ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

26 серпня 2015 року Справа № 17-2-21-1-7-24-5-32-24-2-18/01-1015
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Полякова Б.М., - головуючого (доповідач у справі),
Білошкап О.В.,
Погребняка В.Я.,
розглянувши касаційну скаргу гр. Сазонова Г.Г. м. Одеса
на ухвалувід 15.04.2015 господарського суду Одеської області
та ухвалу від 01.07.2015 Одеського апеляційного господарського суду
у справі № 17-2-21-1-7-24-5-32-24-2-18/01-1015 господарського суду Одеської області
за заявоювідкритого акціонерного товариства "Одесаобленерго" Центральні електричні мережі", м. Одеса
про банкрутство відкритого акціонерного товариства "Одеський завод "Центролит", м. Одеса
арбітражний керуючий Дарієнко В.Д. (ліквідатор) м. Одеса

ВСТАНОВИВ:

Подана 21.07.2015 гр. Сазоновим Г.Г. (далі - заявник) касаційна скарга не може бути розглянута Вищим господарським судом України, оскільки не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) з наступних підстав.

Як вбачається, заявник у касаційному порядку одночасно оскаржує ухвалу господарського суду Одеської області від 15.04.2015 у справі № 17-2-21-1-7-24-5-32-24-2-18/01-1015 про затвердження реєстру вимог кредиторів та ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 01.07.2015 про припинення апеляційного провадження за апеляційною скаргою заявника на вказану хвалу суду першої інстанції.

Щодо ухвали суду першої інстанції від 15.04.2015 колегія суддів зазначає, що відповідно до ст. 107 ГПК України сторони у справі мають право подати касаційну скаргу на ухвали місцевого господарського суду, зазначені в частині першій статті 106 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку та постанови апеляційного господарського суду, ухвалені за результатами апеляційного розгляду.

Отже, ухвали місцевих господарських судів можуть бути предметом касаційного оскарження лише після їх перегляду по суті в апеляційному порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвала суду першої інстанції від 15.04.2015 в апеляційному порядку по суті не переглядалась, що позбавляє заявника процесуального права на її оскарження в касаційному порядку.

За таких обставин касаційна скарга у частині оскарження ухвали від 15.04.2015 не підлягає розгляду в порядку касаційного провадження в зв'язку з чим у її прийнятті необхідно відмовити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 62 ГПК України.

Що стосується касаційної скарги в частині оскарження ухвали суду апеляційної інстанції від 01.07.2015, то згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Підпунктом 8 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній на момент звернення з касаційною скаргою) визначено розмір ставки судового збору з апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду, а саме 0,5 розміру мінімальної заробітної плати.

При цьому згідно з частиною 1 статті 4 зазначеного Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" розмір мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2015 становив 1 218 грн. Відповідно розмір ставки судового збору за подання касаційної скарги становив 609 грн.

Однак у додатках до касаційної скарги міститься квитанція від 08.07.2015 № 72 про сплату судового збору за подання касаційної скарги у сумі 426,30 грн., тобто у меншому розмірі, ніж визначено чинним законодавством на момент звернення з касаційною скаргою.

Отже, заявником порушено встановлений порядок справляння судового збору. За таких обставин касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду і підлягає поверненню на підставі п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України.

Разом з тим, після усунення зазначених недоліків скаржник не позбавлений права повторно подати касаційну скаргу в загальному порядку з клопотанням про відновлення пропущеного строку касаційного оскарження, заявленого згідно зі ст. 53 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 62, 86, 107, п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити гр. Сазонову Г.Г. в прийнятті касаційної скарги в частині оскарження ухвали господарського суду Одеської області від 15.04.2015 у справі № 17-2-21-1-7-24-5-32-24-2-18/01-1015

2. Касаційну скаргу гр. Сазонова Г.Г. в частині оскарження ухвали Одеського апеляційного господарського суду від 01.07.2015 у справі № 17-2-21-1-7-24-5-32-24-2-18/01-1015 повернути її заявнику.

3. Повернути гр. Сазонову Г.Г. з Державного бюджету України судовий збір за подання касаційної скарги в сумі 426 (чотириста двадцять шість) грн. 30 коп., сплачений квитанцією № 72 від 08.07.2015.

Головуючий Б.М. Поляков

Судді О.В. Білошкап В.Я. Погребняк