номер провадження справи 4/104/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.08.2015 Справа № 908/3950/15

за позовом Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" (61050, м.Харків, пр.Московський, 60; поштова адреса: 69063, м.Запоріжжя, вул.Чекістів, 23);

до відповідача- 1 Товариство з обмеженою відповідальністю "Квантор ЛТД"(69076, м. Запоріжжя, пр. Ювілейний, буд. 41)

до відповідача- 2 Державної податкової інспекції у Хортицькому районі м.Запоріжжя ГУ Міндоходів у Запорізькій області (69114, м. Запоріжжя, вул. Гудименка, буд. 10-а)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - Хортицький відділ державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції (69076, м. Запоріжжя, вул. Задніпровська, буд. 48-А)

про звільнення майна з-під арешту

суддя Зінченко Н.Г.

За участю представників сторін:

від позивача - Громут В.І., довіреність №33-21/41223 від 20.12.2013р.;

від відповідача - 1 - не з'явився;

від відповідача - 2 - Стародумова А.С., довіреність №2777/10/08-31 від 29.04.2015р.;

від третьої особи - не з'явився.

02.07.2015 р. до господарського суду Запорізької області звернулося Публічне акціонерне товариство "УкрСибббанк", м.Харків з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Квантор ЛТД", м. Запоріжжя та до Державної податкової інспекції у Хортицькому районі м.Запоріжжя ГУ Міндоходів у Запорізькій області, м. Запоріжжя про звільнення майна з-під арешту, а саме: нежиле приміщення, ІV-А літ. А-1, загальною площею 198,3 кв. м., нежитлове приміщення, IV-Б літ. А-1, загальною площею 235,5 кв. м., що знаходиться за адресою м. Запоріжжя, пр. Ювілейний, буд. 41, реєстраційні номери 18393480,18393636.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.07.2015 р. справу № 908/3950/15 призначено до розгляду судді Зінченко Н.Г.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 02.07.2015 р. порушено провадження у справі № 908/3950/15, справі № 908/3950/15 присвоєно номер провадження справи 4/104/15, на підставі ст. 27 ГПК України залучено до участі у справі № 908/3950/15 у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - Хортицький відділ державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, м. Запоріжжя, судове засідання призначено на 27.07.2015 р., у сторін витребувані документи і матеріали, необхідні для вирішення спору. Ухвалою суду від 03.08.2015р. у справі № 908/3941/15, у зв'язку з перебуванням судді Зінченко Н.Г. на лікарняному, розгляд справи був перенесений на 12.08.2015р. Ухвалою суду від 12.08.2015р., на підставі ст. 77 ГПК України, у зв'язку з неявкою представників сторін та третьої особи, розгляд справи відкладався до 31.08.2015р.

В судовому засіданні 31.08.2015р. справу розглянуто, прийнято і оголошено на підставі ст. 85 ГПК України вступну і резолютивну частини рішення.

За письмовим клопотанням представників позивача та відповідача-2 розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

27.07.2015р. на адресу суду від Державної податкової інспекції у Хортицькому районі м.Запоріжжя ГУ Міндоходів у Запорізькій області надійшло клопотання про заміну неналежного відповідача-2 в особі ДПІ у Хортицькому районі м.Запоріжжя на Хортицький відділ державної виконавчої служби.

Розглянувши заявлене клопотання, заслухавши думку представника позивача з цього приводу, судом клопотання про заміну неналежного відповідача відхилено.

При вирішенні клопотання суд виходив з того, що відповідно до У відповідності до п. 9.10 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» вимоги інших осіб щодо належності саме їм, а не боржникові майна, на яке накладено арешт, реалізується шляхом подання ними з додержанням правил підвідомчості (стаття 12 ГПК) позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту. В такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним з підстав, передбачених законом. Орган Державної виконавчої служби у відповідних випадках може залучатися господарським судом до участі у справах як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 39805049 від 16 вересня 2013 року стягувачем по справі є Державна податкова інспекція у Хортицькому районі м. Запоріжжя ГУ Міндоходів у Запорізькій області, а боржником є товариство з обмеженою відповідальністю «Квантор ЛТД», тому, саме вони, відповідно до вимог ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження» та п. п. 9.10 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» є належними відповідачами по справі.

Таким чином, підстав для заміни відповідача-2 по справі №908/3950/15 у суду не має.

27.08.2015р. на адресу суду від Хортицького відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції надійшло клопотання, в якому останній просить розглядати справу №908/3950/15 призначену на 31.08.2015р. без участі уповноваженого представника третьої особи.

Розглянувши заявлене клопотання, заслухавши думку представника позивача та відповідача-2 з цього приводу, судом клопотання про розгляд справи за відсутності представника третьої особи задоволено.

Заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на положеннях ст., ст. 52, 54 Закону України "Про виконавче провадження" і полягають в наступному. Між ТОВ «Квантор ЛТД» та Банком укладено кредитні договори № 111537840 від 11.05.2007 року та № 0 від 11.05.2007р., відповідно до яких відповідачем-1 отримано кредитні кошти в розмірах 75 000,0 швейцарських франків та 45 400,00 швейцарських франків відповідно. В забезпечення виконання зобов'язань по кредитним договорам Відповідачем-1 передано Банку в іпотеку нерухоме майно, а саме: нежиле приміщення, ІУ-А літ. А-1, загальною площею 198,3 кв. м., нежитлове приміщення, І//-Б літ. А-1, загальною площею 235,5 кв. м., що знаходиться за адресою м. Запоріжжя, пр. Ювілейний, буд. 41, реєстраційні номери 18393480, 18393636. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 22 червня 2015 року № 100979210 вбачається наявність арештів на все нерухоме майно, що належить на праві власності товариству з обмеженою відповідальністю «Квантор ЛТД», в тому числі і на: - нежиле приміщення, ІУ-А літ. А-1, загальною площею 198,3 кв. м., нежитлове приміщення, ІУ-Б літ. А-1, загальною площею 235,5 кв. м., що знаходяться за адресою м. Запоріжжя, пр. Ювілейний, буд. 41, реєстраційні номери 18393480,18393636. Наклавши арешт на все нерухоме майно, державний виконавець Жученко І.Ю Хортицького відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції не пересвідчилась в тому, що нерухоме майно, а саме нежиле приміщення, ІУ-А літ. А-1, загальною площею 198,3 кв. м., нежитлове приміщення, ІУ-Б літ. А-1, загальною площею 235,5 кв. м., що знаходиться за адресою м. Запоріжжя, пр. Ювілейний, буд. 41, реєстраційні номери 18393480, 18393636, перебуває в іпотеці Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», тим самим грубо порушив вимоги ч. 4 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження». Зазначає, що право звернення стягнення на предмет іпотеки у Банка виникло набагато раніше, ніж державним виконавцем винесено постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Враховуючи викладені обставини, позивач просить суд позов задовольнити та звільнити заставлене майно, а саме: нежиле приміщення, IV-А літ. А-1, загальною площею 198,3 кв. м., нежитлове приміщення, ІУ-Б літ. А-1, загальною площею 235,5 кв. м., що знаходиться за адресою м. Запоріжжя, пр. Ювілейний, буд. 41, реєстраційні номери 18393480,18393636, що належить на праві приватної власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Квантор ЛТД» (, м. Запоріжжя, пр. Ювілейний, буд. 41) з-під арешту.

Відповідач - 1 у відзиві на позовну заяву, який надійшов до суду 27.07.2015 р. позовні вимоги визнав повністю та не заперечує проти задоволення судом позовних вимог ПАТ "УкрСибббанк".

Відповідач 2 письмового відзиву на позовну заяву не надав, в судовому засіданні 31.08.2015р. усно пояснив суду, що не заперечує проти задоволення судом позовних вимог.

Проаналізувавши матеріали та фактичні обставини справи, оцінивши надані сторонами та третьою особою письмові докази у їх сукупності, вислухавши представників сторін і третьої особи, колегія суддів вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного.

З матеріалів справи судом встановлено, що 11.05.2007р. між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» яке в подальшому було перейменовано в публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк" (п. 1.1. статуту) (позивачем у справі) та товариством з обмеженою відповідальністю «Квантор ЛТД» (відповідачем 1 у справі), був укладений кредитний договір № 0, відповідно до умов якого Позивач надав Відповідачу кредит (грошові кошти) у формі кредитної лінії в сумі ліміту кредитної лінії, що дорівнює 75 000,00 швейцарських франків, а Відповідач зобов'язався щомісячно повертати кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно додатку до договору, але у будь - якому випадку повернути кредит та проценти у повному обсязі не пізніше 10 травня 2018 року. (далі - Кредитний договір- 1).

11.05.2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (позивачем у справі) та товариством з обмеженою відповідальністю «Квантор ЛТД» (відповідачем 1 у справі), був укладений кредитний договір кредитний договір №0, відповідно до умов якого Позивач надав Відповідачу кредит (грошові кошти) в сумі 45 400,00 швейцарських франків, а Відповідач зобов'язався щомісячно повертати кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту, але у будь-якому випадку повернути кредит та проценти у повному обсязі не пізніше 10 травня 2018 року. (далі - Кредитний договір- 1).

В забезпечення виконання зобов'язання за кредитними договорами, 11.05.2007 року між ТОВ «Квантор ЛТД» та ПАТ «УкрСиббанк» укладено договір іпотеки №00/0/3 (нежитлове приміщення), відповідно до умов якого Заставодавець (відповідач-1) передав в іпотеку Іпотекодержателю (позивачу) нерухоме майно, а саме:

- нежиле приміщення, IV-А літ. А-1, загальною площею 198,3 кв. м.,

- нежитлове приміщення, ІУ-Б літ. А-1, загальною площею 235,5 кв. м., що знаходиться за адресою м. Запоріжжя, пр. Ювілейний, буд. 41, реєстраційні номери 18393480, 18393636.

Договір іпотеки №00/0/3 посвідчено 11.05.2007р. приватним нотаріусом Сенченко В.М. Запорізького міського нотаріального округу за № 584, та накладено заборону на відчуження нерухомого майна за № 74,75.

Передане в банківську заставу ПАТ «УкрСиббанк» нерухоме майно належить ТОВ «Квантор ЛТД» на підставі рішення Господарського суду Запорізької області від 14 березня 2007 року, справа № 9/44/07 та ухвали господарського суду Запорізької області від 26 березня 2007 року, справа № 9/44/07, зареєстрованих Орендним підприємством Запорізьким міжміським бюро технічної інвентаризації 03 квітня 2007 року в книзі 15 номер запису 2565. За домовленістю сторін ринкова вартість на момент укладення договору визначена сторонами в сумі 1 045 863,97 грн.

Згідно зі ст. 4 Закону України "Про іпотеку" обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до вищенаведених вимог чинного законодавства та умов вказаного Договору іпотеки було накладено арешт на предмети іпотеки.

Зокрема, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 22 червня 2015 року № 100979210 вбачається наявність арештів на все нерухоме майно, що належить на праві власності товариству з обмеженою відповідальністю «Квантор ЛТД», в тому числі і на: - нежиле приміщення, ІУ-А літ. А-1, загальною площею 198,3 кв. м., нежитлове приміщення, ІУ-Б літ. А-1, загальною площею 235,5 кв. м., що знаходяться за адресою м. Запоріжжя, пр. Ювілейний, буд. 41, реєстраційні номери 18393480,18393636.

Відповідно до ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Згідно ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Статтями 3, 33 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом -у черговості їх державної реєстрації. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 цього ж Кодексу закріплено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів, за яким кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Дана правова норма кореспондується з положеннями статті 20 ГК України, якою визначено способи захисту прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів.

Ними є: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

З аналізу наведених норм законодавства слідує, що особа може звернутися до суду за захистом свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання у спосіб, що встановлений договором або законом.

Підстави, умови, порядок накладення арешту на майно врегульовані нормами чинного законодавства, зокрема, Законом України "Про виконавче провадження" (далі за текстом -Закон).

Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 11 Закону в редакції Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про виконавче провадження" та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення процедури примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб)" № 1079/2010 від 04.11.2010 р. передбачено право державного виконавця накладати арешт на майно боржника.

Статтею 52 Закону "Про виконавче провадження" встановлено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилучені та примусовій реалізації.

Відповідно до ст. 57 Закону арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні в банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Про проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту державний виконавець складає акт опису та арешту майна боржника. Під час проведення опису та арешту майна боржника державний виконавець має право оголосити заборону розпоряджатися ним, а в разі потреби -обмежити права користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що зазначається в акті опису та арешту. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюється у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Позивальником взяті на себе зобов'язання по кредитним договорам, щодо повернення суми кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами не виконано, в наслідок чого Банком вживаються заходи щодо погашення суми боргу по кредитному договору шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

16.09.2013 р. державним виконавцем Андрєєвою В.С. Хортицького відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції на підставі ст.ст. 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 39805049 по примусовому виконанню виконавчого листа Запорізького окружного адміністративного суду від 23.07.2013 р. № 808/3665/13-а. Цією ж постановою боржнику - ТОВ «Квантор ЛТД» - було надано строк для добровільного виконання до 23.09.2013 р.

16.09.2013 року заступником начальника Жученко І.Ю. Хортицького відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції винесено постанову №39805049 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на все нерухоме майно, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Квантор ЛТД» в межах суми звернення стягнення 29759, 91 грн.

Наклавши арешт на все нерухоме майно, державний виконавець Жученко І.Ю Хортицького відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції не пересвідчилась в тому, що нерухоме майно, а саме нежиле приміщення, ІУ-А літ. А-1, загальною площею 198,3 кв. м., нежитлове приміщення, ІУ-Б літ. А-1, загальною площею 235,5 кв. м., що знаходиться за адресою м. Запоріжжя, пр. Ювілейний, буд. 41, реєстраційні номери 18393480, 18393636, перебуває в іпотеці Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», тим самим грубо порушив вимоги ч. 4 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: про звернення стягнення на іпотечне майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна.

Державним виконавцем було проігноровано вимоги частини 1 статті 54 ЗУ "Про виконавче провадження", звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача - заставодержателя.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень в Україні покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Згідно ч. 3 ст. 54 Закону України "Про виконавче провадження" , для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі:

- виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів;

- якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю.

Договор іпотеки між Банком та Відповідачем укладено 11.05.2007 року, а постанова про арешт майна винесена державним виконавцем Хортицького відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції лише 16.09.2013 року, тобто набагато пізніше, після укладення договору іпотеки, тому право звернення стягнення на предмет іпотеки у Банка виникло набагато раніше, ніж державним виконавцем винесено постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Враховуючи викладене, головним державним виконавцем Жученко І.Ю Хортицького відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції здійснено арешт на все нерухоме майно, що належить на праві власності товариству з обмеженою відповідальністю «Квантор ЛТД», в тому числі і на: - нежиле приміщення, ІУ-А літ. А-1, загальною площею 198,3 кв. м., нежитлове приміщення, ІУ-Б літ. А-1, загальною площею 235,5 кв. м., що знаходяться за адресою м. Запоріжжя, пр. Ювілейний, буд. 41, реєстраційні номери 18393480,18393636, з порушенням норм діючого законодавства України.

Позивач зазначає, що на момент укладання Договору іпотеки загальна заставна вартість предмету іпотеки погоджена сторонами в сумі 1 045 863,97грн., і на сьогоднішній день, враховуючи кон'юктуру ринку, вартість нерухомого майна не може перевищувати існуючу заборгованість за Кредитними договорами яка станом на 23.06.2015р. становить 65 389,42 СНF/ 1486 072,27 грн. заборгованість по кредитним договорам становить 105 585,02 СНF/ 2 399 577,79 грн. та 325 447,96 грн. пеня за порушення зобов'язань по договорам

Частиною 7 ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що спори, які виникають у виконавчому провадженні щодо звернення стягнення на заставлене майно, вирішуються судом.

Згідно з ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. копія постанови про знаття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.08.1976 р. № 6 "Про судову практику в справах про виключення майна з опису" (з наступними змінами та доповненнями) за правилами, установленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Відповідачами в справі суд притягує боржника, особу в інтересах якої накладено арешт на майно, і в необхідних випадках -особу, якій передано майно, якщо воно було реалізоване.

Аналогічна правова позиція викладена в абзаці 3 пункту 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 р. № 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження", в якому зазначено, що вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржнику майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред'явлення ними відповідно до правил підвідомчості (ЦПК, ГПК) позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту. В такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах.

Позивач звернувся до суду саме з такими позовними вимогами, тому суд вважає, що обраний позивачем спосіб захисту своїх порушених прав відповідає нормам чинного законодавства, зокрема ст. 16 ЦК України, ст. 20 ГК України та ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження".

Статтею 32 ГПК України встановлено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст., ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на обґрунтування своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Позивач надав всі необхідні докази в обґрунтування позовних вимог.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги про звільнення заставленого майна, а саме: нежиле приміщення, IV-А літ. А-1, загальною площею 198,3 кв. м., нежитлове приміщення, ІУ-Б літ. А-1, загальною площею 235,5 кв. м., що знаходиться за адресою м. Запоріжжя, пр. Ювілейний, буд. 41, реєстраційні номери 18393480,18393636, що належить на праві приватної власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Квантор ЛТД» (, м. Запоріжжя, пр. Ювілейний, буд. 41) з-під арешту обґрунтованими, заснованими на законі та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, враховуючи міру та ступінь вини кожної із сторін у спірних правовідносинах, судові витрати покладаються судом на відповідача 1, оскільки спір доведено до суду з його вини.

Крім того, як вбачаться з матеріалів справи № 908/3950/15, Публічним акціонерним товариством "УкрСибббанк" (позивачем у справі) заявлено вимогу немайнового характеру про звільнення майна з-під арешту, яка повинна була бути оплачена судовим збором в сумі 1218, 00 грн.

В той же час, платіжним дорученням № від 13.05.2015 р. сплачено судовий збір у розмірі 2436, 00грн. Таким чином, переплата державного мита становить1218,00 грн.

За таких обставин, суд вважає наявними підстави для повернення позивачу з Державного бюджету України згідно ст. 7 Закону України "Про судовий збір" за відповідною ухвалою суду судового збору в сумі 1218,00 грн., зайво сплаченого платіжним дорученням № від 13.05.2015 р.

Керуючись ст., ст. 22, 32-34, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк", м.Харків до Товариства з обмеженою відповідальністю "Квантор ЛТД", м. Запоріжжя та до Державної податкової інспекції у Хортицькому районі м.Запоріжжя ГУ Міндоходів у Запорізькій області, м. Запоріжжя про звільнення майна з-під арешту задовольнити повністю.

2. Звільнити заставлене майно, а саме: нежиле приміщення, IV-А літ. А-1, загальною площею 198,3 кв. м., нежитлове приміщення, ІУ-Б літ. А-1, загальною площею 235,5 кв. м., що знаходиться за адресою м. Запоріжжя, пр. Ювілейний, буд. 41, реєстраційні номери 18393480,18393636, що належить на праві приватної власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Квантор ЛТД» (69076, м. Запоріжжя, пр. Ювілейний, буд. 41, ) з-під арешту, накладеного постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 16.09.2013р., серія та номер: 39805049, видавник: Хортицький відділ державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, Жученко І.Ю., рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексовий номер: 13557367 від 04.06.2014 року о 15:34:43, відомості про предмет обтяження: все нерухоме майно. Особа, майно/права якої обтяжується (власник) Товариство з обмеженою відповідальністю «Квантор ЛТД», , країна реєстрації: України, адреса: 69076, Україна, м. Запоріжжя, проспект Ювілейний, будинок 41. Номер запису про обтяження 5901968 (спеціальний розділ), дата та час державної реєстрації: 04.06.2014р. о 15:32:18.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Квантор ЛТД» (69076, м. Запоріжжя, пр. Ювілейний, буд. 41, ) на користь Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" (61050, м.Харків, пр.Московський, 60; поштова адреса: 69063, м.Запоріжжя, вул.Чекістів, 23, ) 1218 (одну тисячу двісті всімнадцять тисяч) грн. 00 коп. судового збору. Видати наказ.

Повне рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст., ст. 84, 85 ГПК України "31" серпня 2015 р.

Суддя Н.Г.Зінченко

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.