ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" серпня 2015 р.Справа № 915/329/15
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий: Шевченко В.В.

судді: Ярош А.І., Лисенко В.А.
при секретарі судового засідання: Бендерук Є.О.

за участю прокурора: Набекало М.М.

та представників сторін:
від позивача: Добров Ю.І., Остапенко В.В. за дорученням

від відповідача: Царюк В.В. за дорученням

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі

апеляційну скаргу Державного підприємства "Миколаївський бронетанковий завод"

на рішення господарського суду Миколаївської області

від 20 травня 2015 р.

у справі № 915/329/15

за позовом заступника військового прокурора Миколаївського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України

до Державного підприємства "Миколаївський бронетанковий завод"

про стягнення 7.411.860 грн. 33 коп.

Склад колегії суддів змінений згідно протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 20.08.2015 р.
ВСТАНОВИЛА:

04.03.2015 р. заступник військового прокурора Миколаївського гарнізону (далі прокурор) звернувся до господарського суду Миколаївської області з позовом в інтересах держави в особі Міністерства оборони України (далі позивач, Міністерство) до Державного підприємства "Миколаївський бронетанковий завод" (далі відповідач, Завод) про стягнення грошових коштів у сумі 7.411.860 грн. 33 коп.

Позов мотивовано тим, що відповідач не виконав свої зобов`язання за укладеним між сторонами у справі договором про закупівлю послуг за державні кошти № 294/14/101 від 20.11.2014 р., а тому повинний сплатити Міністерству 7.411.860 грн. 33 коп. пені та штрафу.

Заявою від 20.05.2015 р. прокурор зменшив розмір позовних вимог та просив суд стягнути з відповідача на користь позивача: 924392 грн. 44 коп. пені за період з 01.01.2015 р. по 02.03.2015 р. на підставі абз. 2 п. 7.2. договору, 2.876.238 грн. 94 коп. пені за період з 21.12.2014 р. по 02.03.2015 р. на підставі абз. 1 п. 7.2. договору та 2796343 грн. 41 коп. - штрафу.

Міністерство позов прокурора підтримало у повному обсязі.

У відзиві Завод позов прокурора вважав безпідставним, посилаючись на те, що, по-перше, за спірним договором передбачалось здійснити заводський ремонт за технічним станом 30 одиниць бронетранспортерів БТР-80 до 20.12.2014 р., тобто фактично за 30 днів, що є нереальним виходячи з трудових та матеріальних ресурсів, які були наявні на заводі та враховуючи те, що технічний стан бронетранспортерів, які були надані підприємству для заводського ремонту, складний і потребує великих витрат матеріальних і трудових ресурсів. По вказаним бронетранспортерам БТР-80 обсяг відновлення приближений до капітального ремонту. По-друге, передплата у розмірі 90% від суми договору була надана несвоєчасно 31.12.2014 р. та не в повному обсязі. Ситуація, яка склалась, говорить лише про те, що Завод не міг навіть приступити до виконання роботи за договором через недостатність коштів та несвоєчасне надання виробів для проведення ремонту, що на підставі п. 7.6 звільняє виконавця від відповідальності за ненадані послуги. Крім того, розрахунок штрафних санкцій, а також період цього розрахунку позивачем визначений неправомірно, оскільки облікова ставка НБУ за відповідний період не відповідає дійсності. По-третє, відповідно до п. 1.1, п. 1.2 договору виконавець зобов`язався здійснити заводський ремонт за технічним станом бронетранспортерів БТР-80 загальною кількістю 30 одиниць. За наявними у відповідача доказами вбачається, що БТР-80 у кількості 27 одиниць були передані в ремонт на підприємство 19.03.2015 згідно наряду № 388/14 який скріплений підписами та печатками представників обох сторін. Більш того, з 27-ми машин переданих в ремонт, три машини БТР 80 належать до 5-ої категорії, тобто є не ремонтопридатними. Додатковою угодою № 4 до договору від 20.11.2014 № 294/14/101 було продовжено термін дії договору до 31.03.2015 р. в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в договорі, а позивач при нарахуванні штрафних санкцій не врахував цю обставину, а тому підстави для задоволення позову - відсутні.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 20.05.2015 р. (суддя Семенчук Н.О.) позов прокурора з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог задоволено у повному обсязі.

Рішення суду мотивовано тим, що відповідач не виконав свої зобов`язання за укладеним між сторонами у справі договором № 294/14/101 від 20.11.2014 р. щодо своєчасного надання послуг з ремонтування та технічного обслуговування машин і устаткування спеціального призначення (заводський ремонт за технічним станом бронетранспортерів БТР-80) за державні кошти з ремонту 30 одиниць бронетранспортерів, внаслідок чого повинний сплатити Міністерству: 924392 грн. 44 коп. пені за період з 01.01.2015 р. по 02.03.2015 р. на підставі абз. 2 п. 7.2. договору, 2.876.238 грн. 94 коп. пені за період з 21.12.2014 р. по 02.03.2015 р. на підставі абз. 1 п. 7.2. договору та 2796343 грн. 41 коп. - штрафу.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладено на відповідача.

В апеляційній скарзі Завод просить рішення місцевого суду скасувати посилаючись на те, що по-перше, за спірним договором передбачалось здійснити заводський ремонт за технічним станом 30 одиниць бронетранспортерів БТР-80 до 20.12.2014 р., тобто фактично за 30 днів, що є нереальним виходячи з трудових та матеріальних ресурсів, які були наявні на заводі та враховуючи те, що технічний стан бронетранспортерів, які були надані підприємству для заводського ремонту, складний і потребує великих витрат матеріальних і трудових ресурсів. По вказаним бронетранспортерам БТР-80 обсяг відновлення приближений до капітального ремонту. По-друге, передплата у розмірі 90% від суми договору була надана несвоєчасно 31.12.2014 р. та не в повному обсязі. Ситуація, яка склалась, говорить лише про те, що завод не міг навіть приступити до виконання роботи за договором через недостатність коштів та несвоєчасне надання виробів для проведення ремонту, що на підставі п. 7.6 звільняє виконавця від відповідальності за ненадані послуги. Крім того, розрахунок штрафних санкцій, а також період цього розрахунку позивачем визначений неправомірно, оскільки облікова ставка НБУ за відповідний період не відповідає дійсності, так як облікова ставка з 01.01.2015 р. по 05.02.2015 р. становила 14%, а з 06.02.2015 р. по 02.03.2015 р. 19,5%. Стягнення з Заводу коштів у сумі 924392 грн. 44 коп. взагалі є неправомірними, оскільки грошові кошти від позивача надійшли лише 31.12.2014 р. По-третє, відповідно до п. 1.1, п. 1.2 договору виконавець зобов`язався здійснити заводський ремонт за технічним станом бронетранспортерів БТР-80 загальною кількістю 30 одиниць. За наявними у відповідача доказами вбачається, що БТР-80 у кількості 27 одиниць були передані в ремонт на підприємство 19.03.2015 згідно наряду № 388/14 який скріплений підписами та печатками представників обох сторін, а тому нарахувати пеню за період з 21.12.2014 р. по 02.03.2015 р. взагалі є неможливим. Більш того, з 27-ми машин переданих в ремонт, три машини БТР-80 належать до 5-ої категорії, тобто є не ремонтопридатними. Додатковою угодою № 4 до договору від 20.11.2014 р. № 294/14/101 було продовжено термін дії договору до 31.03.2015 р. в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в договорі, а позивач при нарахуванні штрафних санкцій не врахував цю обставину, а тому підстави для задоволення позову - відсутні.

В судовому засіданні представник скаржника доводи апеляційної скарги підтримав у повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу Міністерство просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу Заводу без задоволення.

В судовому засіданні прокурор та представники Міністерства також просили рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу Заводу без задоволення.

Обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв`язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого суду у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи і правильно встановлено судом першої інстанції 20.11.2014 р. між сторонами у справі укладено договір про закупівлю послуг за державні кошти № 294/14/101, за умовами якого відповідач зобов`язався здійснити ремонтування та технічне обслуговування машин і устаткування спеціального призначення (33.12.2) (заводський ремонт за технічним станом бронетранспортерів БТР-80) за номенклатурою, у кількості, і терміни та за цінами, які зазначені у календарному плані надання послуг (Додаток 1 до Договору), що є невід`ємною частиною цього Договору, а позивач зобов`язався прийняти виконані роботи та оплатити їх вартість.

Відповідно до п. 10.1 договору, останній набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.2014 р., а з питань розрахунків до повного виконання сторонами зобов`язань за цим договором.

Згідно п. 10.2 договору закінчення строків договору не звільняє сторони від відповідальності за порушення його умов, які мали місце під час дії договору.

Додатковою Угодою № 4 від 30.12.2014 р. до договору сторони внесли зміни до нього та продовжили термін дії договору до 31.03.2015 р. в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми договору.

Відповідно до ДСТУ В 3576-97 „Експлуатація та ремонт військової техніки заводський ремонт за технічним станом - ремонт під час якого контроль технічного стану виконується з періодичністю та в обсязі, встановленими в нормативній документації, а обсяг і момент початку ремонту визначаються технічним станом виробів військового призначення.

Згідно п. 1.2. договору ремонту підлягають 30 одиниць виробів (30 одиниць БТР -80).

У відповідності до п. 1.4 Договору, вироби (вузли, блоки, агрегати, комплектуючі), які отримані виконавцем для їх ремонту, є військовим майном та власністю держави. Виконавець несе повну матеріальну відповідальність визначену законодавством України, за передане йому військове майно до моменту належної передачі його замовнику. Умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладання.

Відповідно п. 3.1 Договору (в редакції Додаткової Угоди від 16.12.2014 р.), ціна цього Договору становить 44.386.403 грн. 40 коп., у тому числі ПДВ, з яких:

- за резервним фондом КПКВ 2101710, КЕКВ 2260, стаття 3639 кошторису МО України 28.540.237 грн.;

- за загальним фондом КПКВ 2101020/7, КЕКВ 2260, стаття 3639 кошторису МО України 15.846.166 грн. 40 коп.

Пунктом 3.3 Договору встановлено, що обсяги закупівлі зазначені в Календарному плані наданих послуг (Додаток 1 до Договору) можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків замовника, з відповідним зменшенням суми договору. Замовник у 10-ти денний термін письмово повідомляє виконавця про зменшення обсягів, на підставі цього сторони вносять відповідні зміни до Договору, підписуючи додаткову угоду, в якій визначаються порядок та строки відшкодування фактично понесених виконавцем витрат. Ціна договору не може бути перевищена виконавцем. Таке перевищення оплаті не підлягає.

У пункті 4.1 Договору сторони погодили, що замовник здійснює розрахунки з виконавцем за фактично надані послуги протягом 30 банківських днів з дати підписання замовником Акту приймання наданих послуг, який є невід`ємною частиною цього Договору, відповідно до наданих виконавцем рахунків, за умови надходження бюджетних коштів на рахунок Міністерства оборони України.

Додатковою угодою від 11.12.2014 р. сторони внесли зміни до договору та погодили, що за письмовим погодженням між сторонами, відповідно до належним чином оформленого Рішення Міністра оборони України, замовник має право здійснювати попередню оплату в розмірі 90 відсотків від суми договору на строк до 20 грудня 2014 року згідно абзацу 2 пункту 2 постанови КМУ від 23.04.2014 № 117 Про здійснення попередньої поплати товарів, робіт і послуг, що закуповуються за бюджетні кошти (зі змінами). Виконавець у строк до 20.12.2014 р., після отримання попередньої оплати, повинен надати замовнику документи, що підтверджують фактичне надання послуг або повернути невикористані кошти на рахунок замовника.

Відповідно до п. 5.4 договору, передача виконавцю для ремонту виробів здійснюється представниками замовника власними силами та засобами за нарядами (форма 5 Тимчасового Керівництва з обліку озброєння, техніки, майна та інших матеріальних засобів у Збройних Силах, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 01.12.2010 № 690), виданих Центральним бронетанковим управлінням Збройних Сил України Озброєння Збройних Сил України (далі ЦБТУ), м. Київ, вул. Дегтярівська, 28А. Поставка виробів в ремонт до виконавця здійснюється представниками замовника не пізніше 3 діб після укладання Договору.

Згідно п. 5.14 договору транспортування виробів після проведення ремонту до місця експлуатації виробів здійснюється власними силами та засобами представника замовника. Приймання виробів після проведення ремонту здійснюється власними силами та засобами представника замовника, у відповідності до вимог нормативно-технічної документації на здачу виробів в ремонт та їх видачу з ремонту, та оформлюється актом приймання передавання виробів (додаток 3 до Договору), який підписується уповноваженими особами виконавця і представниками замовника. Акт приймання-передавання виробів складається у 4-х примірниках: три примірника для замовника, та один для виконавця. Передавання виробів представнику замовника після надання послуг здійснюється виконавцем за участю представника відділу технічного контролю виконавця, з попереднім оформленням документації виробів та внесенням відповідних записів у паспорти (формуляри) виробів, з обов`язковою відміткою відділу технічного контролю виконавця та 1301 ГВК МО України.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору позивачем було здійснено попередню оплату у загальній сумі 34.029.575 грн. 40 коп., що підтверджується платіжними дорученнями, зокрема, № 294/150 від 08.12.2014 р. № 294/151 від 08.12.2014 р., № 294/176 від 16.12.2014 р. та актом звірки взаєморозрахунків, який підписаний уповноваженими представниками обох сторін та скріплений їх печатками без будь-яких зауважень щодо загальної кількості грошових коштів та часу їх надходжень на рахунок Заводу (а.с. 37).

Відповідно до листа Центрального бронетанкового управління Збройних Сил України Озброєння Збройних Сил України від 13.05.2015 р. № 342/3/3/2676 техніка до Заводу була передана завчасно.

13.10.2014 р. на виконання доручення Президента України від 10.10.2014 р. № 02-01/2907 було видано розпорядження заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України № 342/8309 щодо передачі ремонтного фонду озброєння та військової техніки Збройних Сил України до державних підприємств державного концерну Укроборонпром для проведення їх відновлення (зокрема 30 од. БТР-80 із військової частини НОМЕР_1 , м. Миколаїв, до ДП Миколаївський БТЗ. Термін виконання до 17.10.2014).

На виконання зазначено розпорядження Центральним бронетанковим управлінням Збройних Сил України Озброєння Збройних Сил України було видано наряд на передачу бронетранспортерів, а саме № 388/14 від 04.11.2014 р.

Відповідно до наряду від 04.11.2014 р. № 388/14 (який дійсний по 25.12.2014) до Заводу було передано 27 од. БТР-80, які прийняті Заводом, що підтверджується підписом посадової особи заводу, який засвідчено печаткою та під підписом представника Заводу та зазначена дата 19.03.2015 р. (а.с.108, 109).

З матеріалів справи вбачається, що фактична передача військової техніки відбулась за нарядом від 04.11.2014 р. № 388/14, що підтверджується:

- Актами технічного стану, в яких зазначено дата операції „05.11.2014, підстава (мета) операції „передача згідно наряду № 388/14 від 04.11.2014 та визначено що БТР-80 в кількості 27 одиниць відносяться до IV категорії, дані акти підписані без будь-яких зауважень та містять печатку Заводу та підпис уповноваженої особи Заводу;

- Листом відповідача № 82 від 14.01.2015 р., відповідно до якого в період з 12 по 20 жовтня поточного року до Заводу за нарядом від 04.11.2014 р. № 388/14, надійшло 27 одиниць БТР-80 IV категорії з військової частини НОМЕР_1 для проведення заводського ремонту за технічним станом. Ці машини надійшли до ДП МБТЗ для забезпечення виконання договору № 294/14/101.

Відповідно до п. 1.5 умови договору застосовуються до відносин між сторонами, які виникли до його укладання.

Вищевикладене повністю спростовує твердження скаржника щодо передачі в ремонт на підприємство відповідача техніки тільки 19.03.2015 р. та твердження останнього про те, що три машини БТР-80 належать до п`ятої категорії та є не ремонтопридатними, внаслідок чого такі доводи скаржника до уваги прийнятими бути не можуть.

Згідно п. 5.1 договору термін надання послуг до 20.12.2014 р. Передбачені за цим Договором послуги надаються у відповідності до вимог діючої документації визначеної в п. 2.1 цього Договору. Термін проведення ремонту виробів встановлюється календарним планом надання послуг (додаток 1 до Договору). Про початок робіт із надання послуг виконавець повідомляє 1301 ГВК МО України у термін до 3 діб до початку ремонту. Місце проведення ремонту виробів територія України. Виконавець зобов`язаний контролювати надання послуг співвиконавцями по ремонту комплектуючих, складових виробів. Відповідальним за результат їх роботи залишається виконавець.

Відповідно до п. 5.16 договору приймання наданих послуг замовником здійснюється спільною комісією замовника, військової частини (отримувача виробів) та виконавця на території виконавця. При прийманні наданих послуг комісія керується вимогами документації визначеної в п. 2.1 Договору і умовами цього Договору. За результатами приймання наданих послуг комісія складає та підписує Акт приймання наданих послуг (додаток 4 до Договору), який надається на адресу замовника та виконавця для затвердження. Зобов`язання виконавця по наданню послуг за Договором вважається виконаним в повному обсязі після підписання комісією Акту приймання наданих послуг.

Згідно п. 6.3.1 договору, виконавець зобов`язаний, забезпечити надання послуг у терміни згідно з Календарним планом надання послуг (додаток 1 до Договору), якість яких відповідає умовам, установленим розділом 2 цього Договору. Нести всі ризики та витрати під час надання послуг, забезпечити збереження виробів та усунення несправності у разі оформлення рекламаційного акту.

На підставі ст. ст. 9, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Тобто, визначений один із загальних принципів договірних правовідносин - принцип свободи договору. При цьому не має значення, які це умови - істотні, або ті, які сторони узгодили виключно за власною згодою. Якщо умова виконання закріплена у договорі, вона є обов`язковою для сторін та є критерієм належності виконання.

Але, будь-яких доказів, які б підтверджували фактичне надання послуг та аргументованої відповіді щодо невиконання умов договору матеріали справи не містять та таких доказів, всупереч ст. 33 ГПК України, скаржником суду не надано.

Відповідно до п. 6.3.5 Договору, виконавець зобов`язаний забезпечити своєчасне надання звітних документів, що підтверджують факт надання послуг на суму отриманої попередньої оплати.

Жодних доказів, які б свідчили про те, що відповідач у строк до 20.12.2014 р. надав позивачеві звітні документи щодо використання попередньої оплати матеріали справи не містять та таких доказів, всупереч ст. 33 ГПК України, скаржником суду не надано.

Відсутні в матеріалах справи і докази того, що відповідач перераховані позивачем грошові кошти повернув на розрахунковий рахунок Міністерства, а також того, що відповідач належним чином і в повному обсязі виконував свої зобов`язання за договором та таких доказів, всупереч вимогам ст. 33 ГПК України, скаржником ані суду першої інстанції, ані апеляційної не надано.

Відповідно до абз. 1 п. 7.2 договору за порушення терміну виконання зобов`язання з виконавця стягується пеня у розмірі 0,1 відсотку вартості послуг, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі 7 відсотків вартості, внаслідок чого місцевий суд підставне стягнув з відповідача на користь позивача пеню в сумі 2.876.238 грн. 94 коп. та штраф у сумі 2.796.343 грн. 41 коп., а всього 5.672.582 грн. 35 коп. за період з 21.12.2014 р. по 02.03.2015 р., виходячи з наступного розрахунку:

П= С х 0,1% х Д, де П пеня, С- сума ненаданих послуг, Д - кількість прострочених днів.

Таким чином, за період з 21.12.2014 р. по 02.03.2015 р. розмір пені становить:

2.876.238 грн. 94 коп. = 39947763,06 грн. (сума ненаданих послуг по 27 одн. БТР-80) х 0,1 % (пеня за кожен день прострочення) х 72 (кількість прострочених днів)

Розрахунок розміру штрафу: Штраф = С х 7%, а тому за період з 21.12.2014 р. по 02.03.2015 р. розмір штрафу становить: 2.796.343 грн. 41 коп. = 39947763,06 грн. (сума ненаданих послуг по 27 одн. БТР-80) х 7% (штраф за прострочення понад 30 днів).

Таким чином, за період з 21.12.2014 р. по 02.03.2015 р. за порушення терміну виконання зобов`язання виконавцем на підставі абз. 1 п.7.2 договору з відповідача на користь позивача підлягає стягненню: пеня у розмірі 0,1 % в сумі 2.876.238 грн. 94 коп. та штраф у розмірі 7% у сумі 2.796.343 грн. 41 коп.

Посилання скаржника на те, що позивачем не вірно здійснено розрахунок пені у сумі 924.392 грн. 44 коп. за період з 01.01.2015 р. по 02.03.2015 р., оскільки не вірно застосовано облікову ставку НБУ необґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до абз. 2 п.7.2 договору у випадку неповернення попередньої оплати (її частини) або ненадання в визначений термін звітних документів, що підтверджують факт виконання послуг, виконавець сплачує штрафні санкції в розмірі однієї облікової ставки Національного банку України за кожний день прострочення від суми не використаних коштів.

Облікова ставка НБУ з 01.01.2015 р. по 05.02.2015 р. визначена на рівні 14%, тому: за період з 01.01.2015 р. по 05.02.2015 р., виходячи з суми боргу 34029575,40 грн. відповідач повинний сплатити позивачеві пеню у розмірі 469887 грн. 84 коп.

Облікова ставка НБУ з 06.02.2015 р. по 02.03.2015 р. визначена на рівні 19,5%, тому: за період з 06.02.2015 р. по 02.03.2015 р., виходячи з суми боргу 34029575,40 грн. відповідач повинний сплатити позивачеві пеню у розмірі 454504 грн. 60 коп., внаслідок чого відповідач повинний сплатити позивачеві пеню у розмірі облікової ставки нарахованої на підставі абз. 2 п. 7.2. договору у загальній сумі 924.392 грн. 44 коп. (469887,84+454504,60).

Посилання позивача на п. 7.6 договору в обґрунтування тверджень щодо звільнення його від відповідальності за ненадання послуг є безпідставним та правомірно не прийняті місцевим судом до уваги, оскільки позивачем, БТР-80 в кількості 27 одиниць були надані виконавцю для проведення ремонту своєчасно про що зазначалося вище в цієї постанові.

Будь-яких інших доказів, які б спростовували вищевказані висновки суду першої інстанції в матеріалах справи не міститься та таких доказів, всупереч вимогам ст. 33 ГПК України, скаржником суду не надано.

Доводи апелянта про те, що він звертався у судовому засіданні до місцевого суду з усним клопотанням щодо застосування п. 3 ч. 1 ст. 83 ГПК України щодо зменшення розміру штрафних санкцій до 100000 грн. до уваги прийнятими бути не можуть, оскільки повністю спростовуються протоколом судового засідання від 20.05.2015 р. з якого слідує, що на запитання головуючого представник Заводу зазначив, що клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій він не має та не погоджується з позовними вимогами в цілому (а.с.177), а зауваження з приваду допущених у цьому протоколі неправильностей або неповноти протоколу відповідачем, у порядку ч. 4 ст. 81-1 ГПК України, до суду не подано.

Крім того, в обґрунтування необхідності зменшення розміру штрафних санкцій до 100000 грн., що підлягають стягненню з нього на користь позивача в апеляційній скарзі Завод посилається на скрутне матеріальне становище та неможливість реальної сплати непомірних штрафних санкцій.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 551 ЦК України, ч. 1 ст. 233 ГК України та ч. 3 ст. 83 ГПК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, в тому числі і за ініціативою останнього, але лише у винятковому випадку.

Згідно постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. №18 „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції вирішуючи питання про зменшення розміру штрафних санкцій, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру штрафних санкцій наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків.

Як свідчать матеріали справи відповідач ані суду першої, ані апеляційної інстанції не надав належних доказів в обґрунтування своїх доводів щодо зменшення розміру штрафних санкцій до 100000 грн., оскільки зменшення штрафних санкцій судом вирішується з урахуванням матеріальних інтересів сторін, їх фінансованого стану, ступеню вини відповідача у виникненні спору, наявності інфляційних процесів в економіці держави та інших обставин справи, які б свідчили про можливість зменшення розміру неустойки.

При цьому, слід також враховувати, що за змістом частини першої ст. 229 ГК України та ч. 1 ст. 625 ЦК України, за невиконання грошового зобов`язання боржник відповідає, хоч би його виконання стало неможливим не тільки в результаті його винних дій чи бездіяльності, а і внаслідок дії непереборної сили або простого випадку. Відповідальність боржника означає можливість стягнення за рахунок майна боржника суми невиконаного грошового зобов`язання, тобто боржник не звільняється від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання грошового зобов`язання за будь-яких обставин.

Окрім того, ч. 2 ст. 218 ГК України передбачає, що відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобов`язань контрагентами правопорушника не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення боржника від господарсько-правової відповідальності.

Таким чином, відповідач помилково, всупереч вимогам ч. 3 ст. 551 ЦК України, ч. 1 ст. 233 ГК України та ч. 3 ст. 83 ГПК України посилається, як на підставу для зменшення розміру неустойки, виключно на свій тяжкий фінансовий стан, оскільки за змістом названих норм права, ці обставини не є винятковим випадком та підставою для зменшення розміру пені та штрафу, а крім того, відповідачем взагалі не зазначено, які саме обставини справи він вважає винятковими, а також не надано належних та допустимих доказів, що підтверджують ці обставини.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що тяжкий фінансовий стан відповідача не може бути підставою для зменшення штрафних санкцій, так як не є винятковим випадком,

При викладених обставинах колегія суддів вважає, що рішення місцевого суду прийнято з дотриманням норм матеріального і процесуального права, відповідає фактичним обставинам і матеріалам справи, а підстави, передбачені ст. 104 ГПК України, для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 99, 101 105 ГПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення господарського суду Миколаївської області від 20.05.2015 року у справі № 915/329/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу Державного підприємства "Миколаївський бронетанковий завод" без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя: Шевченко В.В.

Судді: Лисенко В.А.

Ярош А.І.