ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2015 рокуСправа № 912/2880/15
Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Т. В. Макаренко розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 912/2880/15

за позовом: Смолінської санітарно-епідеміологічної станції об'єкту з особливим режимом роботи Міністерства охорони здоров'я України

до відповідача: Комунального підприємства "Енерговодоканал" Смолінської сільської ради Маловисківського району

про стягнення 57231,38 грн,

представники сторін:

від позивача - Масленников В.В. , довіреність № б/н від 20.08.15 ;

від відповідача - Штурба О.В. , довіреність № 1 від 02.01.15 ;

слухач - Шевчук В.В. паспорт ЕФ 406059 від 04.02.1998 року;

Смолінською санітарно-епідеміологічною станцією об'єкту з особливим режимом роботи Міністерства охорони здоров'я України (далі по тексту - позивач, виконавець) подано до господарського суду Кіровоградської області позовну заяву від 20.07.2015 про стягнення з комунального підприємства "Енерговодоканал" Смолінської сільської ради Маловисківського району (далі по тексу - КП "Енерговодоканал", відповідач, замовник) борг за договорами на виконання платної послуги № 37 від 16.06.2010 та № 51/1 від 01.10.2010 в сумі 57 231,38 грн.

Позов мотивований тим, що відповідач у порушення умов договорів на виконання платної послуги № 37 від 16.06.2010 та № 51/1 від 01.10.2010 не розрахувався з позивачем за наданні та прийняті послуги.

Відповідач 25.08.2015 подав відзив на позовну заяву № 283 від 21.08.2015, в якому заперечує проти позову повністю, посилаючись на сплив строку позовної давності.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши усі обставини справи, оцінивши подані сторонами докази, господарський суд -

ВСТАНОВИВ:

Між Смолінською санітарно-епідеміологічною станцією об'єкту з особливим режимом роботи Міністерства охорони здоров'я України та комунальним підприємством "Енерговодоканал" Смолінської сільської ради Маловисківського району укладено договори на виконання платної послуг № 37 від 16.06.2010 та № 51/1 від 01.10.2010 (далі по тексту - Договір № 37 та Договір № 51/1).

За умовами вказаних Договорів замовник доручив, а виконавець прийняв на себе зобов'язання щодо проведення лабораторних досліджень перелічені в п. 1.1 Договору № 37 та профілактичну дератизацію та дезинсекцію житлового фонду своїми силами та засобами, згідно нормативів, з оплатою по прейскуранту - Договір № 51/1.

Загальна сума вартості робіт за цими Договорами складає:

- 17568,29 грн без ПДВ за Договором № 37;

- 39663,09 грн без ПДВ за Договором № 51/1.

Відповідно до п. 2.2 Договору № 37 та п. 4.2 Договору № 51/1 оплата проводиться протягом 20 днів з моменту підписання акта виконаних робіт.

Сторони обумовили порядок здачі та приймання робіт відповідно до якого результатом платної послуги є акт виконаних робіт. Замовник протягом трьох робочих днів, з дня одержання акта виконаних робіт зобов'язався направити виконавцю підписаний акт, або обґрунтовану відмову від прийняття роботи. У випадку обґрунтованої відмови замовника, сторонами складається акт з переліком необхідних доробок та строків їх виконання.

За надання передбачених договором послуг замовник сплачує кошти в розмірі 100 % передплати від вартості послуг, з моменту виставлення рахунку фактури, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок виконавця (п. 4.2 договору).

Договір № 37 укладений з моменту його підписання та діє до 31.12.2010, договір № 51/1 укладений з моменту його підписання та діє до 31.12.2011.

Договори підписано уповноваженими особами сторін та скріплено печатками підприємств.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач надав відповідачу обумовлені Договорами послуги на загальну суму 57231,38 грн, що підтверджується актами виконаних робіт № 1104 від 30.12.2010 (здачі виконавцем замовнику платних послуг за договором № 37 від 16.06.2010) на суму 17568,29 грн та № 955 від 17.02.2011 (здачі виконавцем замовнику платних послуг за договором № 51/1 від 01.10.2010) на суму 39663,09 грн, які підписано обома сторонами без зауважень.

Станом на 01.01.2013 сторони підписали акт звірки розрахунків, у якому підтвердили, що у відповідача існувала заборгованість перед позивачем за надані послуги в сумі 57231,38 грн.

У зв'язку з несплатою замовником даної заборгованості виконавець направив останньому претензію № 1 за вих. № 613/10-01 від 28.04.2015 про стягнення заборгованості за договором. Однак, відповідач не відреагував належним чином на вказану претензію та заборгованість не сплатив.

Вказане стало підставою для звернення Смолінської санітарно-епідеміологічної станції об'єкту з особливим режимом роботи Міністерства охорони здоров'я України до суду з позовом про стягнення з відповідача 57 231,38 грн основного боргу.

Відповідач 25.08.2015 надав суду відзив на позовну заяву № 283 від 21.08.2015, в якому заперечує проти позову, заявивши про у відзиві про застосування наслідків спливу строку позовної давності , передбачених нормами ст. 267 Цивільного кодексу України.

Як вбачається з матеріалів справи, правовідносини сторін врегульовані договором про надання послуг.

Статтями 11 та 509 Цивільного кодексу України зазначено, що однією із підстав виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватись належним чином і в установлений строк, є договір.

Згідно ст. 901 Цивільного кодексу України, з договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За приписами п. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Сторони в умовах Договорів визначили, що оплата за надані послуги здійснюється протягом 20 днів з моменту підписання акта виконаних робіт.

Таким чином, з урахуванням п.2.2. Договору № 37 та п.4.2 Договору № 51/1, відповідач за наданні послуги за актом № 1104 від 30.12.2010 повинен був розрахуватись до 19.01.2011 включно, за актом № 955 від 17.02.2011 - 09.03.2011 включно.

Проте, ДП "Енерговодоканал" свої зобов'язання за Договором № 37 та Договором № 51/1 в частині оплати прийнятих послуг не виконано.

За розрахунком позивача, що підтверджується матеріалам справи, заборгованість відповідача станом на 20.07.2015 склала 57231,38 грн.

Відповідачем не подано до матеріалів справи доказів сплати вказаної заборгованості.

Відповідно до положень ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

При цьому, п. 2 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Проте, варто зазначити, що договори № 37 та № 51/1 про надання платних послуг були укладені 16.06.2010 та 01.10.2010 відповідно. Згідно зі ст. 223 Господарського кодексу України, при реалізації в судовому порядку відповідальності за правопорушення у сфері господарювання застосовуються загальний та скорочені строки позовної давності, передбачені Цивільним кодексом України. Згідно ст. 253 Цивільного кодексу України, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до ст. 257 Цивільного кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно Акту виконаних робіт № 1104 від 30.12.2010, сума вартості виконаних робіт відповідачем згідно договору № 37 від 16.06.2010, склала 17 568,29 грн. Отже за правовідносинами, що виникли між позивачем та відповідачем строк позовної давності розпочався з 19.01.2011 і закінчився 19.01.2014 року, оскільки договір про збільшення позовної давності, відповідно до ст. 259 ЦК України, між позивачем та відповідачем не укладався.

Згідно Акту виконаних робіт № 955 від 17.02.2011, сума вартості виконаних робіт відповідачем, згідно договору № 51/1 від 01.10.2010 склала 39 663,09 грн. Отже, за правовідносинами, що виникли між позивачем і строк позовної давності розпочався з 09.03.2011 і закінчився 09.03.2014, оскільки договір про збільшення позовної давності, відповідно до ст. 259 ЦК України, між позивачем та відповідачем не укладався.

Таким чином, з моменту підписання Акту виконаних робіт № 1104 та акту № 955 ( з урахуванням 20 денного строку для оплати) до моменту звернення до суду з позовними вимогами до відповідача пройшло більше ніж 3 роки.

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи, що факт надання позивачем послуг передбачених умовами Договору № 37 та Договору № 51/1 та порушення відповідачем своїх договірних зобов`язань в частині оплати за виконані роботи у строки встановлені в договорах підтверджений матеріалами справи, її фактичними обставинами та не спростований відповідачем, проте враховуючи, що відповідно до ч. 4 ст. 267 Цивільного кодексу України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог повністю.

Згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України та норм Закону України "Про судовий збір" судові витрати на судовий збір покладаються на відповідача повністю.

На підставі вказаного та керуючись ст.ст. 33,34,44,49, 82-85, 116, 117 ГПК України, Законом України "Про судовий збір" господарський суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Згідно ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його підписання до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Кіровоградської області.

Повне рішення складено 26.08.15

Суддя Т. В. Макаренко