ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"25" серпня 2015 р. Справа № 07/138-38.1

Господарський суд Волинської області в складі судді Вороняка А. С., розглянувши заяву державного комунального підприємства "Луцьктепло", м. Луцьк

про відстрочку виконання рішення господарського суду Волинської області від 13.10.2010р. до 31.12.2016р.

у справі за позовом дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", м. Київ

до відповідача: державного комунального підприємства "Луцьктепло", м. Луцьк

про стягнення 21705900 грн.

За участю представників сторін:

від стягувача: ОСОБА_1, довіреність №46/16 від 09.06.2015р.;

від боржника (заявника): ОСОБА_2, довіреність №65/08 від 12.01.2015р.

Встановив: рішенням господарського суду Волинської області від 13.10.2010р. у справі №07/138-38.1, яке залишене без змін постановами Львівського апеляційного господарського суду від 14.12.2010р. та Вищого господарського суду України від 16.02.2011р., позовні вимоги ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України", предявлені до ДКП "Луцьктепло", задоволено частково та постановлено стягнути з державного комунального підприємства "Луцьктепло" на користь дочірньої компанії "Газ України" НАК "Нафтогаз України" 20000000 грн. основної заборгованості, 146482 грн. пені та 241080 грн. 3% річних (всього 20387562 грн.), а також 23951,23 грн. витрат по сплаті державного мита та 221,67 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу (загальна сума стягнення 20411734,90 грн.)

На виконання зазначених рішень судів було видано наказ №07/138-1 від 03.03.2011р., який було предявлено стягувачем для примусового виконання до органів Державної виконавчої служби.

Постановою відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 14.09.2011р. було відкрито виконавче провадження (ВП №28694996) з приводу примусового виконання рішення господарського суду у справі №07/138-38.1.

13.08.2015р.(вх.01-59/69/15) державне комунальне підприємство "Луцьктепло" звернулось до господарського суду Волинської області з заявою про відстрочку виконання рішення господарського суду Волинської області від 13.10.2010р. у справі №07/138-38.1 до 31.12.2016р..

В обґрунтування даної заяви боржник посилається на наявність кредиторської та дебіторської заборгованості, що виникла через несвоєчасну оплату населенням міста Луцька послуг з теплопостачання, які надаються ДКП "Луцьктепло", непогашення заборгованості перед ДКП «Луцьктепло» з різниці в тарифах на теплову енергію, наявність інших виконавчих проваджень щодо ДКП "Луцьктепло", що в свою чергу спричинило збитковість підприємства та важке фінансово-економічне становище. ДКП «Луцьктепло» з 20.05.2015р. не надає послуги з централізованого постачання гарячої води у звязку з припиненням постачання газу на котельні підприємства, тому у підприємства відсутні надходження грошових коштів від споживачів. Коштів катастрофічно не вистачає для виплати заробітної плати(заборгованість станом на 01.08.2015 р. складає 2736,4 тис.грн.), сплати податків, оплати спожитої електроенергії, води, фінансування робіт по плановим ремонтам котелень та теплових мереж. На підтвердження зазначеного заявником долучено до матеріалів справи: довідку №4497/05 від 12.08.2015р., інформацію (довідка) по роботі з боржниками станом на 1 липня 2015року (за період 01.01.2010-01.07.2015 роки) по ДКП «Луцьктепло», довідка №4482/14 від 11.08.2015р., постанова про відкриття виконавчого провадження (ВП№46994254 від 25.03.2015р.), постанова про поновлення виконавчого провадження (ВП№33061785 від 22.06.2015р.), звіт про фінансові результати за І півріччя 2015р., залишки по рахунках.

Ухвалою господарського суду Волинської області від 14.08.2015р. зазначену заяву було прийнято та призначено її розгляд в судовому засіданні на 25.08.2015р..

19.08.2015р. від представника заявника поступили пояснення №4569/08 від 18.08.2015р., в яких зазначено, що постановою відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 13.01.2015р. було зупинено виконавче провадження(ВП №28694996) на підставі п.15 ч.1 ст.37, ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження». Станом на день подання заяви боржником самостійно виконано рішення суду на суму 3000000 грн., тому непогашений борг становить 17411734,90 грн.. До пояснень додано постанову про зупинення виконавчого провадження від 13.01.2015р. (ВП №28694996).

25.08.2015р. через канцелярію суду від представника стягувача надійшли заперечення №31/13-3170 від 20.08.2015р. на заяву боржника про відстрочку виконання рішення, в яких просять відмовити в задоволенні заяви ДКП "Луцьктепло", оскільки вважають, що заявником не наведено достатньо підстав з яких вбачалося б винятковість випадку та наявність обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим в розумінні ст.121 Господарського процесуального кодексу України(далі ГПК України). Також зазначають, про скрутне фінансове становище стягувача, внаслідок несвоєчасної оплати боржниками заборгованості за спожитий природний газ. ДК «Газ України» не є газовидобувною компанією, а інших джерел погашення заборгованості за спожитий природний газ, ніж її стягнення в судовому порядку з своїх контрагентів у ДК «Газ України» не існує. Кошти, що надходять до ДК Газ України, перераховуються до Державного бюджету України, а також спрямовуються на погашення державного боргу перед іноземними постачальниками за поставлений природний газ. Несплата (несвоєчасна сплата) боргів перед іноземними постачальниками газу спричиняє необхідність додаткового залучення бюджетних коштів для погашення такої заборгованості та, як наслідок, недофінансування бюджетних програм та росту соціальної напруги. Боржником на підтвердження свого реального фінансового становища не надано довідок про рух коштів з усіх банківських установ, в яких відкриті рахунки з часу підписання договору до даний час.

У судовому засіданні 25.08.2015р. представник заявника (ДКП «Луцьктепло») заяву про відстрочку виконання рішення господарського суду Волинської області від 13.10.2010р. у справі №07/138-38.1 до 31.12.2016р. підтримав, просить її задовольнити. Додатково повідомив, що кошти мають надійти від споживачів по закінченню опалювального сезону 2015-2016 р.р.

У судовому засіданні 25.08.2015р. представник стягувача (ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України") заперечив проти задоволення заяви боржника (заявника) про відстрочку виконання рішення господарського суду Волинської області від 13.10.2010р. у справі №07/138-38.1, просив відмовити в її задоволенні з підстав викладених у запереченнях №31/13-3170 від 20.08.2015р..

Згідно ст. 45 ГПК України господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов'язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов.

Згідно ст. 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Частиною 1 ст. 121 ГПК України унормовано, що при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

У відповідності до пункту 7.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" підставою для відстрочки виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 Господарського процесуального кодексу України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Згідно п.10 постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 26.12.2003р. "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" зазначено, що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст. 121 ГПК їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення. Тобто, господарський суд повинен враховувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, але також необхідно враховувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення та не допускати їх настання.

З аналізу процесуальних норм, що регулюють питання можливості надання відстрочки виконання рішення суду випливає, що законодавець у будь-якому випадку пов'язує відстрочку виконання судового рішення у судовому порядку з об'єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення. Отже, умовою застосування заходів до відстрочки виконання рішення є достатньо доказів того, що у боржника з поважних причин немає можливості виконати рішення у встановлений строк чи встановленим способом.

Положеннями ст.ст. 33, 34 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Зазначені докази повинні містити інформацію щодо обставин, що входять до предмета доказування, слугувати аргументами (посилками) у процесі встановлення об'єктивної істини.

З огляду на те, що нормами чинного ГПК України не визначено переліку обставин, які свідчать про неможливість чи ускладнення виконання рішення, тому суд оцінює докази, які підтверджують такі обставини, за правилами ст. 43 ГПК України.

Встановлення та підтвердження факту наявності виключних обставин, на які посилається ДКП "Луцьктепло", можливо лише внаслідок перевірки судом відповідних доказів наявності зазначених обставин, що безпосередньо впливають на можливість виконання рішення суду боржником у момент звернення рішення до виконання.

Основним видом діяльності ДКП Луцьктепло є постачання пари та гарячої води. Підприємство є виконавцем послуг по теплопостачанню (централізованому опаленню та гарячому водопостачанню) для населення, бюджетних організацій та інших споживачів.

З 20.05.2015р. заявник не надає послуги з централізованого постачання гарячої води у звязку з припиненням постачання газу на котельні підприємства.

Довідкою від 12.08.2015р №4497/05 виданою ДКП «Луцьктепло» стверджується, що станом на 01.08.2015 року дебіторська заборгованість перед ДКП Луцьктепло за послуги з теплопостачання становить 34028 тис.грн., з них:

міський бюджет 42 тис.грн.;

держаний бюджет 904,8 тис.грн.;

інші 3808 тис.грн.;

населення 28984,5 тис.грн.;

субсидії 160,8 тис.грн.

Основним споживачем вказаних послуг є населення міста Луцька, яке не здійснює своєчасні та повні розрахунки за ці послуги. Пеня за несвоєчасне внесення плати за комунальні послуги населенню не нараховується, оскільки її розмір та порядок стягнення чинним законодавством не визначені.

Із пояснень заявника слідує, що підприємством вживаються усі передбачені законом заходи по стягненню заборгованості з боржників, зокрема населенням та бюджетними організаціями по оплаті за спожиті послуги з теплопостачання. Однак, з незалежних від боржника причин дебіторська заборгованість залишається досить великою. Важке фінансово-економічне становище підприємства зумовлене також затвердженими національним регулятором тарифами на теплову енергію, які всупереч вимогам ст.20 Закону України Про теплову енергію не забезпечують відшкодування всіх економічно обґрунтованих витрат на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії, тобто не відшкодовують дійсних фактичних затрат, понесених підприємством.

Як наслідок цього, кредиторська заборгованість підприємства-боржника станом на 01.08.2015р. складала 114 607,6 тис. грн. (довідка від 11.08.2015р. №4482/14) та включає в себе 48583,6 тис. грн. заборгованості перед НАК "Нафтогаз України", 24175,9 тис. грн. перед ДК "Газ України", 1701,1 тис. грн. перед ПАТ "Волиньобленерго", 4665,7 тис. грн. перед КП "Луцькводоканал", 28209,9 тис. грн. перед ТзОВ "Східноєвропейська теплогенеруюча компанія", 206,4 тис. грн. заборгованості перед АТ "СКФ "Україна", 31,2 тис. грн. заборгованості по сплаті податку за землю за липень місяць 2015 року, 2736, 4 тис. грн.. по заробітній платі, 1140,8 тис. грн. боргу по сплаті податку із з/плати (ЄСВ, ПДФО, військовий збір).

Звітом про фінансові результати ДКП «Луцьктепло» за І півріччя 2015р. стверджується отримання збитків у розмірі 22701 тис.грн..

Довідкою підписаною головним бухгалтером ДКП «Луцьктепло» стверджується, що станом на 10.08.2015 року залишок грошових коштів на поточних рахунках боржника становив 2018,91 грн., а станом на 11.08.2015 р. 695,59 грн..

Разом з тим, ДКП "Луцьктепло" виступає боржником і по інших судових рішеннях, на підставі яких органами ДВС можуть бути застосовані заходи примусового виконання, спрямовані на стягнення грошових коштів з підприємства.

На виконанні у Відділі примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби України перебувають наказ господарського суду Волинської області №903/336/14-1 від 11.08.2014р. про стягнення з ДКП "Луцьктепло" на користь ПАТ "НАК "Нафтогаз України" 19996716,30 грн. основного боргу, 1227725,57 грн. 3% річних, 170891,91 грн. інфляційних втрат та 72794,98 грн. судового збору (ВП №46994254) та наказ №5004/165/12-1 від 27.03.2012р. про стягнення з ДКП «Луцьктепло» на користь ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» в особі Волинської філії ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» 21244844, 64 грн. (ВП №33061785).

Суд враховує, що керівництво підприємства-боржника вживає всіх можливих заходів для стабілізації та забезпечення сталого функціонування підприємства в умовах зростання кризових явищ в Україні, водночас шукає способи погашення існуючої кредиторської заборгованості. Однак, вирішення проблем спрямованих на зміцнення фінансової стабільності ДКП "Луцьктепло" потребує певного часу.

Також суд враховує обставини, які свідчать про очікуване в опалювальному сезоні 2015 року отримання коштів від споживачів і можливість виконання рішення у даній справі.

Отже, заявник ДКП "Луцьктепло" має стратегічне значення для життєдіяльності міста, а тому вжиття примусових заходів щодо стягнення заборгованості з останнього зупинить підприємство та буде підставою неможливості належного здійснення вищевказаної діяльності, що призведе до катастрофічної ситуації у місті обласного значення.

Водночас, відповідно до позиції Вищого господарського суду України, викладеній у його Постанові від 09.04.2008 року у справі № 1/13, до обставин, що ускладнюють виконання рішення, відносяться нерентабельність підприємства, наявність боргу перед ним інших контрагентів (відмовлено у порушенні провадження з перегляду ухвалою Судової палати у господарських справах Верховного Суду України від 05.06.2008року).

Стратегічне значення божника для регіону в якому він здійснює господарську діяльність, а також імовірність зупинення роботи такого підприємства в наслідок негайного примусового виконання рішення і як наслідок загроза його банкрутства та масове загальне скорочення працівників, є достатніми правовими підставами, в розумінні статті 121 ГПК України, для надання відстрочки виконання рішення. Подібна правова позиція Вищого господарського суду України викладена у постановах від 11.08.2014 року по справі № 5004/165/12; від 06.08.2013 року по справі № 5015/774/12 та від 19.03.2013 року по справі № 63/330-10.

Стягувачем взагалі не надано документального підтвердження викладених у запереченнях доводів, зокрема, про скрутне фінансове становище, про відсутність інших джерел погашення заборгованості за спожитий природний газ, про погашення державного боргу перед іноземними постачальниками за поставлений природний газ, про додаткове залучення бюджетних коштів для погашення такої заборгованості, тощо.

Судом враховується характер спору, специфіка господарської діяльності боржника, який є стратегічно значимим обєктом для життєдіяльності міста, оскільки основним видом його діяльності є постачання пари та гарячої води, а основними споживачами підприємства населення, великі та інші підприємства, установи, організації, органи державної влади і місцевого самоврядування, що фінансуються із Державного бюджету, вина боржника, його фінансовий стан, інтереси сторони, на користь якої слід сплатити кошти. Крім того береться до уваги те, що боржником самостійно частково погашено суму заборгованості перед стягувачем і заявлене намагання боржника сплатити залишок боргу. Невідкладне вжиття до ДКП Луцьктепло заходів примусового виконання судового рішення зі сторони Державної виконавчої служби (звернення стягнення на грошові кошти та інше майно боржника) може призвести до неспроможності підприємства вчасно погасити поточну заборгованість за спожитий природний газ, закупити матеріальні ресурси, необхідні для ремонту і відновлення теплових мереж, виконати податкові зобов'язання перед бюджетом, виплатити заробітну плату трудовому колективу, яка не повинна бути поставлена в залежність від інших платежів, що в свою чергу ще більше ускладнить важке фінансове становище ДКП Луцьктепло та поставить під загрозу зрив належної підготовки міста до наступного опалювального періоду, зокрема може призвести до порушення прав та законних інтересів переважної більшості мешканців (споживачів) обласного центру, серед яких 55 тис. житлових помешкань споживачів та майже тисячу юридичних осіб.

Враховуючи вищенаведене та можливість стабілізації та відновлення фінансового стану підприємства в разі надання відстрочки виконання рішення, суд дійшов висновку, що наведені заявником обставини є тими виключними обставинами, які дають підстави для часткового задоволення заяви ДКП Луцьктепло №4512/08 від 12.08.2015р. про відстрочку виконання рішення господарського суду Волинської області від 13.10.2010р. у справі №07/138-38.1 до 01.01.2016р., а в іншій частині відхиленню через баланс інтересів сторін, негативний вплив на господарську діяльність підприємства інфляційних процесів в економіці України, що інших джерел погашення заборгованості за спожитий природний газ, ніж її стягнення в судовому порядку з своїх контрагентів у ДК Газ України не існує.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.86, 121 ГПК України, господарський суд,-

ухвалив:

1. Заяву державного комунального підприємства Луцьктепло №4512/08 від 12.08.2015р. про відстрочку виконання рішення господарського суду Волинської області від 13.10.2010р. у справі №07/138-38.1 до 31.12.2016р. задовольнити частково.

2. Відстрочити виконання рішення господарського суду Волинської області від 13.10.2010р. у справі №07/138-38.1 до 01 січня 2016 року.

3. В іншій частині заяви про відстрочку виконання рішення господарського суду Волинської області від 13.10.2010р. у справі №07/138-38.1 відмовити.

Суддя А. С. Вороняк