РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2015Справа №904/3416/15

Суддя Плотницька Н.Б., розглянувши справу

за позовомКомунального підприємства "Адміністративно-технічне управління" Дніпропетровської міської ради
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Медіа Простір."
простягнення 523 318 грн 66 коп.
Представники:
від позивача: Соболевський В.М. - представник за довіреністю Концевий В.Р. - представник за довіреністю
від відповідача: не з'явились
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

21.04.2015 до Господарського суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява Комунального підприємства "Адміністративно-технічне управління" Дніпропетровської міської ради з вимогою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Медіа Простір." про стягнення 455 443 грн 97 коп. заборгованості за договором про тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів № 1977 від 28.11.2012.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України та укладеного між сторонами договору про тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів № 1977 від 28.11.2012 не виконав взяті на себе зобов'язання, у зв'язку з чим в останнього виникла заборгованість у розмірі 455 443 грн 97 коп.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.04.2015 порушено провадження у справі № 904/3416/15, розгляд справи призначено на 21.05.2015.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.05.2015 матеріали справи № 904/3416/15 надіслано за підсудністю до Господарського суду міста Києва

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.06.2015 справу № 904/3416/15 прийнято до провадження та призначено до розгляду на 23.06.2015.

10.06.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи

22.06.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.06.2015 розгляд справи відкладено на 11.08.2015.

07.08.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

10.08.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог.

Представник відповідача у судове засідання 11.08.2015 не з'явився, клопотання про відкладення розгляду справи не подав, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

У судове засідання 11.08.2015 з'явились представники позивача та надали усні пояснення по суті справи з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до яких просять суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 523 318 грн 66 коп.

Відповідно до частини 4 статті 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Таким чином, суд розглядає вимоги позивача про стягнення з відповідача 523 318 грн 66 коп. заборгованості.

У судовому засіданні 11.08.2015 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників позивача, дослідивши надані суду докази, суд

ВСТАНОВИВ:

28.11.2012 між Комунальним підприємством "Адміністративно-технічне управління" Дніпропетровської міської ради (підприємство за договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Медіа Простір." (розповсюджувач зовнішньої реклами за договором) укладено договір про тимчасове користування місцями розташування рекламних засобу № 1977, відповідно до умов якого на підставі дозволів на розміщення зовнішньої реклами, наданих розповсюджувачу зовнішньої реклами рішеннями виконкому міської ради, надає розповсюджувачу зовнішньої реклами в тимчасове користування місця для розташування рекламних засобів, які перебувають у комунальній власності, розповсюджувач зовнішньої реклами розташовує рекламні засоби згідно з виданими дозволами та здійснює оплату за тимчасове користування місцями розміщення реклами.

У відповідності до пункту 7.1 договору договір набуває чинності з моменту підписання сторонами і діє щодо кожного місця до закінчення строку дії дозволу та виконання сторонами зобов'язань за договором. Умови цього договору поширюються на зобов'язання сторін, що виникають з моменту прийняття виконкомом міської ради рішення про надання дозволу на розміщення зовнішньої реклами.

Згідно з пунктом 1.2. місця розташування рекламних засобів зазначені в додатку, що є невід'ємною частиною цього договору. Всі необхідні відомості щодо місця розташування рекламного засобу та його конструкції наводяться в дозволі на розміщення зовнішньої реклами.

Положеннями пункту 4.1 договору сторонами погоджено, що ціною цього договору є розмір плати за тимчасове користування. Розмір плати обчислюється відповідно до Положення про порядок оплати за тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів у місті Дніпропетровську, затвердженого рішенням Дніпропетровської міської ради від 18.02.2004 № 29/15 зі змінами (рішення Дніпропетровської міської ради від 14.09.2011 № 37/15). У разі внесення міською радою змін та доповнень до цього Положення, що стосуються визначення розміру плати, підприємство в односторонньому порядку здійснює перерахунок з моменту внесення таких змін та доповнень (якщо іншу дату не зазначено у рішенні міської ради) та самостійно корегує розмір плати.

Відповідно до пункту 4.2 договору нарахування плати за тимчасове користування місцем розташування рекламного засобу здійснюється з дати прийняття виконкомом міської ради рішення про надання дозволу на розміщення зовнішньої реклами.

Плата здійснюється щомісячно за поточний місяць (якщо інший період оплати не обумовлено сторонами додатково) згідно з рахунком, своєчасно одержаним у підприємстві, протягом трьох робочих днів з дати його одержання. Розповсюджувач зовнішньої реклами зобов'язаний одержати рахунок у підприємстві не пізніше триденного терміну після закінчення попереднього періоду оплати. У разі неявки розповсюджувача до підприємства для одержання рахунку, рахунок може бути надісланий розповсюджувачу факсом або поштою. У разі надіслання поштою рахунок вважається отриманим, якщо його надіслано за повідомленою розповсюджувачем зовнішньої реклами письмово поштовою адресою, а у разі якщо поштова адреса не відома, за адресою місцезнаходження (місця проживання), зазначеною в цьому договорі, в тому числі у випадку відсутності розповсюджувача зовнішньої реклами за такою адресою або неотримання ним кореспонденції, що надійшла, з інших причин (пункт 4.3 договору).

Пунктом 4.4. договору сторонами визначено, що розповсюджувач зовнішньої реклами не звільняється від оплати у разі відсутності рекламного засобу на місці, щодо якого видано дозвіл на розміщення зовнішньої реклами.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором найму (оренди).

Відповідно до статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Згідно з нормами частини 1 статті 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Судом встановлено, що на виконання умов договору про тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів № 1977 від 28.11.2012 позивачем були надані відповідачу в тимчасове користування місця для розміщення рекламних засобів та виставлені рахунки на оплату за період з серпня 2014 року по березень 2015 року на загальну суму 561 193 грн 35 коп., а саме: № Р-3475 від 15.08.2014 на суму 67 874 грн 69 коп., № Р-3503 від 20.08.2014 на суму 18 195 грн 84 коп., № Р-3861 від 15.09.2014 на суму 67 874 грн 69 коп., № Р-4227 від 17.10.2014 на суму 67 874 грн 69 коп., № Р-4364 від 03.11.2014 на суму 33 937 грн 34 коп., № Р-4664 від 27.11.2014 на суму 33 937 грн 34 коп., № Р-4693 від 01.12.2014 на суму 67 874 грн 69 коп., № Р-80 від 13.01.2015 на суму 67 874 грн 69 коп., № Р-491 від 03.02.2015 на суму 67 874 грн 69 коп. та № Р-1156 від 18.03.2015 на суму 67 874 грн 69 коп.

Судом встановлено, що відповідач в порушення умов договору та норм чинного законодавства не виконав взяті на себе зобов'язання щодо своєчасної та повної сплати за тимчасове користування місцем розташування рекламного засобу за спірний період, а саме відповідачем здійснено лише часткову оплату рахунку № Р-3475 від 15.08.2014 у розмірі 37 874 грн 69 коп., у зв'язку з чим в останнього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 523 318 грн 66 коп.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Як встановлено судом, на підставі рішень Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради № 567 від 09.10.2014 «Про затвердження схеми розташування рекламних засобів на опорах по просп. Героїв та демонтаж рекламних засобів», № 568 від 09.10.2014 «Про затвердження схеми розташування рекламних засобів на опорах по просп. Героїв Сталінграда та демонтаж рекламних засобів», № 569 від 09.10.2014 «Про затвердження схеми розташування рекламних засобів на опорах по Донецькому шосе та демонтаж рекламних засобів», № 570 від 09.10.2014 «Про затвердження схеми розташування рекламних засобів на опорах по Запорізькому шосе та демонтаж рекламних засобів», № 571 від 09.10.2014 «Про затвердження схеми розташування рекламних засобів на опорах по вул. Калиновій, вул. Героїв Громадянської війни і вул. Генерала Захарченко та демонтаж рекламних засобів», № 574 від 09.10.2014 «Про затвердження схеми розташування рекламних засобів на опорах по вул. Робочій та демонтаж рекламних засобів», № 575 від 09.10.2014 «Про затвердження схеми розташування рекламних засобів на опорах по вул. Чернишевського та демонтаж рекламних засобів», № 576 від 09.10.2014 «Про затвердження схеми розташування рекламних засобів на опорах по вул. Чкалова та демонтаж рекламних засобів», № 577 від 09.10.2014 «Про затвердження схеми розташування рекламних засобів на опорах по вул. Леваневського та демонтаж рекламних засобів», № 579 від 09.10.2014 «Про затвердження схеми розташування рекламних засобів на опорах по вул. Набережній Перемоги та демонтаж рекламних засобів», № 580 від 09.10.2014 «Про затвердження схеми розташування рекламних засобів на опорах по просп. Пушкіна та демонтаж рекламних засобів», № 581 від 09.10.2014 «Про затвердження схеми розташування рекламних засобів на опорах по вул. Московській та демонтаж рекламних засобів», № 582 від 09.10.2014 «Про затвердження схеми розташування рекламних засобів на опорах по вул. Миронова та демонтаж рекламних засобів», № 545 від 17.09.2014 «Про затвердження схеми розташування рекламних засобів на опорах по проспекту Кірова та демонтаж рекламних засобів» та № 546 від 17.09.2014 «Про затвердження схеми розташування рекламних засобів на опорах по проспекту Гагаріна та демонтаж рекламних засобів» Комунальним підприємством "Адміністративно-технічне управління" Дніпропетровської міської ради було проведено примусовий демонтаж рекламних засобів, розташованих на території міста з порушенням встановленого порядку розміщення реклами, що підтверджується актами від 08.10.2014, від 20.10.2014, від 21.10.2014 та від 22.10.2014.

Крім того, судом встановлено, що Комунальне підприємство "Адміністративно-технічне управління" Дніпропетровської міської ради звернулось до Товариства з обмеженою відповідальністю "Медіа Простір." з повідомленням № 1459/2-04 від 07.11.2017 про розірвання договору про тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів №1977 від 28.11.2012, відповідно до якого повідомляє, що у разі несплати заборгованості у строк до 15.11.2014 договір на підставі пунктів 8.1 та 8.2. договору розривається достроково з 15.11.2014.

Згідно з частини 1 статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до пункту 8.1.2. договору договір може бути розірваний достроково підприємством шляхом односторонньої відмови від договору, зокрема, у разі несплати (в тому числі частково) за тимчасове користування місцем розташування рекламного засобу протягом двох місяців після закінчення встановленого строку платежу;

Підприємство повідомляє в письмовій формі розповсюджувача зовнішньої реклами про розірвання договору. Це повідомлення вважається отриманим у разі дотримання умов щодо надіслання та отримання кореспонденції, зазначених в другому абзаці пункту 4.3 цього договору (пункт 8.2. договору).

Відповідно до статті 782 Цивільного кодексу України наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд. У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору.

Статтею 598 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Згідно з нормами статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Відповідно до статті 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Згідно статті 653 Цивільного кодексу України у разі зміни договору зобов'язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо.

У разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються.

Виходячи із змісту статей 651, 653 Цивільного кодексу України у разі односторонньої відмови від договору, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є розірваним, а у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються.

Отже, внаслідок відмови позивача від договору, у зв'язку з невиконанням відповідачем зобов'язань за договором щодо несплати за тимчасове користування місцем розташування рекламного засобу, договір вважається розірваним з 15.11.2014 і внаслідок його розірвання зобов'язання сторін за договором припиняються.

Статтею 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи те, що внаслідок відмови позивача від договору, яка встановлена законом, зобов'язання за договором припинились з 15.11.2014, вимоги позивача про стягнення заборгованості за договором про тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів № 1977 від 28.11.2012 підлягають частковому задоволенню за період фактичного користування відповідачем місцями для розташування рекламним засобів за період з серпня по 15 листопада 2014 року у розмірі 251 819 грн 90 коп.

Згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Kеруючись ст. 43, ч. 1 ст. 49, ст. 75, ст.ст. 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Медіа Простір." (03110, м. Київ, вул. Пироговського, буд. 19, корпус 6, ідентифікаційний код 38432408) на користь Комунального підприємства "Адміністративно-технічне управління" Дніпропетровської міської ради (49000, м. Дніпропетровськ, пр-т Гагаріна, буд. 13/15, ідентифікаційний код 19157017) заборгованість у розмірі 251 819 (двісті п'ятдесят одна тисяча вісімсот дев'ятнадцять) грн 90 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 5 036 (п'ять тисяч тридцять шість) грн 40 коп.

3. В іншій частині позову відмовити

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання, протягом 10 днів з дня складання повного рішення, апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено: 17.08.2015

Суддя Н.Б. Плотницька