ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

17.08.2015 Справа № 920/395/15

Господарський суд Сумської області у складі головуючого судді Лугової Н.П., суддів Соп'яненко О.Ю., Котельницької В.Л., розглянувши матеріали справи,

за позовом: Публічного акціонерного товариства Всеукраїнський ОСОБА_1

Банк в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів

фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ ВіЕйБі

Банк ОСОБА_2, м. Київ,

до відповідача: Товаритсва з обмеженою відповідальністю Універсал-Інвест-

Менеджмент, м. Суми,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3, м. Суми

про стягнення 1 015 876 грн. 96 коп.,-

представники сторін:

від позивача: не зявився,

від відповідача: не зявився

від третьої особи: не зявився

за участю секретаря судового засідання Ейсмонт М.О

Суть спору: позивач у позовній заяві просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за неналежне виконання умов кредитного договору № 395-2012 від 17.12.2012 року, в сумі 1 015 876 грн. 96 коп., в тому числі: 950 000 грн. 00 коп. заборгованість за кредитом, 63 090 грн. 41 коп. заборгованість за процентами, 1 176 грн. 41 коп. пеня за несвоєчасну сплату процентів, 126 грн. 05 коп. 3% річних, 1 484 грн. 09 коп. інфляційні збитки за несвоєчасну сплату процентів.

Представник позивача у судове засідання 17.08.2015 не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином.

Представник відповідача у судове засідання 17.08.2015 не прибув, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином.

Третя особа у судове засідання не зявилась, повноважного представника до суду не направила, пояснень з правовим обгрунтуванням своєї позиції у справі до суду не наддала, про час та місце слухання справи булла повідомлена належним чином.

Відповідно до заперечень на позовну заяву від 08.05.2015 та доповнення до заперечень від 06.07.2015 відповідач позовних вимог не визнає, посилаючись на те, що позивач заявив позовні вимоги передчасно, неправомірно та необґрунтовано.

Суд не визнавав явку представників сторін в судове засідання обовязковою, а відтак, відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, їх незявлення в дане судове засідання не перешкоджає розгляду справи та вирішенню спору за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд -

ВСТАНОВИВ:

17.12.2012р. Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк» (ОСОБА_1) та Товариство з обмеженою відповідальністю «Універсал-Інвест-Менеджмент»(Позичальник) уклали Кредитний договір № 395-2012 з подальшими змінами і доповненнями, за умовами якого ОСОБА_1 надав Позичальнику кредит у формі поновлювальної кредитної лінії з лімітом 950 000,00 гривень, а Позичальник зобовязувався повернути кредит у строк до 12.07.2013р. та сплатити проценти за користування кредитом за ставкою 21,0 % річних.

Договором про внесення змін № 1 від 12.07.2013р. до Кредитного договору № 395-2012 змінено термін остаточного повернення кредиту до 11.07.2014р. та встановлено наступну процентну ставку: з 17.12.20112р. по 11.07.2013р. 21% річних, з 12.07.2013р.- 24% річних.

Договором про зміни № 2 від 11.07.2014р. до Кредитного договору змінено термін остаточного повернення кредиту до 10.07.2015р. включно.

Як зазначає позивач у своєму позові, ОСОБА_1 повністю виконав взяті на себе за умовами кредитного договору зобовязання, надав Позичальнику у користування кредитні кошти у розмірі 950 000 грн. 00 коп.

Відповідно до п.6.1 Кредитного договору, заборгованість за кредитом (позичкова заборгованість) погашається Позичальником у кінці терміну дії Договору.

Проценти за користування кредитом Позичальник сплачує щомісяця на рахунок-кореспондент не пізніше 15 календарного числа місяця, наступного за тим, за який вони нараховані та остаточно при погашенні кредиту (п.2.4 Кредитного договору).

Відповідно до п.2.2 Кредитного договору, проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно.

В обгрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач порушив умови користування кредитним, у звязку з чим у останнього утворилась заборгованість по процентам за період з 01.11.2014 по 09.01.2015, яка станом на 09.02.2015 складає 63 090 грн. 41 коп. та нараховано пеню за несвоєчасне повернення процентів за період з 16.12.2014р. по 09.02.2015, що становить 1 176 грн. 41 коп.

Згідно до п.п.8.2, 8.2.8 Кредитного договору кредитор має право вимагати від Позичальника дострокового погашення кредиту та виконання інших зобовязань за Договором у випадку Порушення позичальником строків виконання грошових зобовязань, передбачених цим Договором, більше ніж 7 (сім) днів.

Відповідач, заперечуючи проти позовних вимог зазначив, що своєчасне задоволення вимог позивача за рахунок предмету застави виключило б нарахування зайвих сум до виплати з відповідача та не потягло б за собою нарахування додаткових зобовязань ( пені, 3% річних та подвійної облікової ставки НБУ).

Крім того, відповідач зазначає, що за умовами Кредитного договору ОСОБА_1 надав Позичальнику кредит у формі поновлювальної кредитної лінії з лімітом 950 000 грн. 00 коп., а останній зобовязувався повернути кредит у строк до 12.07.2013 року та сплатити проценти за користування кредитом за ставкою 21,0% річних.

Договором про зміни № 2 від 11.07.2014 р. до Кредитного договору змінено термін остаточного повернення кредиту до 10.07.2015 р. включно. З часу отримання кредиту у розмірі 950 000 грн. 00 коп., а саме з 12.07.2015 р. , відповідач щомісячно сплачував позивачу належні проценти за користування кредитними коштами.

Отже, як вважає відповідач, позивач безпідставно, до моменту спливу терміну виконання зобовязання вимагає його дострокове повернення. Такі права у позивача можуть виникнути виключно 10.07.2015 р.

Проте, слід зазначити, що заперечення відповідача спростовуються матеріалами справи.

Як вбачається з матеріалів справи, станом на 09.02.2015 загальна заборгованість відповідача перед позивачем за Кредитним договорм № 395-2012 від 17.12.2012 становить 1 015 876 грн. 96 коп., в тому числі: заборгованість за кредитом 950 000 грн. 00 коп, заборгованість за процентами 63 090 грн. 41 коп., пеня за несвоєчасну сплату процентів 1176 грн. 41 коп., 3% річних 126 грн. 05 коп., інфляційні збитки за несвоєчасну сплату процентів 1 484 грн. 09 коп.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушення зобовязання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбаченого, що боржник, який прострочив виконаня грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.. 1054 Цивільного кодексу України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті Кредитного договору.

Згідно п. 8.3 Кредитного договору Позичальник зобовязаний виконати вимогу Кредитора про дострокове погашення грошових зобовязань за цим договором протягом строку, що вказаний у відповідній вимозі. У разі невиконання Позичальником цієї вимоги Кредитор маж право звернути стягнення за договором (догодами) іпотеки/застави/поруку, що оформлені в забезпечення виконання вимог цього договору, предявити вимогу Поручителю, вжити інші заходи для стягнення заборгованості Позичальника за Договором/задоволення вимог, які не суперечать чинному законодавству України.

Як свідчать матеріали справи, у звязку з порушенням Боржником умов Кредитного договору, 20.02.2015 Банком була направлена Боржнику вимога № 31/1-2211 від 19.02.2015 про виконання зобовязання по Кредитному договору та повернення заборгованості. Проте вимога Банку залишилась без відповіді та задоволення.

Відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статей 33, 34 названого Кодексу, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються учасниками судового процесу. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Стаття 43 Господарського процесуального кодексу України визначає, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідач доказів сплати заборгованості чи аргументованих заперечень проти позову суду не подав.

Таким чином, враховуючи наведене, зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених правових норм, оцінивши надані докази, суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 950 000 грн. 00 коп. заборгованості за кредитом, 63 090 грн. 41 коп. заборгованості по процентам, 1176 грн. 41 коп. пені за несвоєчасну сплату процентів, 126 грн. 05 коп. 3% річних, 1484 грн. 09 коп. інфляційних збитків за несвоєчасну сплату процентів є правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Також з відповідача підлягає стягненню в дохід Державного бюджету України 20 317 грн. 52 коп. судового збору, у відповідності до Закону України Про судовий збір, ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, та п 4.5 постанови № 7 від 21.02.2013 Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу //І Господарського процесуального кодексу України».

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 32, 33, 43, 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсал-Інвест-Менеджмент» (40007, м. Суми, вул. Черкаська,4, код 33698405) на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» (041119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 27Т, код 19017842) 950 000 грн. 00 коп. заборгованості за кредитом, 63 090 грн. 41 коп. заборгованості по процентам, 1176 грн. 41 коп. пені за несвоєчасну сплату процентів, 126 грн. 05 коп. 3% річних, 1484 грн. 09 коп. інфляційних збитків за несвоєчасну сплату процентів.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсал-Інвест-Менеджмент» (40007, м. Суми, вул. Черкаська,4, код 33698405) в доход держбюджету України (р/р 3002, отримувач: УДКС у м. Суми, 22030001, МФО 837013, код 37970593) 20 317 грн. 52 коп. судового збору.

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 19.08.2015 року.

Суддя ОСОБА_4