ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

25 серпня 2015 р. Справа № 902/873/15

Господарський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Тварковського А.А.,

за участю:

секретаря судового засідання Горейка М.В.,

позивача: Максименко К.В., довіреність від 17.08.2015р.;

відповідача: Чарторийський К.С., довіреність №04/15 від 15.12.2014р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Телекомінвестбуд" (вул. Запорізька, 4-А, м. Запоріжжя, 69002)

до: публічного акціонерного товариства "Уманьавтодор" (вул. 600-річчя, 17, м. Вінниця, 21021)

про стягнення 118710 грн 60 коп.,

ВСТАНОВИВ :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Телекомінвестбуд" звернулося до господарського суду Вінницької області з позовом про стягнення з публічного акціонерного товариства "Уманьавтодор" 118710 грн 60 коп.

Ухвалою господарського суду Вінницької області від 24.06.2015р. за вказаним позовом порушено провадження у справі №902/873/15 з призначенням її до розгляду.

11.08.2015р. ухвалою суду слухання справи відкладено до 25.08.2015р. з метою забезпечення рівності прав та змагальності учасників судового процесу, зважаючи на неявку представника відповідача в судове засідання.

Відповідно до ухвали господарського суду Вінницької області від 17.08.2015р. судове засідання призначене на 25.08.2015р. за участю представника позивача проведено в режимі відеоконференції.

В ході розгляду справи по суті представники позивача позов підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в ньому.

Натомість, представник відповідача позов не визнав, при цьому не спростовував факту наявності заборгованості перед позивачем. В обґрунтування заперечень на позов посилався на п. 4.2 Договору, відповідно до якого генпідрядник здійснює розрахунки за виконанні роботи з субпідрядником протягом 30 календарних днів після підписання «Актів приймання виконаних будівельних робіт» (форма КБ-2в) та «довідок про вартість виконаних будівельних робіт-та витрат» (форма №КБ-3) та при умові отримання коштів від замовника (служби автомобільних доріг у Запорізькій області). Відтак, з огляду на відсутність фінансування зі сторони замовника, останній просив суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

25.01.2012р. між відкритим акціонерним товариством «Уманьавтодор», правонаступником прав та обов'язків якого є публічне акціонерне товариство "Уманьавтодор" (генпідрядник, відповідач) та товариством з обмеженою відповідальністю "Телекомінвестбуд" (субпідрядник, позивач) укладено договір №5 про закупівлю робіт з будівництва автотранспортної магістралі через р. Дніпро в м. Запоріжжя за державні кошти, відповідно до п.п. 1.1, 1.2 якого субпідрядник зобов'язується у 2012р. виконати роботи зазначені у п. 1.2, а генпідрядник -прийняти та оплатити такі роботи. Найменування робіт: будівництво телефонної каналізації і прокладка кабелю. Кількість робіт: склад і обсяги будівельних та монтажних робіт, що є предметом договору, визначені проектно-кошторисною документацією.

Відповідно до п. 1.4 Договору замовник будівництва: Служба автомобільних доріг у Запорізькій області.

Згідно із п. 4.1, 4.2 Договору розрахунки проводяться шляхом оплати генпідрядником виконаних робіт після підписання сторонами «актів приймання виконаних будівельних робіт» (форма №КБ-2в) та «довідок про вартість виконання будівельних робіт /та витрат/ (форма №КБ-3). Генпідрядник здійснює розрахунки за виконані роботи з субпідрядником протягом 30 календарних днів після підписання «актів приймання виконаних будівельних робіт» (форми №КБ-2в) та «довідок про вартість виконаних будівельних робіт/та витрат/» (форми №КБ-2в) та при умові отримання коштів від замовника (служби автомобільних доріг у Запорізькій області).

Відповідно до п. 4.9 Договору при взаєморозрахунках за виконані роботи вартість наданих генпідрядником послуг утримується щомісячно з вартості виконаних субпідрядником робіт у розмірі 1%.

Згідно із п. 6.1.1 Договору генпідрядник зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за виконані роботи.

Відповідно до розділу Х Договору цей договір набирає чинності з моменту підписання цього договору і діє по 31.12.2012р., але в будь-якому випадку- до повного виконання сторонами своїх обов'язків.

Додатковими угодами до договору сторонами серед іншого викладено в новій редакції преамбулу договору, доповнено розділ IV договору «Порядок здійснення оплати» п. 4.10, встановлено, що вся сума авансу надається на строк до 31.12.2012р., змінено по тексту договору ВАТ «Уманьавтодор» на ПАТ «Уманьавтодор».

Як встановлено судом, на виконання взятих на себе зобов'язань за договором товариством з обмеженою відповідальністю "Телекомінвестбуд" у травні 2014р. виконано, а публічним акціонерним товариством "Уманьавтодор" прийнято підрядних робіт на суму 106224 грн 24 коп., що стверджується: актом приймання виконаних будівельних робіт №1-ТИС-ОХР від 21.05.2014р. за травень 2014р. та довідкою про вартість виконаних підрядних робіт за травень 2014р. на суму 106224 грн 24 коп.

Поряд з цим, як свідчать матеріали справи, відповідачем у грудні 2013р. на виконання умов договору №5 від 25.01.2012р. надано позивачу послуги з генпідряду на суму 724 грн 57 коп. з ПДВ, що підтверджується складеним та підписаним останніми актом надання послуг №ГП-10/12 від 31.12.2013р.

31.12.2013 р. між публічним акціонерним товариством "Уманьавтодор" товариством з обмеженою відповідальністю "Телекомінвестбуд" підписано протокол про залік взаємних вимог №10/12, згідно із яким товариство з обмеженою відповідальністю "Телекомінвестбуд" згідно договору №5 від 25.01.2012р. виступає боржником, а ПАТ "Уманьавтодор" виступає кредитором на суму наданих авансів 102638 грн 62 коп. Згідно договору №5 від 25.01.2012р. ПАТ "Уманьавтодор" виступає боржником, а ТОВ "Телекомінвестбуд" виступає кредитором на суму виконаних робіт 72457 грн 72 коп. Від моменту підписання вказаного протоколу сума заборгованості ПАТ "Уманьавтодор" перед ТОВ "Телекомінвестбуд" зменшилась на 72457 грн 72 коп., відтак становить 30180 грн 90 коп.

Разом з тим судом встановлено, відповідачем у травні 2014р. на виконання умов договору №5 від 25.01.2012р. надано позивачу послуги з генпідряду на суму 1062 грн 24 коп. з ПДВ, що підтверджується складеним та підписаним останніми актом надання послуг №2/05 від 21.05.2014р

30.05.2014 р. між товариством з обмеженою відповідальністю "Телекомінвестбуд" та публічним акціонерним товариством "Уманьавтодор" підписано протокол про залік вимог №02/05, згідно із яким товариство з обмеженою відповідальністю "Телекомінвестбуд" погашає свою заборгованість перед публічним акціонерним товариством "Уманьавтодор" за договором виконання будівельних робіт №5 від 25.01.2012р. на суму 31967 грн 71 коп. за рахунок вартості виконаних ТОВ "Телекомінвестбуд" будівельних робіт, які прийняті ПАТ «Уманьавтодор» в травні 2014р. на суму 106224 грн 24 коп. Після підписання цього протоколу загальна заборгованість ПАТ «Уманьавтодор» перед "Телекомінвестбуд" за договором виконаних будівельних робіт №5 від 25.01.2012р. становить 74256 грн 53 коп.

Таким чином, з урахуванням протоколу про залік вимог сума заборгованості ПАТ «Уманьавтодор» перед ТОВ "Телекомінвестбуд" становить 74256 грн 53 коп.

14.01.2015 позивачем надіслано на адресу відповідача та замовника за договором лист з вимогою погасити заборгованість за виконані роботи в сумі 74256 грн 53 коп.

Листом №63 від 20.01.2015р. відповідачем повідомлено позивачу, що генпідрядник здійснює розрахунки за виконанні роботи з субпідрядником протягом 30 календарних днів після підписання «Актів приймання виконаних будівельних робіт» (форма КБ-2в) та «довідок про вартість виконаних будівельних робіт-та витрат» (форма №КБ-3) та при умові отримання коштів від замовника (служби автомобільних доріг у Запорізькій області). Відповідно до Договору Служба автомобільних доріг у Запорізькій області зобов'язувалась оплатити дані роботи, однак у зв'язку із складним фінансовим станом в державі не змогла виконати свій обов'язок. ПАТ «Уманьавтодор» надіслано на адресу замовника листа з проханням розрахуватися за прийнятті та неоплачені у 2014р. роботи.

Однак, як стверджує позивач та підтверджується матеріалами справи, виконані роботи в сумі 74256 грн 53 коп. відповідачем залишилися неоплаченим.

Вказані обставини стали підставою звернення позивача з даним позовом до суду.

Беручи до уваги встановлені обставини, суд дійшов наступних висновків.

Так, відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст.174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта.

До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 838 ЦК України підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник.

Генеральний підрядник відповідає перед субпідрядником за невиконання або неналежне виконання замовником своїх обов'язків за договором підряду, а перед замовником - за порушення субпідрядником свого обов'язку.

Замовник і субпідрядник не мають права пред'являти один одному вимоги, пов'язані з порушенням договорів, укладених кожним з них з генеральним підрядником, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ч. 1 ст. 854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін (ст.632 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України, ч.7 ст.193 Господарського кодексу України)

Відповідно до ст.527 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Кожна зі сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги.

Згідно із ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Виходячи з викладеного, суд вважає вимогу позивача про стягнення заборгованості за договором підряду в розмірі 74256 грн 53 коп. правомірною та обґрунтованою, з огляду на що задовольняє її в повному обсязі.

Також судом розглянуто вимоги позивача про стягнення з відповідача 42251 грн 97 коп. інфляційних втрат за період з 21.06.2014р. по 16.06.2015р. та 2202 грн 10 коп.-3% річних за період з 21.06.2014р. по 16.06.2015р., за результатами чого суд дійшов наступних висновків.

Згідно із ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Порушенням зобов'язання, згідно з ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення інфляційних втрат та 3% річних є правомірними, оскільки відповідають умовам чинного законодавства.

Здійснивши обрахунок інфляційних втрат та 3% річних у вказаних позивачем періодах за допомогою програми "ЛІГА.ЗАКОН", суд визначив їх в наступному розмірі: інфляційні втрати в сумі 42685 грн 84 коп. та 3% річних в розмірі 2203 грн 28 коп., однак враховуючи те, що в даному випадку підстав, визначених п.2 ч.1 ст.83 ГПК України, для виходу за межі позовних вимог у суду немає, до стягнення підлягають інфляційні втрати та 3% річних саме у заявленому позивачем розмірі: інфляційні втрати в сумі 42251 грн 97 коп. та 3% річних - 2202 грн 10 коп.

Що стосується заперечень відповідача заявлених під час розгляду даної справи, то вони не беруться судом до уваги, оскільки не спростовують обставин, встановлених судом під час розгляду даної справи.

Зокрема, судом оцінуються критично твердження відповідача що відсутності у нього обов'язку оплати виконані роботи за договором з посиланням на те, що відповідно до п. 4.2 Договору розрахунки за виконані роботи генпідрядником здійснюються та при умові отримання коштів від замовника - служби автомобільних доріг у Запорізькій області, оскільки між сторонами у справі виникли майнові відносини, які засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників (ч. 1 ст. 1 Цивільного кодексу України), що регулюються актами цивільного законодавства України. При цьому, згідно з частиною першої статті 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями. Більше того, положення Цивільного кодексу України, що регулюють будівельний підряд та субпідряд, не передбачають такої підстави для звільнення від виконання договірного зобов"язання як відсутність коштів у замовника. Тим паче, що в силу ст. 838 ЦК України підрядник та субпідрядник виступають один перед одним як підрядник і замовник, маючи самостійні правові відносини незалежно від замовника- служби автомобільних доріг.

Разом з тим у п. 1.10 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 року №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" зазначено, що за загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання через відсутність у нього необхідних коштів, оскільки згадане правило обумовлено замінністю грошей як їх юридичною властивістю. Тому у випадках порушення грошового зобов'язання суди не повинні приймати доводи боржника з посиланням на неможливість виконання грошового зобов'язання через відсутність необхідних коштів (стаття 607 Цивільного кодексу України) або на відсутність вини (статті 614, 617 Цивільного кодексу України чи стаття 218 Господарського кодексу України).

Як визначає ст.32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст.ст. 34, 43 Господарського процесуального кодексу України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення для господарського суду не є обов'язковим.

За змістом статті 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги і заперечення.

Всупереч вище наведеному та вимогам ухвал суду відповідач не подав до суду жодного доказу в спростування позовних вимог позивача щодо стягнення основної заборгованості, 3% річних та інфляційних втрат, в тому рахунку доказів проведення розрахунків (платіжні доручення, виписки банківських установ щодо руху коштів, квитанції до прибуткових касових ордерів).

Виходячи з наведеного, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати підлягають віднесенню на відповідача відповідно до приписів ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 4-3, 4-5, 22, 32, 33, 34, 36, 43, 44, 49, 82, 84, 85, 86, 87, 115, 116 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з публічного акціонерного товариства "Уманьавтодор" (вул. 600-річчя, 17, м. Вінниця, 21021, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Телекомінвестбуд" (вул. Запорізька, 4-А, м. Запоріжжя, 69002, ) 74256 грн 53 коп. основного боргу, 2202 грн 10 коп. - 3% річних, 42251 грн 97 коп. інфляційних втрат та 2374 грн 22 коп. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ в день набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 31 серпня 2015 р.

Суддя Тварковський А.А.

віддрук. прим.:

1 - до справи