КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" серпня 2015 р. Справа№ 910/5611/15-г

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пашкіної С.А.

суддів: Сітайло Л.Г.

Чорної Л.В.

Від позивача - Ненюк А.О. (угода від 12.02.15);

Від відповідача - не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу Державного підприємства "Конструкторське бюро "Артилерійське озброєння"

на рішення Господарського суду міста Києва від 25.05.2015р.

у справі № 910/5611/15-г (суддя Марченко О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Об'єднані Металобази України"

до Державного підприємства "Конструкторське бюро "Артлерійське озброєння"

про стягнення 108 807, 37 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.05.2015р. у справі №910/5611/15-г позов задоволено частково. Стягнуто з державного підприємства "Конструкторське бюро "Артилерійське озброєння" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Об'єднані металобази України" 97623 грн. 44 коп. заборгованості, 3 151 грн. 38 коп. пені; 2 440 грн. 56 коп. штрафу; 2 000 витрат на послуги адвоката та 2 064,30 грн. судового збору. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду ґрунтується на тому, що відповідач умови договору на постачання металопродукції належним чином не виконав, за поставлений позивачем товар не розрахувався в повному обсязі, на підставі чого у відповідача утворилась заборгованість.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить Київський апеляційний господарський суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 25.05.2015р. та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає про те, що є структурною складовою державного концерну "Укроборонпром" та здійснює діяльність, спрямовану на науково-технічний та технологічний розвиток оборонно-промислового комплексу в інтересах обороноздатності держави, інтереси ДП "КБ "Артилерійське озброєння" збігаються з інтересами Держави. На даний час відповідач виробляє продукцію, що включена до державного оборонного замовлення на 2015 рік, яка виготовляється для забезпечення обороноздатності країни в зоні АТО. Вартість продукції, яка поставлялася відповідачу позивачем, була завищеною більш ніж на 20% порівняно з ринковою, про що свідчить, зокрема, його згода на зменшення ціни, оформлена додатком №4 до договору, що судом не було взято до уваги.

Скаржник зазначає й про безпідставне стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 05.08.2015р. розгляд апеляційної скарги призначено на 25.08.2015р.

25.08.2015р. в судове засідання апеляційного господарського суду не з'явився відповідач.

Враховуючи те, що відповідач про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, явка учасників судового процесу не визнана обов'язковою та з урахування думки представника позивача щодо розгляду апеляційної скарги у відсутності представника відповідача, судова колегія ухвалила розгляд апеляційної скарги у відсутності представника відповідача.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача судова колегія встановила.

06.11.2014 ТОВ "Об'єднані Металобази України", як постачальником, та ДП "КБ "Артилерійське озброєння", як покупцем, укладено договір поставки №ОМУ-14033, відповідно до п.1.1. якого постачальник зобов'язується передати у встановлений договором термін у власність покупця металопродукцію (товар), а покупець зобов'язується оплатити вартість товару та прийняти його відповідно до умов договору.

Відповідно до п.1.2 договору ціна, загальна кількість, асортимент, сортамент та розгорнута номенклатура товару, що постачається за договором, визначається у рахунках-фактурах постачальника (рахунки-фактури) або в інших додатках до договору та/або у видаткових/залізничних накладних постачальника.

Загальна сума договору складає загальну вартість поставленого товару, яка зазначена в усіх рахунках-фактурах, які були виставлені постачальником для оплати покупця за договором та інших додатках до договору та/або у видаткових/залізничних накладних постачальника (пункт 3.1 договору).

Оплата всієї вартості товару, визначеного у рахунках-фактурах, здійснюється шляхом 100% переплати шляхом перерахуванням грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 2 (двох) банківських днів з моменту виставлення рахунку-фактури або на інших умовах, вказаних у додатках до договору (пункт 3.4 договору);

Сторони в п.3.6 договору домовилися, що грошові кошти, які надходять від покупця, в будь-який момент зараховуються постачальником у черговості, встановленій статтею 534 Цивільного кодексу України.

Товар вважається поставленим постачальником і прийнятим покупцем з моменту видачі видаткової накладної, а у випадку поставки товару залізничним транспортом - з дати календарного штемпеля станції відправлення на залізничній накладній або в інший момент відповідно до умов поставки згідно з правилами "Інкотермс", за якими поставляється конкретна партія товару, з врахуванням особливостей, встановлених у Договорі (пункт 4.1 договору);

Пунктом 5.2 договору сторони погодили, що за прострочення строків оплати товару, встановлених в договорі та додатках до нього, покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми простроченого платежу за кожний день прострочення за весь період прострочення. Крім сплати пені покупець сплачує постачальникові штраф у розмірі 10% від суми неоплаченого або несвоєчасно оплаченого товару за кожен випадок порушення строків оплати товару, але не більше 5% вартості неоплаченого товару.

Договір набирає чинності з дати його укладення, яка вказана у верхньому правому куті першої сторінки договору, шляхом його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до 31.12.2014, а в частині взаєморозрахунків - до повного розрахунку між сторонами (пункт 9.1 договору).

Сторонами укладено додаток №1, в якому передбачено, що :

загальна вартість товару, який поставляється згідно з Додатком №1, складає 129 604,29 грн. з урахуванням ПДВ. Розрахунки за Додатком №1 здійснюються в національній валюті України (пункт 3 Додатку №1);

оплата загальної вартості товару здійснюється шляхом перерахування покупцем на поточний рахунок постачальника 50% вартості товару протягом одного банківського дня після підписання сторонами Додатку №1 та 50% вартості товару протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту отримання видаткової накладної у місці поставки товару (пункт 4 Додатку №1);

Додаток №1 набирає чинності з моменту його підписання та скріплення печатками сторін (пункт 12 додатку №1).

Згідно зі статтею 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

На виконання пункту 4 додатку №1 відповідач здійснив оплату 50% вартості товару (що становить 129 604,29 грн.) у сумі 64 802грн., що підтверджується платіжним дорученням від 07.11.2014 №1737.

ТОВ "Об'єднані Металобази України" виставлено ДП "КБ "Артилерійське озброєння" рахунок від 06.11.2014 №650 на оплату товару на суму 198 309,08 грн.

На підставі виставленого рахунку від 06.11.2014 №650 сторонами підписано видаткові накладні на загальну суму 198 309,08 грн., а саме: від 07.11.2014 №238 на суму 121 412,78 грн.; від 07.11.2014 №239 на суму 3 120 грн.; від 10.11.2014 №240 на суму 663 грн.; від 25.11.2014 №246 на суму 10727,45 грн.; від 25.11.2014 №248 на суму 62 385,85 грн.

До матеріалів справи долучено довіреність на отримання товару від 07.11.2014 №233.

У зв'язку з неналежною якістю частини товару сторони досягли згоди про повернення частини товару та про зменшення загальної вартості товару на суму 59 886,25 грн., що підтверджується видатковою накладною (повернення) від 27.11.2014 №ВП-0000007.

Отже, заборгованість відповідача перед позивачем відповідно до рахунку-фактури від 06.11.2014 №650 становить 73 620,83 грн. (198309,08 грн. - 64 802 грн. - 59 886,25 грн.).

Позивачем, крім того, виставлено відповідачу рахунок від 18.11.2014 №658 на оплату товару на суму 40 017,50 грн.

На підставі виставленого рахунку від 18.11.2014 №658 сторонами підписано видаткові накладні на загальну суму 14 532,36 грн., а саме: від 25.11.2014 №244 на суму 10 257,36 грн.; від 25.11.2014 №247 на сума 4 275 грн.; разом з тим, до матеріалів справи долучено довіреність на отримання товару від 25.11.2014 №250.

ДП "КБ "Артилерійське озброєння", перерахувало 20 008,75 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 24.11.2014 №1792.

У пункті 3.6 договору сторони домовилися, що грошові кошти, які надходять від покупця, в будь-який момент зараховуються постачальником у черговості, встановленій статтею 534 ЦК України.

Отже, передплату за поставлений товар відповідно до рахунку-фактури від 18.11.2014 №658 зараховано позивачем в рахунок оплати за поставлений товар згідно з рахунком-фактурою від 06.11.2014 №650 у сумі 5 476,39 грн. (20008,75 - 14 532,36 грн.).

У зв'язку з цим заборгованість ДП "КБ "Артилерійське озброєння" перед ТОВ "Об'єднані Металобази України" відповідно до рахунку-фактури від 06.11.2014 №650 становить 68 144,44 грн. (73 630 грн. - 5 476,39 грн.).

Позивачем виставлено відповідачу рахунок від 20.11.2014 №661 на оплату товару на суму 59 040 грн.

На підставі виставленого рахунку від 20.11.2014 №661 сторонами підписано видаткові накладні на загальну суму 59 040 грн., а саме: від 25.11.2014 №245 на суму 19 680 грн. та від 25.11.2014 №249 на суму 39 360 грн.; разом з тим, до матеріалів справи долучено довіреність на отримання товару від 25.11.2014 №252.

Відповідачем частково оплачено вказаний рахунок та перераховано 29561 грн. за отриманий від позивача товар. Отже заборгованість відповідача перед позивачем відповідно до рахунку-фактури від 20.11.2014 №661 становить 29479 грн. (59 040 грн. - 29 561 грн.).

Враховуючи викладене у відповідача перед позивачем виникла заборгованість за неоплачений товар у сумі 97 623,44 грн. (68144,44 грн. + 29479 грн.).

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Позивач звернувся до відповідача із претензією, перерахувати до 26.12.2014 заборгованість за договором у сумі 97 623,44 грн. на рахунок ТОВ "Об'єднані Металобази України", яка залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Як обґрунтовано зазначає місцевий господарський суд, відповідач умови договору належним чином не виконав, за поставлений позивачем товар не розрахувався в повному обсязі, на підставі чого у ДП "КБ "Артилерійське озброєння" утворилася заборгованість у сумі 97 623,44 грн., яка підтверджена матеріалами справи, а тому місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення основної заборгованості у розмірі 97 623,44 грн.

Позивач просив суд стягнути з відповідача 6 302,76 грн. пені та 4 881,17 грн. штрафу.

У частині першій статті 546 ЦК України зазначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 343 Господарського кодексу України і статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 4 додатку №1 передбачено, що оплата загальної вартості товару здійснюється шляхом перерахування покупцем на поточний рахунок постачальника 50% вартості товару протягом одного банківського дня після підписання сторонами додатку №1 та 50% вартості товару протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту отримання видаткової накладної у місці поставки товару.

Пунктом 5.2 договору передбачено, що за прострочення строків оплати товару, встановлених в договорі та додатках до нього, покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочення за весь період прострочення. Крім сплати пені, покупець сплачує постачальникові штраф у розмірі 10% від суми неоплаченого або несвоєчасно оплаченого товару за кожен випадок порушення строків оплати товару, але не більше 5% вартості неоплаченого товару.

Відповідач не здійснив повну оплату за отриманий від позивача товар на загальну суму 97 623,44 грн., а тому ТОВ "Об'єднані Металобази України" просить суд стягнути з ДП "КБ "Артилерійське озброєння" штраф не більше 5% вартості неоплаченого товару у сумі 4 881,17 грн. (97 623,44 грн. * 5% / 100%).

Разом з тим, позивач просить суд стягнути з відповідача пеню за періоди: з 29.11.2014 по 16.02.2015 на суму 4 303,37 грн. (фактично позивач рахує з 28.11.2014 по 15.02.2015, тобто 78 днів) та з 22.11.2014 по 16.02.2015 на суму 1999,30 грн. (фактично позивач рахує з 23.11.2014 по 14.02.2015, тобто 84 дні) відповідно до розрахунку, наявного в матеріалах справи.

Місцевим господарським судом правомірно зазначено, що позивачем неправильно визначено період нарахування пені за рахунком-фактурою від 20.11.2014 №661, оскільки останню видаткову накладну (№249) підписано сторонами 25.11.2014, а тому четвертий день після отримання вказаної видаткової накладної є 29.11.2014, тому період для нарахування пені буде з 29.11.2014р. по 16.02.2015р.

Пунктом 3 статті 83 ГПК України встановлено, що господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Відповідно до частини першої статті 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Так, враховуючи, що ДП "КБ "Артилерійське озброєння" здійснює діяльність, спрямовану на науково-технічний та технологічний розвиток оборонно-промислового комплексу в інтересах обороноздатності держави та є структурною складовою державного концерну "Укроборонпром", то місцевим господарський суд обґрунтовано застосував пункт 3 статті 83 ГПК України та зменшив розмір пені та штрафу на 50%, у зв'язку з чим обґрунтовано зменшено розмір пені та штрафу на 50% та стягнуто з ДП "КБ "Артилерійське озброєння" на користь ТОВ "Об'єднані Металобази України" 3 151,38 грн. пені та 2 440,56 грн. штрафу.

Доводи відповідача в апеляційній скарзі про те, що вартість продукції, яка поставлялася відповідачу позивачем, була завищеною більш ніж на 20% порівняно з ринковою, про що свідчить, зокрема, його згода на зменшення ціни, оформлена додатком №4 до договору, що судом не було взято до уваги не підтверджуються матеріалами справи, оскільки судом досліджено всі наявні матеріали справи, в тому числі й додаток №4 до договору, однак правові підстави для скасування рішення, у зв'язку з зазначеними доводами, відсутні.

Скаржник зазначає й про безпідставне стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу.

Відповідно до статті 44 ГПК України судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

У пунктах 6.3 - 6.5 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" зазначено, що витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов'язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об'єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною п'ятою статті 49 ГПК України.

Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригінала ордеру адвоката, виданого відповідним адвокатським об'єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

За змістом частини третьої статті 48 та частини п'ятої статті 49 ГПК України у їх сукупності можливе покладення на сторони у справі як судових витрат тільки тих сум, які були сплачені стороною за отримання послуг саме адвоката (у розумінні пункту 1 статті 1 та частини першої статті 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"), а не будь-якої особи, яка надавала правову допомогу стороні у справі.

Розподіл сум інших судових витрат здійснюється за загальними правилами частини п'ятої статті 49 ГПК України, тобто при задоволенні позову вони покладаються на відповідача, при відмові в позові - на позивача, а при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За тими ж правилами здійснюється й розподіл сум цих витрат у розгляді господарським судом апеляційних і касаційних скарг.

Вирішуючи питання про такий розподіл, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов'язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв'язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

У частині третій статті 48 ГПК України передбачено, що витрати, які підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України "Про адвокатуру".

Позивачем заявлено до стягнення з ДП "КБ "Артилерійське озброєння" 4 000 грн. витрат на послуги адвоката та надано до матеріалів справи договір про надання правової допомоги від 12.02.2015, укладений ТОВ "Об'єднані Металобази України" і адвокатом Ненюком Андрієм Олександровичем; свідоцтво про право Ненюка А.О. на зайняття адвокатською діяльністю від 17.04.2008 №168 та акт виконаних робіт від 12.02.2015 на суму 4 000 грн.

Оскільки витрати на послуги адвоката в сумі 4 000 грн. є неспіврозмірними заявленим вимогам, тому місцевий господарський суд обґрунтовано задовольнив вимоги про стягнення витрат на правову допомогу на користь ТОВ "Об'єднані Металобази України" у розмірі 2 000 грн.

Враховуючи викладене, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення Господарського суду міста Києва від 25.05.2015р. підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Державного підприємства "Конструкторське бюро "Артилерійське озброєння" залишити без задоволення.

2.Рішення Господарського суду міста Києва від 25.05.2015р. у справі №910/5611/15-г залишити без змін.

3.Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/5611/15-г.

Повний текст постанови складено та підписано 27.08.2015р.

Головуючий суддя С.А. Пашкіна

Судді Л.Г. Сітайло

Л.В. Чорна