донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

18.08.2015 справа №26/44/09

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: суддів При секретарі судового засіданняКододова О.В. Мартюхіної Н.О., М"ясищева А.М. Дем"яновій Є.Є.
за участю представників сторін:
від позивача:Журавель О.В. (за довіреністю)
від відповідача:Не з»явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз», м. Київ
на ухвалу господарського судуЗапорізької області
від30.06.2015року
про по справівідстрочку виконання рішення суду. № 26/44/09 (суддя: Гончаренко С.А.)
за позовомПублічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», м.Київ
до відповідачаПублічного акціонерного товариства «Мелітопольгаз», м.Мелітополь
простягнення заборгованості.

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Запорізької області від 17.08.2009 по справі №26/44/09 позовні вимоги дочірньої компанії «Укртрансгаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» задоволені частково - з відкритого акціонерного товариства «Мелітопольгаз» стягнуто 98822,61грн. основного боргу; 60746,96грн. втрат від інфляції; 10119,99грн. 3% річних; 1527,30грн. витрат на державне мито, 281,25грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В частині стягнення 6000,00грн. основного боргу - відмовлено. В частині стягнення 40000,00грн. основного боргу провадження у справі припинено на підставі п.1.1.ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Постановою Запорізького апеляційного господарського суду від 21.01.2010р. рішення господарського суду Запорізької області від 17.08.2009р. скасовано частково і прийнято нове рішення, яким позов задоволено частково, стягнуто з відкритого акціонерного товариства «Мелітопольгаз» на користь дочірньої компанії «Укртрансгаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» 98822,61грн. основного боргу; 60746,96грн. втрат від інфляції; 10119,99грн. 3% річних; 2137,34грн. державного мита, 246,87грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В частині стягнення 40000,00грн. основного боргу провадження у справі припинено. В іншій частині позову відмовлено. Також, з відповідача на користь позивача стягнуто 20,01грн. державного мита по апеляційній скарзі.

26.03.2010р. на виконання постанови Запорізького апеляційного господарського суду видано відповідні накази.

До господарського суду Запорізької області звернулось Публічне акціонерне товариству «Мелітопольгаз» із заявою про відстрочку виконання постанови Запорізького апеляційного господарського суду від 21.01.2010р. по справі №26/44/09 на три роки.

Зазначена заява вмотивована важким фінансовим станом підприємства. Так, кредиторська заборгованість відповідача по справі про банкрутство №25/55 складає 19430223,52 грн., з 01.04.2015 постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 583 від 03.03.2015, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 03.03.2015 за № 242/26687, підвищено тарифи за спожитий природний газ населенню в 6,6 разів, які є непомірними по відношенню з доходами споживачів, та в свою чергу спричинили масові неплатежі за поставлений природний газ підприємством населенню, також зменшено обсяги споживання природного газу бюджетними установами та господарськими об'єктами. Крім того, публічне акціонерне товариство «Мелітопольгаз», вимушено було з 01.06.2015, наказом №65 від 02.03.2015, запровадити 3-х денний робочій день. Також, станом на 01.06.2015 фонд оплати праці працівникам підприємства складає 1695000,70 грн., невиплата якої може потягнути за собою несвоєчасне перерахування до бюджетів усіх рівнів, а саме: податкових зобов'язань, перерахувань до Пенсійного фонду України та Фонду соціального страхування.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 30.06.2015 р. здійснено процесуальне правонаступництво, замінено позивача Дочірню компанію «Укртрансгаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» на його правонаступника - Публічне акціонерне товариство «Укртрансгаз». Здійснено процесуальне правонаступництво, замінено відповідача відкрите акціонерне товариство «Мелітопольгаз» на його правонаступника - Публічне акціонерне товариство «Мелітопольгаз». Заяву публічного акціонерного товариства «Мелітопольгаз» про відстрочку виконання постанови Запорізького апеляційного господарського суду від 21.01.2010р. по справі №26/44/09 задоволено частково. Відстрочено виконання постанови Запорізького апеляційного господарського суду від 21.01.2010р. по справі №26/44/09 на чотири місяці до 30.10.2015р.

Ухвала господарського суду Запорізької області мотивована тим, що відповідач не уникає та усвідомлює необхідність погашення заборгованості (станом на 01.06.2015р. заборгованість за рішення по справі №26/44/09 складає 73251,16грн.), має досить значну кредиторську заборгованість по справі про банкрутство №25/55, всупереч скрутному фінансовому стану намагається виконувати свої функція обслуговування газових мереж, господарський суд вважає за можливе заяву відповідача задовольнити частково - відстрочити виконання рішення на чотири місяці.

Крім того, місцевий господарський суд за власною ініціативою здійснив процесуальну заміну позивача на його правонаступника - публічне акціонерне товариство «Укртрансгаз», а відповідача на публічне акціонерне товариство «Мелітопольгаз».

Позивач - Публічне акціонерне товариство «Укртрансгаз» не погодившись з ухвалою господарського суду Запорізької області від 30.06.2015року звернувся з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу господарського суду Запорізької області від 30 червня 2015року по справі №26/44/09 та відмовити ПАТ «Мелітопольгаз» в задоволенні заяви про відстрочку виконання постанови Запорізького апеляційного господарського суду від 21.10.2010року у справі №26/44/09 в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що заява не обґрунтована відповідачем, з огляду на те, що наявність у відповідача значної дебіторської заборгованості, внаслідок зниження платоспроможності населення, не можна вважати обставиною, що ускладнює чи робить неможливим виконання судового рішення, оскільки вона відноситься до звичайних і постійних умов ведення господарської діяльності підприємств нафтогазового комплексу України, яким також є відповідач. За таких умов, на думку апелянта, немає підстав вважати, що ці обставини припиняться найближчим часом чи протягом чотирьох місяців, і чи припиняться вони взагалі, враховуючи постійне ведення відповідачем господарської діяльності, появу нових дебіторів. У кожному разі, відповідач не позбавлений права стягувати наведену ним дебіторську заборгованість у судовому порядку та покращувати стан розрахунків дебіторів.

Крім того, апелянт зазначив, що постанова прийнята у 2010році, тобто за більше ніж п»ять років рішення суду повністю не виконано, хоча, підприємство відповідача протягом п»яти років мало можливість вести господарську діяльність з метою досягнення економічних результатів та одержання прибутку.

На думку апелянта, відповідачем не були надані докази існування обставин, які значно ускладнюють, або роблять неможливим виконання постанови від 21.10.2010року по справі №26/44/09, а отже суд першої інстанції при відсутності жодних правових підстав частково задовольнив заяву відповідача та відстрочив виконання зазначеної постанови суду на чотири місяці, чим порушив норми чинного законодавства України.

Апелянт у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги.

Відповідач наданим йому правом не скористався, у судове засідання не з'явився, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив.

Зважаючи на достатність наданих сторонами доказів, та керуючись статтею 75 Господарського процесуального кодексу України - справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє оскаржувану ухвалу в повному обсязі.

Статтею 106 Господарського процесуального кодексу України визначено, що апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Перевіряючи оскаржувану ухвалу, судова колегія дійшла висновку, що вона підлягає скасуванню з огляду на наступне.

У відповідності до ст. 121 ГПК України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Вказаними нормами визначено процесуальну можливість вирішення питань, пов'язаних з проблемами, що виникають під час виконання рішення господарського суду. У процесі виконання рішення ймовірне виникнення обставин, що ускладнюють виконання чи роблять його неможливим.

Господарським процесуальним кодексом України не визначено переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнення його виконання, у зв'язку з чим суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами статті 43 вказаного Кодексу, і за наявності обставин, які ускладнюють виконання рішення чи унеможливлюють його, господарський суд має право, зокрема, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови.

Відстрочка або розстрочка виконання рішення, ухвали, постанови, зміна способу та порядку їх виконання допускаються у виняткових випадках і залежно від обставин справи.

До заяви мають бути додані докази, які підтверджують обставини, викладені в заяві щодо неможливості чи утруднення виконання рішення.

Відповідно до п. 7.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. за № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Судова колегія зазначає, що особа, яка подала заяву про розстрочку або відстрочку виконання рішення, повинна довести наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення господарського суду у даній справі, тобто тягар доказування покладається саме на особу, яка подала заяву про розстрочку виконання рішення. Доказування повинно здійснюватися за загальними правилами відповідно до статей 32, 33 Господарського процесуального кодексу України.

Так, за змістом статті 32 Господарського процесуального кодексу України, наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору встановлюються на підставі доказів - фактичних даних.

Докази, у відповідності зі статтею 34 Господарського процесуального кодексу України, повинні відповідати, зокрема, вимогам належності та допустимості.

Також суд приймає до уваги, що згідно приписів статті 9 Конституції України, статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України» і статті 4 Господарського процесуального кодексу України господарські суди у процесі здійснення правосуддя мають за відповідними правилами керуватися нормами міжнародних договорів, ратифікованих законами України.

Згідно з вимогами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У зв'язку з ратифікацією Конвенції, протоколів до неї та прийняттям Верховною Радою України Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» господарським судам у здійсненні судочинства зі справ, віднесених до їх підвідомчості, слід застосовувати судові рішення та ухвали Суду з будь-якої справи, що перебувала в його провадженні (абз. 3 п. 2 інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-8/1427 від 18.11.2003 «Про Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та юрисдикцію Європейського суду з прав людини»).

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, «державний орган або інша юридична особа не може посилатися на відсутність коштів, щоб не виплачувати борг, підтверджений судовим рішенням. У такому випадку не може прийняти аргумент Уряду, що визначає таку відсутність як «виняткові обставини» (див. § 40 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Півень проти України» від 29.06.2004).

При цьому, Європейський суд з прав людини допускає, що «затримки у виконанні рішення можуть бути обґрунтовані за окремих обставин, проте державні органи не можуть довільно посилатись на відсутність коштів як на вибачення за невиплату боргу за рішенням, а затримки не можуть бути такими, що зводять нанівець право, що захищається пунктом 1 статті 6 Конвенції» (див. § 24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бакай та інші проти України» від 09.11.2004).

Тобто, в будь-якому випадку відсутність коштів, тяжкий фінансовий стан боржника не є винятковими обставинами, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим та не є підставою для відстрочки або розстрочки виконання рішення.

У відповідності до п. 2 ст. 218 Господарського кодексу України не вважаються обставинами, які звільняють боржника від відповідальності, зокрема, відсутність у боржника необхідних коштів.

Згідно ст. 124 Конституції України судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України.

Враховуючи викладене судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла до висновку, що відповідачем, не надано доказів існування саме виняткових обставин, які ускладнюють виконання рішення у даній справі або роблять його неможливим. Жодного доказу на підтвердження існування саме виняткових обставин, які ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, відповідачем не надано, крім того судом першої інстанції не враховано, що судове рішення залишається невиконаним протягом п»яти років, відтак колегія суддів дійшла до висновку про відсутність підстав для відстрочення виконання постанови Запорізького апеляційного господарського суду від 21.01.2010року по справі №26/44/09.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд не належним чином проаналізував докази в обґрунтування заяви відповідача про відстрочку виконання постанови Запорізького апеляційного господарського суду від 21.01.2010року по справі №26/44/09, не врахував належним чином матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

Висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, у зв'язку з чим доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі заслуговують на увагу колегії суддів, а тому її слід задовольнити, а ухвалу в частині надання відстрочки скасувати.

В частині здійснення процесуальної заміни позивача на його правонаступника - публічне акціонерне товариство «Укртрансгаз», а відповідача на публічне акціонерне товариство «Мелітопольгаз», ухвала господарського суду Запорізької області від 30.06.2015року є обґрунтованою, прийнята у відповідності до чинного законодавства та підстави для її скасування відсутні.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору по апеляційній скарзі покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 102, 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз», м. Київ, задовольнити.

Ухвалу господарського суду Запорізької області від 30.06.2015р. у справі №26/44/09 скасувати в частині надання відстрочки виконання постанови Запорізького апеляційного господарського суду від 21.10.2010року по справі №26/44/09 на чотири місяці до 31.10.2015року.

У задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Мелітопольгаз» про відстрочку виконання постанови Запорізького апеляційного господарського суду від 21.01.2010року по справі №26/44/09 на три роки, відмовити.

В іншій частині ухвалу Запорізької області від 30.06.2015р. у справі №26/44/09 залишити без змін.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Мелітопольгаз» (вул. Чкалова, буд. 47«А», м. Мелітополь, Запорізька область, 72318, ) на користь Публічне акціонерне товариство «Укртрансгаз» (вул. Кловський узвіз, буд. 9/1 м. Київ, Київська область, 01021, ) судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 609,00грн.

Господарському суду Запорізької області видати відповідний наказ у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Головуючий О.В. Кододова

Судді: Н.О.Мартюхіна

А.М. М"ясищев

Надруковано у 5примірниках:

1-позивачу;1-відповідачу;у справу;1- ДАГС, 1- ГСЗО