РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.08.2015Справа №910/16375/15
За позовом Управління освіти Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації

до Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЛТЕК"

про повернення зайво сплачених коштів (безпідставно отриманих) 311 400,00 грн.

Суддя Ярмак О.М.

Представники:

Від позивача Федорчук О.В. за дов.

Від відповідача: Щербань Д.М. за дов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Пред'явлені вимоги про стягнення з відповідача безпідставно отриманих коштів у розмірі 311 400 грн. вартості завищення підрядних робіт по договору підряду № 40 від 14.11.2013 на підставі ст. 1212 ЦК України.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за умовами договору відповідачем було виконано та передано, а позивачем прийнято та оплачено підрядні роботи по договору підряду № 40 від 14.11.2013 на суму 1601358,28 грн., про що сторонами підписано акти приймання-передачі виконаних підрядних робіт, при цьому відповідно до аудиторського звіту КП «Київекспертиза» № 070-5-07/22 від 11.06.2015 встановлено, що вартість виконаних відповідачем робіт завищена на суму 311 400 грн., у зв'язку з чим позивач в порядку ст. 1212 ЦК України просить суд стягнути з позивача 311 400 грн. безпідставно отриманих коштів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.06.2015 порушено провадження у справі № 910/16375/15, розгляд справи призначено на 13.08.2015.

28.07.2015 відповідачем подано до суду документи по справі та відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнає, пояснює, що за результатом проведеної КП «Київекспертиза» перевірки вартості фактично виконаних обсягів робіт ДНЗ № 285 по вул..Глушкова, 41-Б у м.Києві встановити ким з підрядників (ПАТ "Холдингова компанія "Київмiськбуд" чи ТОВ "Білтек") і на яку суму завищено вартість робіт неможливо, адже сума завищення вказана загалом за об'єкт, а не окремо, надані позивачем висновки аудиторської перевірки та аудиторський звіт не є належним підтвердженням безпідставного отримання коштів відповідачем, оскільки складені за результатами внутрішнього аудиту діяльності замовника, укладений між сторонами договір підряду не передбачає зменшення договірної ціни та вартості виконаних робіт за результатами внутрішнього аудиту діяльності замовника.

У судовому засіданні 13.08.2015 оголошувалась перерва до 25.08.2015 відповідно до ст. 77 ГПК України.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, представник відповідача проти позову заперечував.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

14.11.2013 між позивачем (замовник за договором ) та відповідачем (учасник) укладено Договір підряду № 40, за умовами якого учасник зобов'язується у 2013 році виконати роботи з капітального ремонту дитячого навчального закладу (ДНЗ) № 285 за адресою: м. Київ, вулиця Глушкова, 41 Б, а замовник - прийняти і оплатити такі роботи.

Відповідно до п.3.4 договору визначено, що ціна цього договору становить 1 628 365,98 грн.

Розрахунки здійснюються в безготівковій формі за рахунок бюджетних коштів (п.4.1 договору).

Згідно п.4.4 договору, оплата робіт здійснюється поетапно за фактично виконані роботи на підставі оформлених, затверджених та підписаних сторонами актів форми № КБ-2в і довідок № КБ-3 згідно з календарним графіком виконання робіт (Додаток 1), що додається до Договору та є його невід'ємною частиною, з відтермінуванням строків оплати виконаних робіт: 2 календарних днів.

У позовній заяві позивач вказує, що на виконання умов договору за актами приймання-передачі виконаних підрядних робіт учасником було виконано а замовником прийнято та оплачено підрядні роботи по договору всього на загальну суму 1 601 358,28 грн., проте під час проведення аудиту, проведеного Департаментом внутрішнього фінансового контролю та аудиту ВО КМР (КМДА) із залученням фахівців КП «Київекспертиза» (аудиторський звіт №070-5-07/22 від 11.06.2015) щодо відповідності діяльності Управління освіти Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації як замовника під час виконання робіт з капітального ремонту ДНЗ №285 встановлено, що внаслідок завищення вартості виконаних робіт зайво перераховано підрядним організаціям бюджетні кошти на загальну суму 1693,7 тис.грн., у т.ч. по ТОВ «Білтек» на суму 311,4 тис.грн., що призвело до фінансових втрат коштів міського бюджету на відповідну суму.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача зайво сплачених внаслідок завищення вартості робіт коштів у розмірі 311 400 грн., згідно договору підряду № 40 від 14.11.2013р., посилаючись на ст.ст. 526, 1212 ЦК України, аудиторський звіт №070-5-07/22 від 11.06.2015.

Дослідивши наявні в матеріалах справи та надані в судовому засіданні докази, господарський суд дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог належить відмовити повністю у зв'язку з їх та необґрунтованістю та недоведеністю, виходячи з наступного.

Загальні підстави для виникнення зобов'язання у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. При цьому, в силу частини 2 вказаної норми, зазначені положення застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Отже, із змісту вищевказаної норми вбачається, що для з'ясування, чи набула особа відповідного зобов'язання, визначеного статтею 1212 ЦК України, необхідно встановити наступні обставини, які у сукупності є підставою для виникнення такого зобов'язання: факт набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; відсутність для цього підстав.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

В даному випадку, це стосувалося позивача, який мав довести суду факт порушення відповідачем його прав, чи неналежного виконання відповідачем свого зобов'язання за договором, а також факт набуття відповідачем коштів у сумі 10 062,00 грн. за рахунок позивача без достатніх для цього підстав.

Відповідно до ст. 853 ЦК України, замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Доказів того, що позивач у встановлені строки виявив та заявив відповідачу про невідповідність вартості фактично виконаних робіт кошторисній документації, договірній ціні, застосування не відповідних фактичному складу робіт розцінок або відмовився від підписання актів та надав письмові обґрунтування такої відмови, суду не надано.

Пунктами 98, 99, 100 Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2005 №668, встановлено, що оплата за виконані роботи проводиться у порядку, визначеному договором підряду. Договором підряду може бути передбачено, що оплата виконаних робіт проводиться після прийняття замовником закінчених робіт (об'єкта будівництва) або поетапно проміжними платежами в міру виконання робіт. У договорі підряду сторони можуть передбачати надання замовником авансу з визначенням порядку його використання.

Розрахунки за виконані роботи проводяться на підставі документів про обсяги виконаних робіт та їх вартість. Документи про виконані роботи та їх вартість складаються і підписуються підрядником та передаються замовнику. Замовник перевіряє ці документи і в разі відсутності зауважень підписує їх. Після підписання документів замовник зобов'язаний оплатити виконані роботи. Порядок подання підрядником документів про обсяги і вартість виконаних робіт, проведення перевірки їх достовірності, підписання та оплати замовником визначається у договорі підряду.

У разі виявлення невідповідності робіт, пред'явлених до оплати, встановленим вимогам, завищення їх обсягів або неправильного застосування кошторисних норм, поточних цін, розцінок та інших помилок, що вплинули на ціну виконаних робіт, замовник має право за участю підрядника скоригувати суму, що підлягає сплаті.

Доказів звернення позивача із вимогою до відповідача про корегування вартості виконаних робіт на спірну суму, суду також не наданий.

Наданий позивачем аудиторський звіт КП «Київекспертиза» №070-5-07/22 від 11.06.2015 не є належним доказом порушення відповідачем своїх договірних правовідносин в розумінні ст.ст. 33, 34 ГПК України, оскільки складений представниками замовника без участі представника учасника, а також без будь-яких посилань на нормативні акти, які б визначали формуляр, вимоги та порядок складання таких актів.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведеності їх переконливості, що позивачем зроблено не було.

Інших доказів, які свідчили б про невиконання або неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань по договору підряду № 40 від 14.11.2013, у т.ч. завищення вартості робіт, безпідставного набуття грошових коштів на заявлену суму, або порушення прав позивача відповідачем, суду не надано.

Крім того, суд зазначає, що заявлені до стягнення сума 311 400 грн. коштів сплачена позивачем та набута відповідачем по договору № 40 від 14.11.2013, що унеможливлює застосування положень ст. 1212 ЦК України.

Проаналізувавши положення чинного законодавства та наявні в матеріалах справи докази, суд не знайшов підстав для задоволення позовних вимог в зв'язку з їх безпідставністю та недоведеністю.

За таких обставин суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову повністю.

Судові витрати, відповідно до ст. 49 ГПК України, покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 33, 49, 82, 84 ГПК України,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Суддя О.М.Ярмак