ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.08.2015 року Справа № 904/4502/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Широбокової Л.П. доповідач,

суддів: Крутовських В.І., Іванова О.Г.

при секретарі судового засідання: Герун Т.О.

За участю прокурора: Каюк М.С., посвідчення № 001456 від 27.08.12р.

За участю представників сторін:

від відповідача: ОСОБА_1, представник, довіреність №2508-15/02 від 25.08.15;

представники позивача та Міністерства енергетики та вугільної промисловості України у судове засідання не з'явились, позивач про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРК Глобус" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 21.07.2015р. у справі №904/4502/15

за позовом Прокурора Жовтневого району м. Кривого Рогу,

м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

в інтересах держави Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, м. Київ в особі Державного підприємства "Криворізька теплоцентраль", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРК Глобус",

м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення 120 539 грн 96 коп

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 21.07.2015 року (суддя Кармазіна Л.П.) позов задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРК Глобус" на користь Державного підприємства "Криворізька теплоцентраль" суму основного боргу - 102488 грн 53 коп, 3% річних - 1079 грн 45 коп, пеню 19374 грн 74 коп, втрати від інфляції - 33368 грн 54 коп та 7% штрафу - 7174 грн 18 коп. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРК Глобус" в доход Державного бюджету України судовий збір - 3269 грн 71 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду Товариство з обмеженою відповідальністю "ТРК Глобус" (надалі відповідач) звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить зазначене рішення скасувати в частині стягнення 3% річних, інфляційних втрат, пені та штрафу, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи та порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Прокурор просив в задоволенні в апеляційної скарги відмовити, а рішення господарського суду залишити без змін.

Представник позивача в судове засідання не зявився, надіслав клопотання про розгляд справи без участі його представника.

Заслухавши пояснення прокурора та представника відповідача, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

При перегляді справи апеляційним судом встановлено, що 01.03.2014 року між Державним підприємством "Криворізька теплоцентраль" продавець (надалі позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТРК Глобус" -споживач-покупець (надалі відповідач) укладено договір купівлі-продажу теплової енергії №1597 (а.с. 19-21).

За п.1.1 договору купівлі-продажу теплової енергії теплопостачальна організація - продавець бере на себе зобов'язання постачати споживачеві-покупцю теплову енергію в потрібних йому обсягах, а споживач-покупець зобов'язується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими згідно чинного законодавства тарифами (цінами) в терміни передбачені цим договором.

Відповідно п. 2.1 договору, теплова енергія постачається споживачу-покупцю в обсягах, визначених в додатку 1 до цього договору, що є невід'ємною частиною, на такі потреби: опалення та вентиляцію - в період опалювального періоду; гаряче водопостачання - протягом року (за наявності виділеного об'єму природного газу).

У відповідності з п.4.2.5 договору теплопостачальна організація продавець зобовязаний виписувати рахунки та акти передачі - приймання теплової енергії споживачеві-покупцю для оплати спожитої ним теплової енергії у звітному періоді не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітнім, а також направляти акти передачі-приймання теплової енергії, які підтверджують обсяг отриманої теплової енергії та які повинні бути повернуті споживачем-покупцем в підписаному, зі своєї сторони, вигляді теплопостачальній організації продавцю до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Договір набуває чинності з моменту фактичного надання послуг з теплопостачання та діє до 31.12.2014 року, з урахуванням частини 3 статті 631 Цивільного кодексу України (п.10.1 договору).

На виконання договору купівлі-продажу теплової енергії позивач у період з листопада 2014 року по лютий 2015 року надав відповідачу послуги з постачання теплової енергії на загальну суму 102488 грн 53 коп, що підтверджується актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) №6348 від 31.11.2014р. на суму 12822 грн 14 коп, від 31.12.2014р. №7989 на суму 42355 грн 91 коп, від 31.01.2015р. №371 на суму 42099 грн 64 коп, від 28.02.2015р. №2047 на суму 5210 грн 84 коп (а.с.15, 16, 17, 18).

Розрахунки за теплову енергію, що споживається споживачем-покупцем, проводяться у грошовій формі за розрахунковий період, відповідно до тарифів, встановлених згідно чинного законодавства України (п.6.1 договору).

Згідно п.6.2 договору, розрахунковим періодом є календарний місяць.

Оплата за теплову енергію здійснюється споживачем-покупцем виключно грошовими коштами відповідно до тарифів, встановлених згідно чинного законодавства України, шляхом 30 (тридцяти) відсоткової попередньої оплати вартості планових обсягів споживання теплової енергії за 5 (п'ять) днів до початку здійснення споживання. Решта 70 (сімдесят) відсотків вартості планових обсягів споживання теплової енергії сплачується споживачем-покупцем протягом місяця споживання теплової енергії. Кошти, які надійшли при цьому від споживача-покупця, зараховуються як передоплата за умови відсутності заборгованості споживача-покупця за цим договором. Остаточний розрахунок за фактично спожиту споживачем-покупцем теплову енергію здійснюється до 20-го числа місяця, наступного за місяцем споживання теплової енергії (п.6.3 договору).

Відповідач свої зобов'язання за договором належним чином не виконав, оплати спожитої теплової енергії у строки, обумовлені договором, не здійснив, в звязку з чим прокурор звернувся з позовом та з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог просив стягнути з відповідача борг 102488,53 грн, 3% річних 1079,45 грн, пеню 19374,74 грн, втрати від інфляції - 33 368,54 грн та 7% штрафу - 7174,18 грн.

Між сторонами склалися взаємовідносини з постачання енергоносіїв та відповідно до положень ст. 275 Господарського кодексу України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві, який зобовязаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

В силу ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом.

Доказів сплати заборгованості відповідачем не надано, заборгованість становить 102488,53 грн, що не заперечується останнім, у звязку з чим вимога прокурора про стягнення боргу у сумі 102488,53 грн обґрунтовано задоволена судом першої інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Інфляційні втрати з врахуванням індексу інфляції з січня по травень 2015р. за кожною частиною боргу окремо в сукупності становитимуть 33 368,54 грн, 3% річних за період прострочення платежів з 21.12.2014р. по 10.06.2015р. в сукупності становитимуть 1079,45 грн, вірно розраховані прокурором та підлягають стягненню з відповідача.

В силу ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобовязання може бути забезпечено неустойкою у вигляді штрафу чи пені. Правочин щодо забезпечення виконання зобовязання вчиняється у письмовій формі.

У п.7.3 договору сторони встановили, що за порушення строків сплати споживачем-покупцем за отриману теплову енергію, з нього стягується пеня у розмірі не більше подвійної облікової ставки НБУ, за які допущено прострочення за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної суми. Період, за який нараховуються штрафні санкції, становить три роки. Строк позовної давності, щодо стягнення штрафних санкцій встановлено сторонами у три роки.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

В силу ч. 1 ст. 230, ч. 1, 4, 6 ст.231 Господарського кодексу України розмір неустойки сторони визначають в договорі за згодою сторін, а ст.3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань встановлює лише граничний розмір пені, який не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Як встановлено судом, у п.7.3. договору сторони не визначили конкретний розмір пені, а зазначили лише, що він не може перевищувати розмір подвійної облікової ставки НБУ. Відтак, сторони не узгодили в договорі конкретний розмір пені, то нарахування прокурором пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ є неправомірним. З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що підстави для стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРК Глобус" пені відсутні, оскільки фактично її розмір договором не врегульований, та в цій частині вимог слід відмовити, а рішення суду першої інстанції в цій частині скасувати.

Відповідно до умов п.7.3. договору відповідач повинен сплатити штраф, оскільки прострочення платежів склало більше ніж 30 днів, та загальна сума штрафу буде становити 7174,18 грн (102 488,53 х 7%). В цій частині вимоги прокурора обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Щодо доводів апелянта суд зазначає наступне.

Прокурором правомірно заявлено вимоги щодо стягнення штрафу, інфляційних втрат та 3% річних, які встановлено договором та Законом, тому у суду відсутні правові підстави для відмови у цій частині позовних вимог.

За своєю правовою природою інфляційні втрати та 3% річних є відшкодуванням матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тобто не являються неустойкою, та в силу ст.233 Господарського кодексу України і п.3 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України суд не наділений повноваженнями щодо їх зменшення.

Підстав для зменшення штрафу 7174,18 грн суд не вбачає, оскільки його розмір не значний порівняно із заборгованістю та періодом прострочення, жодних дій на погашення боргу відповідачем на даний час не вчинено, а в стягненні пені суд відмовляє за відсутністю правових підстав для її нарахування.

З огляду на викладене колегією суддів відхиляються доводи Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРК Глобус", наведені в апеляційній скарзі.

За встановлених обставин справи, апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду, як прийняте при невідповідності висновків, викладених у рішенні, обставинам справи (п. 3 ч. 1 ст. 104 Господарського процесуального кодексу України) частковому скасуванню в частині стягнення пені.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі підлягають віднесенню на сторони пропорційно задоволеним вимогам.

Відповідно до частини 2 статті 44 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Пунктом 1 частини 1 статті 7 Закону України Про судовий збір передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Скаржником при поданні апеляційної скарги за квитанцією від 23.07.2015 року № 64422986 сплачено 1634, 86 грн судового збору, однак виходячи з вимог апеляційної скарги, відповідач мав сплатити 913, 50 грн (1827 грн x 50%).

Таким чином, сума судового збору 721, 36 грн., сплачена відповідачем за квитанцією від 23.07.2015 року № 64422986, підлягає поверненню.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103 - 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРК Глобус" задовольнити частково.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 21.07.2015р. у справі №904/4502/15 скасувати частково в частині стягнення пені, виклавши його резолютивну частину в наступній редакції:

«Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРК Глобус" 50029, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, вул. Ногіна,21, на користь Державного підприємства "Криворізька теплоцентраль"- 50014, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, вул. Електрична,1, борг - 102488,53 грн (сто дві тисячі чотириста вісімдесят вісім грн 53 коп), 3% річних 1079,45 грн (одна тисяча сімдесят девять грн 45 коп), втрати від інфляції - 33 368,54 грн (тридцять три тисячі триста шістдесят вісім грн 54 коп) та 7 % штрафу - 7174,18 грн (сім тисяч сто сімдесят чотири грн 18 коп).

У задоволенні позовних вимог про стягнення 19 374,74 грн пені відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРК Глобус" 50029, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, вул. Ногіна,21, в доход Державного бюджету України - 49027, м. Дніпропетровськ, пл. Шевченка, 7, , Відділення банку ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області, п/р 3005, МФО 805012, ЄДРПОУ банку 37988155 судовий збір в розмірі 2882,22 грн (дві тисячі вісімсот вісімдесят дві грн. 22 коп».

Стягнути з Державного підприємства "Криворізька теплоцентраль"- 50014, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, вул. Електрична,1, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРК Глобус" 50029, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, вул. Ногіна,21, витрати по апеляційній скарзі - 292,32 грн (двісті девяносто дві грн 32 коп).

Повернути апелянту Товариству з обмеженою відповідальністю "ТРК Глобус" 50029, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, вул. Ногіна,21, надмірно сплачений судовий збір за розгляд апеляційної скарги 721,36 грн, про що винести ухвалу.

Виконання цієї постанови щодо видачі наказів покласти на господарський суд Дніпропетровської області.

Постанова набирає чинності з часу її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя Л.П. Широбокова

Суддя В.І. Крутовських

Суддя О.Г. Іванов

Повний текст постанови виготовлений 28.08.2015р.