донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

19.08.2015р. справа №908/2908/15

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
при секретарі судового засідання ОСОБА_4
за участю представників сторін:
від позивача: ОСОБА_5 довіреність №б/н від 05.06.2015р.
від відповідача:не прибув
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргуТовариства з обмеженою відповідальністю «Гірничі машини Дружківський машинобудівний завод», м.Дружківка Донецької області
на рішення господарського суду Донецької області
від13.07.2015р.
по справі№908/2908/15 (суддя С.Ю.Гринько)
за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Агрінол», м.Бердянськ Запорізької області
до відповідача:Товариства з обмеженою відповідальністю «Гірничі машини Дружківський машинобудівний завод», м.Дружківка Донецької області
простягнення 110226,98грн.

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Агрінол», м.Бердянськ Запорізької області звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гірничі машини Дружківський машинобудівний завод», м. Дружківка Донецької області про стягнення заборгованості у сумі 88307,37грн., 21039,10грн. інфляційних втрат, 1150,51грн. - 3% річних.

Рішенням господарського суду Донецької області від 13.07.2015р. позовні вимоги задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Гірничі машини Дружківський машинобудівельний завод на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Агрінол заборгованість в сумі 88037,37грн., 3% річних в сумі 1150,51грн., 21039,10грн. - інфляційних витрат, 2204,54грн судових витрат.

Відповідач, не погодившись з прийнятим судовим рішенням, оскаржив його в апеляційному порядку і просив рішення місцевого господарського суду скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Підставами для скасування рішення суду першої інстанції апелянт зазначає порушення господарським судом норм матеріального та процесуального права. Відповідач зазначає, що у нього були відсутні первинні бухгалтерські документи для здійснення оплати позивачу, у звязку з чим до теперішнього часу ним не виконано п.3 договору про переведення боргу №ДрМЗ/444-14 від 08.10.2014р. На думку скаржника, первинний боржник не виконав п.п.2 та 6 договору про переведення боргу, тому у нього нема підстав для погашення переведеного боргу.

Представник відповідача у судове засідання не прибув.

Представник позивача у судове засідання прибув, заперечував проти доводів апеляційної скарги, відзив надав. Проти розгляду скарги за відсутністю представника відповідача не заперечував.

Судова колегія вважає можливим здійснити розгляд справи у відсутності представника відповідача за наявними матеріалами справи, оскільки сторони були повідомлені про день та час судового засідання належним чином відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України.

Судове засідання апеляційної інстанції здійснювалось за допомогою звукозаписувального технічного засобу у порядку розгляду апеляційної скарги встановленого ст.ст. 4-4, 81-1, 99, 101 Господарського процесуального кодексу України.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України, на підставі встановлених фактичних обставин, переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи. Апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції встановила.

З матеріалів справи вбачається, що 13.09.2013 року між ТОВ Торговий дім Агрінол та ТОВ Гірничі машини-ГМС, яке в подальшому зареєстроване як ТОВ «Корум Горлівський машинобудівний завод» відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, укладений договір поставки паливо-мастильних матеріалів № 59/251, відповідно до вимог якого постачальник зобовязується передати в обумовлені даним договором строки покупцю продукцію або товар, а покупець прийняти вказаний товар та оплатити за нього обумовлену суму.

Згідно з п.1.2. договору кількість, ціна та асортимент товару визначаються специфікаціями, які є складовими та невідємними частинами даного договору.

Відповідно до п.3.2 договору базові умови поставки узгодженої партії товару DDP у відповідності з правилами Інкотермс 2010, якщо інше не погоджено у відповідних специфікаціях до договору.

Пунктом 3.3 договору визначено, що постачальник разом з товаром передає наступні документи: рахунок-фактуру, товаротранспортну накладну, видаткову накладну, сертифікат якості, сертифікати відповідності.

Договір вступає в силу з моменту підписання його обома сторонами та діє до 31.07.2014р., а в частині виконання зобовязань до повного та належного виконання цих зобовязань (п.8.2. договору).

Оцінивши зміст спірного договору, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що останній за правовою природою є договором поставки, який підпадає під правове регулювання норм глави 54 Цивільного кодексу України та статей 264-271 Господарського кодексу України.

Згідно з статтею 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобовязується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобовязується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Згідно ст.ст. 526, 527 Цивільного кодексу України боржник зобовязаний виконати свій обовязок та зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що позивач за видатковими накладними №АТ-2310014 від 23.10.2013р., №АТ-2211045 від 22.11.2013р., №АТ-2512053 від 25.12.2013р., №АТ-2701049 від 27.01.2014р., №АТ-0302039 від 03.02.2014р., №АТ-0302040 від 03.02.2014р., №АТ-0402030 від 04.02.2014р., №АТ-2002001 від 20.02.2014р., які підписані з боку обох сторін без заперечень та зауважень, містить всі необхідні відомості про товар, а також містить відомості про фактичне отримання товару. Товар отримано уповноваженими представниками ТОВ Гірничі машини-ГМС (ТОВ «Корум Горлівський машинобудівний завод») за довіреностями на отримання матеріальних цінностей, що містяться в матеріалах справи.

В матеріалах справи не міститься доказів наявності заперечень щодо кількості поставленого товару, а також порядку поставки та інших зауважень, на момент фактичної його передачі. Письмові повідомлення стосовно відмови від прийняття або оплати продукції відповідачем позивачу не надавались.

Разом з тим, ТОВ Гірничі машини-ГМС (ТОВ Корум Горлівський машинобудівний завод), він же первісний боржник) за договором переведення боргу від 09.112014р. перевів на нового боржника ТОВ Гірничі машини-ДрМЗ грошове зобовязання перед кредитором - ТОВ Торговий дім Агрінол у розмірі 88037,37грн., який виник на підставі основного договору № 59/251 від 13.09.2013року. Зазначений договір підписано трьома сторонами без зауважень і укладено відповідно до статтей 520 521 Цивільного кодексу України.

Первісний боржник зобовязався сплатити кредитору суму боргу перед новим боржником до 31.12.2014року. А новий боржник повинен оплатити кредитору загальну суму заборгованості протягом 3 робочих днів після підписання договору про переведення боргу.

Натомість, відповідачем не виконано умов договору, тобто, у відповідача перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 88037,37грн.

Приписами ч.1 ст. 662 Цивільного кодексу України встановлено, що продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно з вимогами пункту 7 статті 193 Господарського кодексу України та статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За приписами ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобовязаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

У звязку з вищевикладеним, колегія суддів вважає, що матеріалами справи доведено, факт прострочення виконання відповідачем обовязку з оплати товару, тому господарський суд правомірно дійшов висновку щодо стягнення з останнього боргу у розмірі 88037,37грн.

Крім того, пунктом 6 договору про переведення боргу визначено, що новий боржник підтвердив, що в момент підписання договору про переведення боргу він вже отримав основний договір та всю необхідну документацію, що підтверджує зобовязання первісного боржника перед кредитором за основним договором.

Таким чином, твердження відповідача про відсутність первинних документів, необхідних для сплати боргу є необґрунтованими та безпідставними.

В матеріалах справи не міститься заперечень нового боржника у зобовязанні проти вимог кредитора відповідно до ст. 522 Цивільного кодексу України.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 3% в сумі 1150,51 грн. та інфляційні втрати в сумі 21039,1 грн.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, перевіривши арифметичний розрахунок, наданий позивачем, колегія суддів вважає, що господарський суд дійшов вірного висновку щодо задоволення даних вимог в повному обсязі.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з статтею 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

При таких обставинах доводи апеляційної скарги не спростовують висновків викладених у рішенні суду першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія дійшла висновку, що рішення господарського суду Донецької області від 13.07.2015р. по справі №908/2908/15 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись статтями 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Гірничі машини Дружківський машинобудівний завод», м.Дружківка Донецької області на рішення господарського суду Донецької області від 13.07.2015р. по справі №908/2908/15 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 13.07.2015р. по справі №908/2908/15 - залишити без змін.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий Н.В. Ломовцева

Судді: О.О.Радіонова

ОСОБА_3

Надруковано 5 прим.:

1прим.-Позивачу;

1прим.-Відповідачу;

1прим.-У справу;

1прим.-ДАГС;

1прим.-ГСДО.