ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" серпня 2015 р. Справа № 903/1309/14

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого-судді Кордюк Г.Т.

суддів Давид Л.Л.

Данко Л.С.

Розглянувши апеляційну скаргу Волинської обласної ради, за № 978/48/2-15 від 03.06.15

на рішення господарського суду Львівської області від 25.05.15

у справі № 903/1309/14

за позовом: Волинської обласної ради, м. Луцьк

до відповідача: ТзОВ "Науково-виробниче підприємство "Гетьман", м. Львів

за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ТзОВ "Галичина-Табак", м. Івано-Франківськ

про припинення використання герба Волинської області та зобов"язання ТзОВ "Науково-виробниче підприємство "Гетьман" знищити наявні у нього етикетки для горілчаних виробів, на які неправомірно нанесено герб Волинської області.

За участю представників сторін:

Від позивача - Славенко С.І., Міщук І.Ю. - представники;

Від відповідача та третьої особи - Дворський В.М. - представник;

Автоматизованою системою документообігу суду справу № 903/1309/14 розподілено до розгляду судді - доповідачу Кордюк Г.Т., введено до складу судової колегії суддів Гриців В.М. та Давид Л.Л.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 12.06.15 апеляційну скаргу у даній справі прийнято до провадження, справу призначено до розгляду на 25.06.15.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 25.06.15 розгляд апеляційної скарги відкладено на 20.08.15 та продовжено строк розгляду апеляційної скарги в порядку ст.69 ГПК України.

Розпорядженням в.о. голови Львівського апеляційного господарського суду від 19.08.15 до складу судової колегії внесено зміни - замість судді Гриців В.М. введено судю Данко Л.С. з підстав, викладених у розпорядженні.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 25.05.15 (суддя Сухович Ю.О.) в задоволенні позову відмовлено.

При цьому місцевий господарський суд послався на те, що відповідач на підставі ліцензійного договору про надання дозволу на використання промислового зразка, укладеного 12.01.15 між ТОВ Науково - виробниче підприємство «Гетьман» та фізичною особрю Сухомлином А.О отримав невиключну ліцензію на використання Промислового зразка, який охороняється патентом №28729 з метою виготовлення, тиражування, подальшого продажу і іншого введення в господарський обіг етикетки для лікеро - горілчаних виробів «ЕТНОС ВОЛИНЬ ВІРНІСТЬ ТРАДИЦІЯМ».

Зважаючи на наведене суд першої інстанції зробив висновок про правомірність використання герба Волинської області, оскільки таке відбувається відповідно до охоронних документів наданих державною службою інтелектуальної власності комплексно , а не з використанням окремого елемента.

Позивач не погодився з рішенням місцевого господарського суду, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області у даній справі та прийняти нове рішення, яким позов задоволити.

При цьому скаржник посилається на порушення місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права.

Також, скаржником зазначено, що судом першої інстанції залишено поза увагою вимоги ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» відповідно до яких зміст, опис та порядок використання символіки територіальних громад сіл, селищ, міс, райнів та областей визначаються відповідною радою. На пленарних засіданнях відповідної ради затверджується відповідно до Закону Положення про зміст, опис та порядок використання символіки, у даному випадку області.

Так, як зазначає апелянт, відповідно до п. 3.7 Положення про зміст, опис та порядок використання символіки Волинської області, на підставі рішення обласної ради від 16.03.2004 року №10/8 із змінами і доповненнями, «У разі використання символіки Волинської області з комерційною метою (рекламам товару, фірми, виготовлення сувенірної продукції тощо) дозвіл на використання символіки надається рішенням обласної ради».

Також, скаржником зазначено, що оскільки Герб Волинської області належить до об'єктів сіпльної власності територіальнох громад, управління яким відповідно до закону здійснює Волинська обласна рада, а відтак апелянт вважає хибним висновок місцевого господарського суду щодо недоведеності позивачем прав на символіку, яка використовується на етикетках.

Крім того, скаржник вказує на те, що доказів передачі прав на товариний знак і промисловий зразок відповідачем не подано, а посилання суду з цього приводу є безпідставним.

30 червня 2015 року до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач зазначає про безпідставність доводів які містяться в апеляційній скарзі та законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у зв'язку з чим просить залишити оскаржене рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

У судовому засіданні представники сторін навели свої доводи, міркування та заперечення.

Колегія суддів, заслухавши пояснення присутніх представників, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права не знайшла підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Господарського суду Львівської області від 25.05.15 у даній справі з огляду на наступне:

Як вбачається з матеріалів справи, Волинська обласна рада зазначає, що на території Волинської області здійснюється незаконне, використання місцевої символіки при виготовленні та реалізації продукції горілки серії "ЕТНОС ВОЛИНЬ Вірність традиціям" та "ЕТНОС ПОЛІССЯ Вірність традиціям", на етикетках якої міститься зображення герба Волинської області.

Відповідно до інформації, нанесеної на етикетках у нижній частині продукції серії "ЕТНОС ВОЛИНЬ Вірність традиціям" та "ЕТНОС ПОЛІССЯ Вірність традиціям" виробником вказаної продукції є ТзОВ "Науково-виробниче підприємство "Гетьман" (м.Львів, вул.Волинська, 10а), замовником виробництва є Луцька філія ТзОВ "Галичина-Табак" (м.Луцьк, вул.Рівненська, 44).

При цьому, Волинська обласна рада посилається на те, що п.3.7., 3.10 Положення Положення про зміст, опис та порядок використання символіки області затвердженого рішення Волинської обласної ради від 16.03.2004р. №10/8 із змінами, внесеними рішеннями Волинської обласної ради від 26.05.2009р. №29/39 та від 05.04.2013р. №18/13 відповідно до якого без дозволу обласної ради юридичні та фізичні особи мають виключне право використовувати затверджені зображення герба та прапора Волинської області лише з метою національно-патріотичного виховання молоді та у випадках, передбачених п.3.4., п.3.5., п.3.6. цього Положення.

ПротеаРР, ТзОВ "Науково-виробниче підприємство "Гетьман", не зверталось до Волинської обласної ради з проханням надати дозвіл на використання символіки Волинської області.

Разом з цим, до Волинської обласної ради звернулась Луцька філії ТзОВ "Галичина-Табак" ( ексклюзивний дистрибютор продукції) з листом від 25.07.2014р. №3 (Т.1, а.с.32-33), в якому просила надати дозвіл на використання символіки Волинської області на етикетках нової продукції серії "ЕТНОС ВОЛИНЬ Вірність традиціям" та "ЕТНОС ПОЛІССЯ Вірність традиціям", до складу яких включено зображення герба Волинської області.

17 вересня 2014 року прийнято рішення №26/4 (Т.1, а.с.35) постійної комісії Волинської обласної ради з питань депутатської діяльності, місцевого самоврядування, захисту прав людини, законності, боротьби зі злочинністю, яким було рекомендовано сесії Волинської обласної ради підтримати проект рішення "Про надання дозволу на використання символіки Волинської області ТзОВ "Галичина-Табак". Проте, внесений комісією проект рішення з цього питання прийнято не було.

Зважаючи на наведене, Волинською обласною радою подано позов до ТзОВ "Науково-виробниче підприємство "Гетьман" про припинення використання герба Волинської області та зобов"язання ТзОВ "Науково-виробниче підприємство "Гетьман" знищити наявні у нього етикетки для горілчаних виробів, на які неправомірно нанесено герб Волинської області, обґрунтовуючи його тим, що ТзОВ "Науково-виробниче підприємство "Гетьман" та ТзОВ "Галичина-Табак" використовують символіку Волинської області на етикетках горілчаної продукції без дозволу Волинської обласної ради, а тому вважає, що такі дії є неправомірними, порушують права і законні інтереси позивача та територіальної громади.

Розглянувши матеріали справи та докази, що містяться у ній, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне:

Відповідно до ч.1 ст.316 ГПК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею 318 ЦК України визначено, що суб'єктами права власності є Український народ та інші учасники цивільних відносин, визначені статтею 2 цього Кодексу. Усі суб'єкти права власності є рівними перед законом.

Як встановлено місцевим господарським судом та вбачається з матеріалів справи об'єктом права власності у даній справі позивач вважає місцеву символіку - герб Волинської області, як майно, яке перебуває у спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст області, управління яким здійснює Волинська обласна рада, а власником вказаної символіки є територіальні громади сіл, селищ, міст Волинської області.

Відповідно до п.3.7 Положення про зміст, опис та порядок використання символіки області затвердженого рішення Волинської обласної ради від 16.03.04 №10/8 із змінами, внесеними рішеннями Волинської обласної ради від 26.05.09. №29/39 та від 05.04.13 №18/13, юридичні та фізичні особи мають право використовувати затверджені зображення герба та прапора Волинської області з метою національно-патріотичного виховання молоді і формування національної свідомості громадянбез прийняття рішення обласної ради про надання дозволу на використання символіки області. У разі використання символіки Волинської області з комерційною метою (реклама товару, фірми виготовлення сувенірної продукції тощо) - дозвіл на використання символіки надається рішенням обласної ради.

Разо з цим, як зазначено позивачем, герб Волинської області використовується на продукції серії "ЕТНОС ВОЛИНЬ Вірність традиціям" та "ЕТНОС ПОЛІССЯ Вірність традиціям".

Статтею 4 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» закріплено основні вимоги до дозвільної системи у сфері господарської діяльності. Так, виключно законами, які регулюють відносини, пов"язані з одержанням документів дозвільного характеру, встановлюються: необхідність одержання документів дозвільного характеру та їх види; дозвільний орган, уповноважений видавати документ дозвільного характеру; платність або безоплатність видачі (переоформлення, видачі дубліката, анулювання) документа дозвільного характеру; строк видачі або надання письмового повідомлення про відмову у видачі документа дозвільного характеру; вичерпний перелік підстав для відмови у видачі, переоформлення, видачі дубліката, анулювання документа дозвільного характеру; строк дії документа дозвільного характеру або неможливість строку дії такого документа; перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності; перелік та вимоги до документів, які суб'єкту господарювання необхідно подати для одержання документа дозвільного характеру.

Абзацом 2 п.4 ст.11 Закон України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" визначено, що етикеточна продукція розробляється товаровиробником алкогольних та тютюнових виробів і повинна відповідати вимогам чинного законодавства про мови (крім додаткової інформації щодо характеристик продукту), не потребує додаткових узгоджень, є промисловою власністю виробника та захищається згідно з чинним законодавством про промислову (інтелектуальну) власність. Власні назви алкогольних напоїв та тютюнових виробів визначаються їх виробниками і можуть відтворювати зареєстрований чи поданий на реєстрацію знак для товарів і послуг або бути його частиною.

Згідно ст.418 ЦК України право інтелектуальної власності - це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або на інший об'єкт права інтелектуальної власності, визначений цим Кодексом та іншим законом. Право інтелектуальної власності становлять особисті немайнові права інтелектуальної власності та (або) майнові права інтелектуальної власності, зміст яких щодо певних об'єктів права інтелектуальної власності визначається цим Кодексом та іншим законом. Право інтелектуальної власності є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений права інтелектуальної власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, передбачених законом.

За умовами ст.419 ЦК України право інтелектуальної власності та право власності на річ не залежать одне від одного. Перехід права на об'єкт права інтелектуальної власності не означає переходу права власності на річ. Перехід права власності на річ не означає переходу права на об'єкт права інтелектуальної власності.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.12.14 Державною службою інтелектуальної власності, відповідно до вимог Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" видано свідоцтво України №194394 на знак для товарів і послуг "ЕТНОС ВОЛИНЬ горілка" (комбіноване позначення), а також висновок про видачу Патенту України №42697від 08.12.14 на промисловий зразок Етикету, словесна частина якого містить: "ЕТНОС ВОЛИНЬ ВІРНІСТЬ ТРАДИЦІЯМ". Власниками свідоцтва є фізичні особи Сухомлин А.О. та Грушицька В.В., власником патенту є фізична особа Грушицька В.В. (Т.1, а.с.75-77.

Відповідно до ст.421 ЦК України суб'єктами права інтелектуальної власності є: творець (творці) об'єкта права інтелектуальної власності (автор, виконавець, винахідник тощо) та інші особи, яким належать особисті немайнові та (або) майнові права інтелектуальної власності відповідно до цього Кодексу, іншого закону чи договору.

Згідно ч.1 ст.424 ЦК України майновими правами інтелектуальної власності є: 1) право на використання об'єкта права інтелектуальної власності; 2) виключне право дозволяти використання об'єкта права інтелектуальної власності; 3) виключне право перешкоджати неправомірному використанню об'єкта права інтелектуальної власності, в тому числі забороняти таке використання; 4) інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом.

Згідно ч.3 ст.426 ЦК України використання об'єкта права інтелектуальної власності іншою особою здійснюється з дозволу особи, яка має виключне право дозволяти використання об'єкта права інтелектуальної власності, крім випадків правомірного використання без такого дозволу, передбачених цим Кодексом та іншим законом.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.1107 ЦК України однією з підстав розпоряджання майновими правами інтелектуальної власності є ліцензійний договір.

Згідно ч.1 ст.1109 ЦК України за ліцензійним договором одна сторона (ліцензіар) надає другій стороні (ліцензіату) дозвіл на використання об'єкта права інтелектуальної власності (ліцензію) на умовах, визначених за взаємною згодою сторін з урахуванням вимог цього Кодексу та іншого закону.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач на підставі ліцензійного договору про надання дозволу на використання знака для товарів і послуг, укладеного 10.12.14 між ТзОВ "Науково-виробниче підприємство "Гетьман" та фізичними особами Сухомлиним А.О. і Грушицькою В.В. отримав право на використання Торговельної марки щодо усіх товарів і послуг, згідно переліку товарів і послуг, зрупованих за класами Міжнародної класифікації товарів і послуг зазначених у свідоцтві на знак для товарів і послуг, зареєстрованому в Державному реєстрі свідоцтв України на знаки для товарів і послуг 10.12.14 Державною службою інтелектуальної власності України за №194394 (Т.1, а.с.103-106).

Також, відповідачем на підставі ліцензійного договору про надання дозволу на використання промислового зразка, укладеного 12.01.15 між ТзОВ Науково-виробниче підприємство "Гетьман" та фізичною особою Сухомлиним А.О. отримано невиключу ліцензію (невиключні права) на використання Промислового зразка, який охороняється Патентом №28729 з метою виготовлення, тиражування, подальшого продажу і іншого введення в господарський обіг етикетки для лікеро-горілчаних виробів "ЕТНОС ВОЛИНЬ ВІНІСТЬ ТРАДИЦІЯМ" (Т.1, а.с.107-110).

Таким чином, виробництво та реалізація горілки "ЕТНОС ВОЛИНЬ ВІНІСТЬ ТРАДИЦІЯМ" з використанням етикетки для лікеро-горілчаних виробів "ЕТНОС ВОЛИНЬ ВІНІСТЬ ТРАДИЦІЯМ" та «Етнос Волинь горілка» відбувається відповідно до охоронних документів наданих Державною службою інтелектуальної власності комплексно, а не як окремого елемента, як зазначає позивач.

Відповідно до ч.2 ст.425 ЦК України майнові права інтелектуальної власності є чинними протягом строків, встановлених цим Кодексом, іншим законом чи договором.

З матеріалів справи вбачається, що станом на дату прийняття рішення місцевим господарським судом Патент України №42697від 08.12.14., свідоцтво України на знак для товарів і послуг "ЕТНОС ВОЛИНЬ горілка" №194394 від 10.12.14, ліцензійні договора про надання дозволу на використання знака для товарів і послуг від 10.12.14 та про надання дозволу на використання промислового зразка від 12.01.15 є чинними, не визнані у встановленому порядку недійсними та не оспорені третіми особами.

Також, як встановлено судом першої інстанції, чинною є і ліцензія№617 на виробництво алкогольних напоїв, термін дії якої з 26.09.2012р. до 26.09.17.

У пункті 66 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 12 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності" зазначено, що державна реєстрація прав інтелектуальної власності на знак для товарів і послуг (торговельну марку) засвідчується свідоцтвом України на знак для товарів і послуг, з видачею якого закон і пов'язує набуття відповідних прав.

Як зазначено вище та вірно встановлено місцевим господарським судом, відповідач правомірно користується Свідоцтвом України на знаки для товарів і послуг 10.12.2014р. та Промисловим зразком, який охороняється Патентом №28729, натомість позивачем не підтверджено належними та допустимими доказами факту неправомірності використання відповідачем зазначених вище етикеток, також скаржником не доведено використання відповідачем герба Волинської області як окремого елемента без дозволу, що могло б бути підставою для задоволення позову.

Щодо посилання скаржника на не дослідження судом першої інстанції положень Закону України «Про місцеве самоврядування » відповідно до яких зміст, опис та порядок використання символіки територіальних громад сіл, селищ, міс, райнів та областей визначаються відповідною радою, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що вказаний Закон визначає систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування, водночас вказаний Закон не регулює механізму, порядку і способу отримання дозволу на використання місцевої символіки, а тому доводи апелянта з цього приводу є безпідставними.

Також судом апеляційної інстанції не знайдено підстав для задоволення заявленого апелянтом усного клопотання про призначення у справі судової експертизи для встановлення факту використання герба Волинської області на спірних етикетках, оскільки відповідачем у справі не заперечується факт такого використання, проте, як зазначено вище не як окремого елемента, а як частини етикеток, дозвіл на використання яких отриманий відповідачем у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ч.1 та ч.2 ст.43 ГПК України відповідно господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом; ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Оскільки, обставини, на які посилається скаржник в апеляційній скарзі, не підтверджені належними та допустимими доказами, що містяться в матеріалах справи, колегія суддів апеляційної інстанції не знайшла підстав для її задоволення та скасування рішення Господарського суду Львівської області від 25.05.15

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, -

Львівський апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Львівської області від 25.05.15 у справі № 903/1309/14 залишити без змін, апеляційну скаргу Волинської обласної ради - без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до ВГС України в порядку і строки встановлені ст.ст.109,110 ГПК України.

Повний текст постанови складено 25.08.15

Головуючий суддя Кордюк Г.Т.

Суддя Давид Л.Л.

Суддя Данко Л.С.