ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" серпня 2015 р. Справа № 925/1169/15

Господарський суд Черкаської області в складі: головуючого - судді Скиби Г.М., за участю секретаря судового засідання Кенкеч О.С., розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом першого заступника прокурора міста Черкаси в інтересах держави в особі Департаменту економіки та розвитку Черкаської міської ради, м. Черкаси, вул. Б. Вишневецького, 36

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1

про стягнення 11 762,92 грн. заборгованості за договором

за участю представників сторін:

прокурор: Приходько Д.А. старший прокурор прокуратури за посадою;

від позивача: ОСОБА_2 за довіреністю;

від відповідача: не зявився.

Прокурор та позивач звернулися в господарський суд Черкаської області з позовом до відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення 11 762,92 грн. заборгованості з орендної плати за договором оренди обєкта нерухомості від 14.01.2013р. №1258. Прокурор вимоги підтримав та просив позов задовольнити.

Представник позивача вимоги підтримав частково та вказав, що після звернення з позовом до суду відповідач сплатив за спірний період суму боргу в розмірі 1210,71 грн. За відповідачем рахується заборгованість в розмірі 10552,21 грн.

Відповідач чи його представник в засідання суду вдруге не зявились. Ухвала про порушення провадження у справі направлена відповідачу за вказаною позивачем адресою та повернулась до суду з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання».

Неподання відповідачем відзиву на позовну заяву та незявлення представника відповідача у судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті за наявними доказами відповідно до вимог ст. 75 Господарського процесуального кодексу України. Суд вважає, що відповідач мав достатньо часу для надання суду доказів про внесення плати, мотивованих заперечень на позов чи доказів про обєктивну неможливість заперечити вимоги позивача.

На запитання головуючого присутні учасники заявили:

про відсутність будь-яких інших доказів на підтвердження своїх доводів і пояснень;

про відсутність потреби у витребуванні інших доказів від учасників провадження у справі та інших осіб;

про можливість завершення дослідження обставин справи.

Дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, заслухавши пояснення прокурора та представника позивача, судом встановлено такі взаємовідносини сторін:

14.01.2013р. між Департаментом економіки та розвитку Черкаської міської ради (Орендодавцем Позивач по справі), в особі директора департаменту ОСОБА_3, що діє на підставі Положення про Департамент, та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 (Орендарем Відповідач по справі), що діє на підставі свідоцтва про державну реєстрацію, було укладено договір оренди обєкта нерухомості №1258 (Далі Договір), за умовами якого Орендодавець передав, а Орендар прийняв в оренду терміном до 25.12.2015р. нежитлове приміщення другий поверх окремо розташованої будівлі загальною площею 434,02 кв.м. за адресою: м. Черкаси, вул. Вячеслава Чорновола, 118, в тому числі допоміжні приміщення 91,32 кв.м. згідно з планом (Додаток №1).

Відповідно до п. 2.1 Договору обєкт передається Орендарю під офіс, виробництво товарів народного споживання, надання послуг населенню.

Відповідно до п. 4.1 Договору договір вступає в дію з дати приймання обєкта за актом приймання-передачі.

Акт приймання-передачі підписано 14.01.2013р. (а.с. 19).

Відповідно до п.5.1-5.2 Договору орендна плата здійснюється щомісячно, на підставі розрахунку (Додаток №3 до договору), з урахуванням індексації. Початковий (базовий) розмір орендної плати становить 4323,42 грн.

Заборгованість відповідача по орендній платі з січня по червень 2015 року складає 11 762,92 грн., що є предметом спору.

Відповідачем за вказаний період розрахунки не проводились.

Прокурор обґрунтовує свої вимоги необхідністю захисту інтересів держави в частині наповнення бюджету та виконання соціальних програм, в тому числі і з надходжень орендної плати.

Невиконання відповідачем умов договору, непогашення орендної плати стали причиною звернення прокурора та позивача до суду за захистом порушеного права та примусового стягненням боргу.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності та за своїм внутрішнім переконанням, заслухавши пояснення прокурора та представника позивача, господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з таких правових підстав та мотивів.

У відповідності з положеннями постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012р. №6 «Про судове рішення» рішення з господарського спору повинно прийматись у відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто зясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Сторони є самостійними юридичними особами та субєктами господарювання на ринку послуг та орендних відносин.

Правові основи діяльності ради як органу місцевого самоврядування врегульовані положеннями Конституції України, ЦК України, ГК України та ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні».

Правові основи діяльності відповідача врегульовані положеннями Конституції України, нормами ЦК та ГК України.

Відносини між сторонами слід розцінювати як відносини з оренди обєкта нерухомості, що врегульовано вимогами гл. 58 ЦК України, ЗУ «Про оренду державного та комунального майна». Суд вважає, що сторонами Договору оренди обєкта нерухомості від 14.01.2013р. №1258 досягнуто згоди по всіх істотних умовах договору. Спору в цій частині немає.

Згідно частини 1 статті 173 ГК України зобовязання, що виникає між субєктами господарювання, в силу якого один субєкт зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта, або утриматися від певних дій, а інший субєкт має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку - є господарським зобовязанням.

Згідно з частиною 1 статті 174 ГК України, господарські зобовязання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно ст. 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Згідно ст. 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендна плата - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування обєктом незалежно від результату господарської діяльності.

Розмір орендної плати, яку був зобовязаний сплачувати відповідач, змінювався на протязі дії договору у звязку з індексацією, що передбачено умовами договору. Договором не передбачено отримання окремої згоди відповідача на таку зміну розміру орендної плати, що відповідає приписам ст. 651, 652 ЦК України.

Таким чином, у відповідача виникло зобовязання щодо внесення орендної плати за оренду обєкта нерухомості на умовах договору за період з 01 січня 2015 р. по 17 червня 2015 року в сумі 11 762,92 грн. (а.с. 15).

Наявність заборгованості по грошовому зобовязанню відповідача підтверджується поданими документами в справу.

Відповідач не спростував належними доказами вимоги позивача та не надав доказів погашення боргу перед позивачем в повному обсязі по оренді обєкта нерухомості.

Суд також враховує, що Відповідач свої зобовязання в частині належної та повної сплати орендної плати належним чином не виконав на момент звернення з позовом і провів часткову оплату за оренду приміщення після звернення позивача з позовом до суду.

Оплата прийнята позивачем. Провадження в справі в частині стягнення 1210,71 грн. основного боргу належить припинити за відсутністю предмету спору на підставі ст. 80 п. 1-1 ГПК України.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобовязання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

Суд вважає, що прокурором та позивачем використано належний спосіб захисту свого порушеного права відповідно до приписів ст.ст. 15, 16 ЦК України.

Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Заборгованість по оренді обєкта нерухомості на умовах договору за період з 01 січня 2015 р. по 17 червня 2015 року в сумі 10552,21 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ст. 193 ГК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобовязань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Суд зазначає, що проведення оплати боргу відповідачем під час розгляду справи та неподання ним доказів у справу має враховуватись виконавчою службою при виконанні рішення суду в ході виконавчого провадження. Суд вважає, що відповідач мав достатньо часу для надання заперечень суду по суті спору чи доказів про проведення розрахунку. Відповідач не надав доказів обєктивної неможливості заперечити вимоги.

Згідно ст. 49 ГПК України судові витрати належить покласти на відповідача та стягнути в дохід державного бюджету 1 827,00 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85, 80 п. 1-1 ГПК України, господарський суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер фізичної особи-платника податків НОМЕР_1, номер рахунку в банку невідомий

на користь Департаменту економіки та розвитку Черкаської міської ради, м. Черкаси, вул. Б.Вишневецького, 36, , номер рахунку в банку невідомий

10552,21 грн. заборгованості.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер фізичної особи-платника податків НОМЕР_1, номер рахунку в банку невідомий

в доход державного бюджету через відповідний орган державної податкової служби на користь УДКС України у м. Черкаси, МФО 854018, код 38031150, рахунок №3002, код бюджетної класифікації 22030001

1 827,00 грн. судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Провадження в решті вимог припинити за відсутністю предмету спору.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня прийняття рішення. Сторони у справі протягом цього строку мають право подати апеляційну скаргу до апеляційного суду на вказане рішення через Господарський суд Черкаської області.

Повне рішення складено 19.08.2015р.

Суддя Г.М. Скиба