ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" серпня 2015 р. Справа № 911/2310/15

за позовом Управління Пенсійного фонду України у м. Ірпені, Київська обл., м. Ірпінь

до Приватного акціонерного товариства «Білицький завод «Теплозвукоізоляція», Київська обл., смт Коцюбинське

про стягнення 86858,27 грн.

Суддя Наріжний С.Ю.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю № 1/01 від 05.01.2015 р.

від відповідача: ОСОБА_2 за довіреністю від 25.05.2015р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

до господарського суду звернулось Управління Пенсійного фонду України у м. Ірпені (далі позивач) з позовом до Приватного акціонерного товариства «Білицький завод «Теплозвукоізоляція» (далі відповідач) про стягнення 86858,27 грн.

Позовні вимоги Позивач обґрунтовує тим, що Відповідач у квітні травні 2015 року не перераховував грошові кошти на відшкодування пільгових та наукових пенсій, внаслідок чого за Відповідачем утворилась заборгованість у сумі 86858,27 грн., що складається з коштів на відшкодування: пільгових пенсій за списком № 1 у сумі 84331,80 грн., пільгових пенсій за списком № 2 у сумі 2398,44 грн., наукових пенсій у сумі 128,03 грн.

Ухвалою господарського суду Київської області від 05.06.2015 р. порушено провадження у справі № 911/2310/15 та призначено її до розгляду на 06.07.2015 р.

18.06.2015 р. через відділ діловодства суду надійшов відзив Відповідача від 18.06.2015 р. № 184 (вх. № 14487/15) на позов, згідно якого Відповідач заперечив проти позову.

В судове засідання 06.07.2015 р. розгляд справи було відкладено.

В судовому засіданні 17.08.2015р. представник Позивача надав пояснення у справі, позов підтримав та просив задовольнити його в повному обсязі. Представник Відповідача надав відзив, проти позову заперечив та просив припинити провадження у справі, оскільки зазначена заборгованість повинна стягуватися лише в межах справи про банкрутство відповідача, а не в окремому позовному провадженні.

Згідно з ч. 2 ст. 82 ГПК України, рішення приймається господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та іншими учасниками господарського процесу, а також доказів, які були витребувані господарським судом, у нарадчій кімнаті.

У відповідності з правилами статей 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У судовому засіданні 06.07.2015 р. після виходу з нарадчої кімнати судом було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Детально розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника Позивача, зясувавши фактичні обставини, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши подані докази, суд,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Білицький завод «Теплозвукоізоляція», яке зареєстроване в Управлінні Пенсійного фонду України у м. Ірпені Київської області за № 10-30-04-0397, у відповідності зі ст. 14, 15 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» зобовязане сплачувати страхові внески до Пенсійного фонду України.

Так, ухвалою господарського суду Київської області від 30.10.2010 р. порушено провадження по справі № Б8/180-10 про банкрутство ПАТ «Білицький завод «Теплозвукоізоляція».

Ухвалою господарського суду Київської області від 28.05.2012 р. у справі № Б8/180-10 введено процедуру санації ПАТ «Білицький завод «Теплозвукоізоляція».

Згідно п. 1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України «Про Положення про Пенсійний фонд України» від 06.04.2011 р. № 384/2011, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики України. Пенсійний фонд України входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення персоніфікованого обліку надходжень від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню підлягають: громадяни України, іноземці (якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України) та особи без громадянства, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, створених відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, у філіях, представництвах, відділеннях та інших відокремлених підрозділах цих підприємств та організацій, в об'єднаннях громадян, у фізичних осіб - підприємців та інших осіб (включаючи юридичних та фізичних осіб - підприємців, які обрали особливий спосіб оподаткування (єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок) на умовах трудового договору (контракту) або працюють на інших умовах, передбачених законодавством, або виконують роботи на зазначених підприємствах, в установах, організаціях чи у фізичних осіб за договорами цивільно-правового характеру

Абзацом 2 п. 1 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що страхувальниками відповідно до цього Закону є: роботодавці: підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - підприємці та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - підприємців, які обрали особливий спосіб оподаткування (єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру, - для осіб, зазначених у пунктах 1, 10, 15 статті 11 цього Закону.

Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у п. 1 ст. 15 визначено, що платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій статті 12 цього Закону.

Зазначена заборгованість підтверджується доданими до позовної заяви УПФУ у м. Ірпені Київської області розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період квітень травень 2015 р. та повідомленнями про визначення зобов'язань зі сплати пільгових та наукових пенсій у вищевказаний період.

Зокрема, Позивачем надано копії корінців повідомлень форми «Ю» від 05.05.2015 р. № 73-А, від 05.05.2015 р. № 81-А, від 05.05.2015 р. № 82-А, від 05.05.2015 р. № 84-А, від 05.05.2015 р. № 79-Б, від 05.05.2015 р. № 91-Б, від 05.05.2015 р. № 26, копії списків згрупованих внутрішніх поштових відправлень та реєстрів відправлених рекомендованих листів.

У відповідності до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 09.07.2003 р., цей Закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: 1) особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення». При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Згідно з абз. 4 п. 1 ст. 2 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату та доставку пенсій призначених відповідно до пп. «б»-«з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Проте, незважаючи на вищевказані норми Закону кошти на відшкодування виплачених пенсій за списком № 2 Відповідачем не перераховувались, у зв'язку з чим виникла заборгованість у загальній сумі 2398,44 грн.

Також, ч. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що підприємства та організації з коштів призначених на оплату праці вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату та доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівлі шахт та рудників за списком робіт і професій, затверджених Кабінетом Міністрів України починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100- відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Відповідно до п. 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами доходів органів Пенсійного фонду України щорічно в повідомленнях про розрахунок сум фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених пенсій. Повідомлення складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються до 1 січня поточного року та протягом 10 днів з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії. Підприємство щомісячно до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в, повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. У разі призначення пенсій на пільгових умовах особам, які мають необхідний стаж роботи не за місцем призначення цієї пенсії, надсилає повідомлення для зазначених підприємств у двох примірниках через орган Пенсійного фонду за місцезнаходженням цього підприємства. Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцем його реєстрації.

Кошти на відшкодування виплачених пенсій за списком № 1 ПАТ «Білицький завод «Теплозвукоізоляція» не перераховувались, у зв'язку з чим виникла заборгованість у загальній сумі 84331,80 грн.

Відповідно до ч. 5 ст. 24 Закону України «Про наукову і науко-технічну діяльність» різниця між сумою призначеної пенсії за цим Законом та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку має право науковий працівник, фінансується: для наукових (науково-педагогічних) працівників інших державних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів ІІІ-ІV рівнів акредитації - за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів, а також коштів державного бюджету у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. При цьому за рахунок коштів державного бюджету науковим (науково-педагогічним) працівникам оплачується з розрахунку на одну особу 50 відсотків різниці пенсії, призначеної за цим Законом; для наукових (науково-педагогічних) працівників недержавних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів ІІІ-ІV рівнів акредитації - за рахунок коштів цих установ, організацій та закладів.

Постановою Кабінету Міністрів України № 372 від 24.03.2004 р. затверджено порядок фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних бюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів ІІІ-ІV рівнів акредитації згідно із Законом України «Про наукову та науково-технічну діяльність», та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи. За рахунок коштів державного бюджету фінансується 50 відсотків різниці у розмірі пенсії наукових (науково-педагогічних) працівників державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів ІІІ-ІV рівнів акредитації у розрахунку на одну особу. Інша частина фінансується за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів. Фінансування різниці у розмірі пенсії осіб, які мають науковий стаж роботи на кількох підприємствах, в установах, організаціях та вищих навчальних закладах ІІІ-ІV рівнів акредитації незалежно від форм власності та фінансування, здійснюється пропорційно зарахованому для призначення пенсії науковому стажу роботи за рахунок джерел фінансування, визначених законодавством для відповідних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів ІІІ-ІV рівнів акредитації.

Підприємства, установи, організації та заклади самостійно визначають суму, що підлягає до сплати у розрахунку на місяць, та щомісяця до 25 числа перераховують органу Пенсійного фонду за своїм місцезнаходженням відповідні кошти для фінансування різниці у розмірі пенсії, призначеної у минулому та поточному роках. У разі порушення строку сплати коштів, які спрямовуються на фінансування різниці у розмірі пенсії, органи Пенсійного фонду стягують відповідні суми у порядку, визначеному законодавством.

Кошти на відшкодування виплачених наукових пенсій відповідачем також не перераховувались, у зв'язку з чим виникла заборгованість у загальній сумі 128,03 грн.

Отже, зазначеними вище чинними нормативними актами, передбачений обов'язок Відповідача сплатити до Пенсійного фонду витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ст.24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність».

Заперечуючи проти позову Відповідач у відзиві посилається на те, що на даний час Відповідач перебуває у процедурі банкрутства, зокрема в процедурі санації, в зв'язку з чим на думку Відповідача вимоги Позивача, заявлені у цій справі, згідно Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» можуть бути заявлені лише у справі про банкрутство як поточні кредиторські вимоги, після визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, отже провадження у цій справі повинно бути припинено.

При цьому Відповідач посилається на практику Вищого господарського суду України в аналогічній справі, № 911/2085/14. Однак, як вбачається з постанови Вищого господарського суду України від 09.12.2014 р. у вказаній справі, суд касаційної інстанції наголосив, що до визнання боржника банкрутом спори боржника із кредиторами, які мають поточні вимоги до боржника, вирішуються шляхом їх розгляду у позовному провадженні господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

За таких обставин суд вважає позицію Відповідача щодо припинення провадження у даній справі, викладену у відзиві на позов, безпідставною та необґрунтованою.

Правомірність розгляду зазначених вимог позивача в окремому позовному провадженні підтверджена також практикою Вищого господарського суду України в аналогічній справі №911/43/15.

Таким чином, Відповідач зобов'язаний відшкодувати фактичні витрати, понесені Управлінням Пенсійного фонду України в м. Ірпені на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених за Списком № 1, Списком № 2, та наукових пенсій, оскільки законодавство, що регулює спірні правовідносини, не містить виключень щодо наявності умов, за яких у підприємств не виникає обов'язку відшкодовувати понесені пенсійним фондом витрати щодо доставки та виплати цих пенсій. Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судовий збір покладається на Відповідача.

Беручи до уваги, що згідно п. 18 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», Позивач звільнений від сплати судового збору, судовий збір стягується з Відповідача в доход Державного бюджету України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Білицький завод «Теплозвукоізоляція» (08298, Київська обл., смт Коцюбинське, вул. Пономарьова, 7; ) на користь Управління Пенсійного фонду України у м. Ірпені (08200, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Шевченка, 4; ) 86858 (вісімдесят шість тисяч вісімсот пятдесят вісім) грн. 27 коп. заборгованості зі сплати пільгових та наукових пенсій.

3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Білицький завод «Теплозвукоізоляція» (08298, Київська обл., смт Коцюбинське, вул. Пономарьова, 7; ) в доход Державного бюджету України (рахунок 3001 в ГУ ДКСУ у Київській області; код отримувача 37955989; МФО 821018; код класифікації доходів бюджету 22030001) 1827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору

4. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата виготовлення та підписання рішення 18.08.2015 р.

Суддя С.Ю. Наріжний