньої оплати, суму витрат на проведення експертизи на рахунок експертної установи.

Враховуючи клопотання позивача про призначення судової експертизи, приймаючи до уваги предмет та підстави позовних вимог, за висновками суду, саме позивач, Фізична особа-підприємець ОСОБА_1, є заінтересованою особою, яка має нести витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного, господарський суд вважає за необхідне для всебічного, повного та об'єктивного дослідження усіх обставин справи призначити судову експертизу, проведення якої доручити Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз, а витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи, покласти на позивача.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст.ст.41, 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

УХВАЛИВ:

Призначити судову експертизу по справі №910/19960/15 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.Харків до відповідача 1, Державної фіскальної служби України, м.Київ та відповідача 2, Державної казначейської служби України, м.Київ про відшкодування шкоди в розмірі 173 586,90 грн. та зобов'язання вчинити дії.

На вирішення експерту поставити наступні питання:

1. Якою була вартість шкіряної куртки (жакету) торгової марки «Денніс Бассо» зеленого кольору, артикул ДВ13581 сюсо 03.13, шкіряної куртки (жакету) торгової марки «Денніс Бассо» чорного кольору, артикул ДВ13572 сюсо 03.13 та шуби з натурального хутра (білка) торгової марки «Ігор Gulaev», артикул IG561709250, що були вилучені під час проведення слідчих дій у кримінальному провадженні №0000147 відносно Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, станом на 11.12.2014р.? Відповідь на запитання визначити загалом та за кожним виробом окремо.

2. Якою була вартість шкіряної куртки (жакету) торгової марки «Денніс Бассо» зеленого кольору, артикул ДВ13581 сюсо 03.13, шкіряної куртки (жакету) торгової марки «Денніс Бассо» чорного кольору, артикул ДВ13572 сюсо 03.13 та шуби з натурального хутра (білка) торгової марки «Ігор Gulaev», артикул IG561709250, що були вилучені під час проведення дій у кримінальному провадженні №0000147 відносно Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, станом на 25.03.2015р.? Відповідь на запитання визначити загалом та за кожним виробом окремо.

3. Якою є ринкова вартість шкіряної куртки (жакету) торгової марки «Денніс Бассо» зеленого кольору, артикул ДВ13581 сюсо 03.13, шкіряної куртки (жакету) торгової марки «Денніс Бассо» чорного кольору, артикул ДВ13572 сюсо 03.13 та шуби з натурального хутра (білка) торгової марки «Ігор Gulaev», артикул IG561709250, що були вилучені під час проведення дій у кримінальному провадженні №0000147 відносно Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, станом на момент проведення судової експертизи? Відповідь на запитання визначити загалом та за кожним виробом окремо.

4. В яких умовах зберігались шкіряна куртка (жакет) торгової марки «Денніс Бассо» зеленого кольору, артикул ДВ13581 сюсо 03.13, шкіряна куртка (жакет) торгової марки «Денніс Бассо» чорного кольору, артикул ДВ13572 сюсо 03.13 та шуба з натурального хутра (білка) торгової марки «Ігор Gulaev», артикул IG561709250, що були вилучені під час проведення слідчих дій у кримінальному провадженні №0000147 відносно Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, в період з 11.12.2014р. по 25.03.2015р.? Чи відповідали фактичні умови зберігання шкіряних та хутрових виробів вимогам державних стандартів, нормативів та технічним умовам зберігання хутряних та шкіряних виробів?

5. Якщо умови зберігання у зазначений вище період шкіряної куртки (жакету) торгової марки «Денніс Бассо» зеленого кольору, артикул ДВ13581 сюсо 03.13, шкіряної куртки (жакету) торгової марки «Денніс Бассо» чорного кольору, артикул ДВ13572 сюсо 03.13 та шуби з натурального хутра (білка) торгової марки «Ігор Gulaev», артикул IG561709250, що були вилучені під час проведення слідчих дій у кримінальному провадженні №0000147 відносно Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, було порушено, то чи було внаслідок викладених обставин пошкоджено шкіряні та хутрові вироби? Якщо так, то в чому полягали такі пошкодження? На яку суму такі пошкодження зменшили вартість шкіряних та хутрових виробів?

6. Який розмір матеріальної шкоди заподіяно Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 внаслідок пошкодження шкіряної куртки (жакету) торгової марки «Денніс Бассо» зеленого кольору, артикул ДВ13581 сюсо 03.13, шкіряної куртки (жакету) торгової марки «Денніс Бассо» чорного кольору, артикул ДВ13572 сюсо 03.13 та шуби з натурального хутра (білка) торгової марки «Ігор Gulaev», артикул IG561709250?

Проведення судової експертизи по справі №910/19960/15 доручити Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз (65026, Одеська обл., м.Одеса, вул.Ланжеронівська, буд.21).

Попередити експерта, який буде проводити судову експертизу, про необхідність проведення експертизи у відповідності до Закону України «Про судову експертизу» та про кримінальну відповідальність у разі дачі неправдивих висновків, передбачену ст.ст.384, 385 Кримінального кодексу України.

Зобов'язати учасників судового процесу не перешкоджати при проведенні судової експертизи.

Витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи, покласти на Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1.

Зобов'язати Одеський науково-дослідний інститут судових експертиз згідно із ч.1 ст.41 Господарського процесуального кодексу України направити сторонам у справі копію висновку судової експертизи, призначеної даною ухвалою, а також провести експертизу у строки, передбачені підпунктом 1.13 пункту 1 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень.

Суддя М.О.Любченко