ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" серпня 2015 р. Справа № 926/486/15

Львівський апеляційний господарський суд, в складі колегії:

Головуючого-судді: Данко Л.С.,

Суддів: Галушко Н.А.,

ОСОБА_1,

При секретарі судового засідання: Марочканич І.О.,

Розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою Прокурора Шевченківського району м. Чернівці, № 95/3831вих15 від 12.06.2015 р. (вх. № 01-05/2737/15 від 22.06.2015 р.),

на рішення Господарського суду Чернівецької області від 02 червня 2015 року

у справі № 926/486/15 (суддя С.М.Гушилик),

порушеній за позовом Прокурора Шевченківського району м. Чернівці, в інтересах держави в особі:

Позивача: Управління освіти Чернівецької міської ради, м. Чернівці,

До відповідача-1: Виконавчого комітету Чернівецької міської ради, м. Чернівці,

До відповідача-2: Департаменту економіки Чернівецької міської ради, м. Чернівці,

До відповідача-3: Субєкта підприємницької діяльності-фізичної особи (Приватного підприємця) ОСОБА_2, м. Чернівці,

Про: 1) скасування рішення Виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 08.11.2005 р. № 849/19 «Про передачу приміщень в оренду та внесення змін в пункти рішень виконкому міської ради», яким вирішено передати Приватному підприємцю ОСОБА_2 в оренду цокольне приміщення, площею 43,5 кв. м., розташоване в будівлі Чернівецької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 1 за адресою: м. Чернівці, вул. Емінеску, 1; 2) визнання недійсним Договору оренди нерухомого майна (нежитлового приміщення) комунальної власності територіальної громади міста Чернівці № 273 від 14.09.2012 р., укладений між Департаментом економіки Чернівецької міської ради та Приватним підприємцем ОСОБА_2; 3) зобовязати ПП «ОСОБА_2 повернути частину нежитлового приміщення, площею 43,5 кв. м. експертною оцінкою 175818,00 грн. без ПДВ, що знаходиться в цокольному приміщенні будинку № 1 по вул. Емінеску в м. Чернівці, Управлінню освіти Чернівецької міської ради.

За участю представників сторін:

від апелянта/прокуратури: прокурор Пиць Н.В. (посвідчення № 33559 від 18.05.2015 р.);

від позивача: не прибув;

від відповідача-1: ОСОБА_3 п/к за довіреністю № 01/02-18/603 від 02.06.2014 р.;

від відповідача-2: ОСОБА_3 п/к за довіреністю № 02/01-17/1564 від 18.06.2015 р.;

від відповідача-3: ОСОБА_4 п/к за довіреністю б/н від 06.04.2015 р.

Права та обовязки сторін визначені ст. ст. 20, 22, 28, 29 ГПК України. Заяв та клопотань про відвід суддів не надходило.

За усним клопотанням представника прокуратури, в судовому засіданні проводиться технічна фіксація судового процесу.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 червня 2015 року, справу № 926/486/15 Господарського суду Чернівецької області розподілено головуючому судді Данко Л.С. та суддям: Галушко Н.А., Орищин Г.В.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 24.06.2015 р. прийнято апеляційну скаргу Прокурора Шевченківського району м. Чернівці, № 95/3831вих15 від 12.06.2015 р. (вх. № 01-05/2737/15 від 22.06.2015 р.) до провадження та розгляд скарги призначено на 08.07.2015 року, про що сторони та прокурор були належним чином повідомлені рекомендованою поштою (докази оригінали повідомлень про вручення знаходяться в матеріалах справи).

З підстав зазначених в ухвалі Львівського апеляційного господарського суду від 08.07.2015 р. розгляд справи відкладено на 19.08.2015 р. про що сторони та прокурор були повідомлені рекомендованою поштою згідно інструкції з діловодства в господарських судах України.

В судове засідання, яке відбулось 19.08.2015 р. представник апелянта/прокуратури прибув, надав пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі, доводи наведені в апеляційній скарзі підтримав, просить рішення Господарського суду Чернівецької області від 02.06.2015 р. у справі № 926/486/15 за позовом прокурора Шевченківського району м. Чернівці, в інтересах держави в особі Управління освіти Чернівецької міської ради, м. Чернівці до Виконавчого комітету Чернівецької міської ради, м. Чернівці, Департаменту економіки Чернівецької міської ради, м. Чернівці та до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Чернівці, про скасування рішення Виконавчого комітету Чернівецької міської ради, визнання недійсним Договору оренди нерухомого майна № 273 від 14.09.2012 р. та повернення нежитлового приміщення скасувати повністю, у звязку із неправильним застосуванням норм матеріального права та невідповідністю висновків, викладених у рішенні обставинам справи та винести постанову, якою позовні вимоги прокурора задовольнити.

Представник позивача в судове засідання, повторно, не прибув, через канцелярію Львівського апеляційного господарського суду позивачем надіслано супровідний лист № 12/3 від 06.07.2015 р. (вх. № 01-04/4365/15 від 09.07.2015 р.) про долучення до матеріалів справи на виконання вимог ухвали суду документів: копія виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Управління освіти Чернівецької міської ради, копія положення про Управління освіти Чернівецької міської ради. Також позивачем надіслано через канцелярію суду лист № 01-15/1348 від 18.08.2015 р. (вх. № 01-04/5149/15 від 19.08.2015 р.) в якому просить суд розглянути справу за відсутності представника позивача, оскільки повноважний представник перебуває у щорічній відпустці, також в листі позивач повідомляє суд, що управління освіти до прокуратури Шевченківського району не зверталось з клопотанням по даній позовній заяві і приміщення не використовуються для проведення навчально-виховного процесу, та позовні вимоги не підтримують.

Представник відповідача-1 в судове засідання прибув, проти апеляційної скарги заперечив, усно зазначив, що спірне приміщення є власністю Чернівецької міської ради, яка є розпорядником свого майна, крім того, орендоване приміщення не використовується у цілях навчально-виховного процесу, а тому вимоги прокурора є безпідставними, просить рішення місцевого господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представник відповідача-2 в судове засідання прибув, проти апеляційної скарги заперечив, надав усні пояснення аналогічні викладеним представником відповідача-1, просить рішення місцевого господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представник відповідача-3 в судове засідання прибув, через канцелярію Львівського апеляційного господарського суду представником подано відзив на апеляційну скаргу б/н від 10.08.2015 р. (вх. № 01-04/5015/15 від 13.08.2015 р.) в якому просить ухвалити рішення про відмову у задоволенні апеляційної скарги прокурора за безпідставністю, а рішення Господарського суду Чернівецької області від 02.06.2015 р. залишити в силі, проти апеляційної скарги заперечив, надав усні пояснення аналогічні викладеним у відзиві на апеляційну скаргу, доводи наведені у відзиві на апеляційну скаргу підтримав, просить рішення місцевого суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

З огляду на наведене колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до вимог ст. 98 ГПК України, про прийняття апеляційної скарги до провадження господарський суд виносить ухвалу, в якій повідомляється про час і місце розгляду скарги. Питання про прийняття апеляційної скарги до провадження або відмову у прийнятті до провадження апеляційний господарський суд вирішує не пізніше трьох днів з дня надходження апеляційної скарги.

Частиною першою ст. 102 ГПК України визначено, що апеляційна скарга на рішення місцевого господарського суду розглядається у двомісячний строк з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження.

Як уже було зазначено вище у цій постанові, ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 24.06.2015 року прийнято апеляційну скаргу Прокурора Шевченківського району м. Чернівці, № 95/3831вих15 від 12.06.2015 р. (вх. № 01-05/2737/15 від 22.06.2015 р.) до провадження та розгляд справи № 926/486/15 у звязку із не явкою в судове засідання представників сторін ухвалою суду від 08.07.2015 р. розгляд справи було відкладено, про що сторін та прокурора було належним чином повідомлено про день, час та місце розгляду справи рекомендованою поштою згідно Інструкції з діловодства в господарських судах України.

В судове засідання, яке відбулось 19.08.2015 р. прибули представники відповідачів та представник прокуратури, представник позивача в судове засідання не прибув, однак через канцелярію Львівського апеляційного господарського суду позивачем надіслано лист № 01-15/1348 від 18.08.2015 р. (вх. № 01-04/5149/15 від 19.08.2015 р.) в якому просить суд розглянути справу за відсутності представника позивача, оскільки повноважний представник перебуває у щорічній відпустці.

На підставі вищенаведеного, заслухавши представників сторін, прокурора та враховуючи, що сторін не було позбавлено конституційного права на захист охоронюваних законом інтересів, а також враховуючи лист позивача, колегія суддів не вбачає підстав для відкладення розгляду апеляційної скарги по справі № 926/486/15.

Відповідно до приписів ст. 101 ГПК України, апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування матеріального та процесуального законодавства, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду дійшла до висновку, що рішення Господарського суду Чернівецької області від 02.06.2015 р. у справі № 926/486/15 слід залишити без змін , виходячи з наступного.

Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 02.06.2015 року у справі № 926/486/15 (суддя Гушилик С.М.) вирішено в задоволено позову відмовити (абзац перший резолютивної частини рішення) (а. с. 144, 145-148).

Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду Апелянт (Прокурор Шевченківського району м. Чернівці) звернувся до Львівського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою (а. с. 161-164), просить рішення Господарського суду Чернівецької області від 02.06.2015 р. у справі № 926/486/15 за позовом прокурора Шевченківського району м. Чернівці в інтересах держави в особі Управління освіти Чернівецької міської ради, м. Чернівці, до Виконавчого комітету Чернівецької міської ради, м. Чернівці, Департаменту економіки Чернівецької міської ради, м. Чернівці, та до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Чернівці, про скасування рішення Виконавчого комітету Чернівецької міської ради, визнання недійсним Договору оренди нерухомого майна № 273 від 14.09.2012 р. та повернення нежитлового приміщення скасувати повністю, у звязку із неправильним застосуванням норм матеріального права та невідповідністю висновків, викладених у рішенні обставинам справи та винести постанову, якою позовні вимоги прокурора задовольнити.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що місцевим господарським судом при прийнятті рішення, порушено та не вірно застосовано норми матеріального права, а тому висновки суду викладені в оскаржуваному рішенні не відповідають фактичним обставинам справи, відтак на думку апелянта, дане рішення згідно ст. 104 ГПК України підлягає скасуванню.

Вважає, що місцевим господарським судом не взято до уваги той факт, що обєкт оренди знаходиться на території школи (цокольне приміщення), та має використовуватись за призначенням, однак на думку апелянта, зміст договору суперечить чинному законодавству, а тому рішення Виконавчого комітету про передачу приміщень в оренду № 849/19 від 08.11.2005 р. підлягає скасуванню, Договір оренди приміщення № 273 від 14.09.2012р. повинен бути визнаний недійсним, а приміщення слід повернути Управлінню освіти Чернівецької міської ради, та покликається на ст. 63 Закону України «Про освіту» та п. 3.19 Державних санітарних правил і норм влаштування, утримання загальноосвітніх навчальних закладів та організації навчально-виховного процесу», затверджених постановою санітарного лікаря України № 63 від 14.08.2001 року, здача в оренду території, будівель, приміщень, обладнання підприємства мам, установам, організаціям, іншим юридичним та фізичним особам для використання, що не повязано з навчально-виховним процесом, не дозволяється.

З матеріалів справи вбачається, на підставі рішення Чернівецької міської ради № 849/19 від 08.11.2005 року, відповідачу-3 (СПД-ФО ОСОБА_2М.) було передано в оренду нежитлове приміщення за адресою: вул. Емінеску, 1, цоколь, загальною площею 43,5 кв.м., під магазин промтоварів та надання послуг з оформлення урочистих подій, терміном на одинадцять місяців (а. с. 21-22).

16.11.2005 р. на виконання рішення Виконавчого комітету Чернівецької міської ради № 849/19 між фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 (Відповідач-3 у справі, Орендар за договором) та Виконавчим комітетом Чернівецької міської ради в особі Департаменту економіки Чернівецької міської ради (Відповідач-2 у справі, Орендодавець за договором) було укладено Договір оренди № 463 від 16.11.2005 року нерухомого майна (а. с. 48-51).

Згідно умов Договору № 463, орендодавець (Відповідач-2 у справі) передає, а орендар (Відповідач-3) приймає в оренду нерухоме майно, загальною площею 43,5 кв.м., розміщене за адресою: м. Чернівці, вул. Емінеску, 1, що знаходиться на балансі Управління освіти (користувач Чернівецька ЗОШ, І-ІІІ ступенів № 1), вартість якого визначена згідно з експертною оцінкою і становить 80602 грн. ОСОБА_3 передається в оренду з метою використання його під магазин промтоварів та надання послуг з оформлення урочистих подій.

Слід зазначити, що орендоване приміщення, є власністю територіальної громади м. Чернівці, на підставі рішення Виконавчого комітету міської ради № 592/16 від 12.08.2003 р., що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії САА № 927226 (а. с. 40).

На виконання умов Договору № 463, відповідачем-2 передано, а відповідачем-3 прийнято зазначене вище нерухоме майно в користування, про що сторонами складено Акт прийому-передачі обєкта оренди (користування) від 16.11.2005 року (а. с. 62).

Відповідно до пункту 1.2 Договору № 463 сторони погодили, що приміщення надається в оренду строком на одинадцять місяців та діє по 15.10.2006 р., однак у звязку із відсутністю заперечень з двох сторін, дія договору оренди було продовжено до 2007 року.

Розмір орендної плати сторони визначали у п.3.1 Договору № 463, а саме: орендна плата визначена на підставі ОСОБА_5 про порядок розрахунку плати за оренду майна, що належить до комунальної власності територіальної громади м. Чернівці, встановлюється сторонами згідно з додатком №1 та складає 813,28 грн.

З матеріалів справи вбачається, 04.10.2007 року між Фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 та Виконавчим комітетом Чернівецької міської ради в особі Департаменту економіки Чернівецької міської ради було укладено новий Договір оренди № 644 нерухомого майна (а. с. 52-55).

За умовами Договору № 644, орендодавець (Відповідач - 2 - у справі) передає, а орендар (Відповідач-3) приймає в оренду нерухоме майно, загальною площею 43,5 кв.м., розміщене за адресою: м. Чернівці, вул. Емінеску, 1, в підвалі будинку, що знаходиться на балансі Управління освіти (користувач Чернівецька ЗОШ № 1), вартість якого становить 95716 грн. ОСОБА_3 передається в оренду з метою використання його під салон-магазин по наданню послуг урочистих подій та дизайн-студію (п. 1.1., 1.3. Договору № 644).

Пунктом 1.2 Договору № 644, сторони погодили, що приміщення надається в оренду строком на два роки і одинадцять місяців та діє по 03.10.2010 р.

Відповідно до Договору № 644, розмір орендної плати сторони визначали у п.3.1 Договору № 644, а саме: орендна плата визначена на підставі ОСОБА_5 про порядок розрахунку плати за оренду майна, що належить до комунальної власності територіальної громади м. Чернівці, встановлюється сторонами згідно з додатком №1 та складає 1309,43 грн.

Однак, у звязку із закінченням Договору № 644, 14.09.2012 року між Фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 та Департаментом економіки Чернівецької міської ради було укладено новий Договір оренди № 273 від 14.09.2012 року нерухомого майна (а. с. 56-59).

Відповідно до п. 1.1 Договору № 273, орендодавець (Відповідач-2 у справі) на підставі рішення Виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 08.11.2005 р. № 849/19 передає, а орендар (Відповідач-3- у справі) приймає в оренду нерухоме майно, загальною площею 43,5 кв.м., розміщене за адресою: м. Чернівці, вул. Емінеску Михая, 1, в цоколі будівлі, з метою використання його під салон-магазин з надання послуг урочистих подій та дизайн-студію (надалі - Обєкт оренди). Вартість обєкта оренди, відповідно до звіту про оцінку майна становить 175818 грн. (п. 1.2. Договору № 273).

Пунктом 1.5 Договору № 273 сторони погодили, що приміщення надається в оренду строком на два роки і одинадцять місяців і він діє по 13.08.2015 р.

Розмір орендної плати сторони визначали у п. 2.1. Договору № 273 за користування обєктом оренди орендар сплачує орендну плату, розрахунок якої здійснюється на підставі ОСОБА_5 про порядок розрахунку плати за оренду майна, що належить до комунальної власності територіальної громади м. Чернівці, затвердженого міською радою, на дату укладення цього Договору, місячний розмір якої згідно розрахунком орендної плати, що є додатком до цього Договору на дату його укладення з урахуванням ПДВ становить: 2854,94 грн., що підтверджується також Додатком № 1 до Договору оренди № 273 від 14.09.2012 р. (а. с. 61).

З вищенаведеного вбачається, що даний Договір, на час звернення з позовною заявою до місцевого господарського суду (24.03.2015 р. вх. № 986), так і на дату постановлення судового рішення (02.06.2015 р.) у даній справі, є чинним, не скасованим, не припиненим, а спірне приміщення використовується СПД-ФО ОСОБА_2 згідно умов Договору, однак, прокуратурою Шевченківського району м. Чернівці, з спірним Договором не погоджується, вважає, що даний Договір суперечить чинному законодавству України, оскільки не використовується в цілях навчально-виховного процесу, так як ФОП ОСОБА_2 використовує приміщення під салон-магазин по наданню послуг урочистих подій та дизайн-студією.

Враховуючи вищенаведене в сукупності колегія суддів зазначає наступне.

Як уже було вищезазначено та встановлено місцевим судом, між сторонами у справі виникли взаємні права та обов'язки на підставі укладеного Договору в силу статті 11 Цивільного кодексу України та Законом України «Про оренду державного та комунального майна».

Відповідно до ч.1 ст.759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Частиною 1 статті 2 Закону України Про оренду державного та комунального майна передбачено, що орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно зі ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. В силу приписів ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Реалізація таких основоположних норм стосовно здійснення права власності закріплена і в ст.761 Цивільного кодексу України. Так, право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права. Наймодавцем може бути також особа, уповноважена на укладання договору найму. Передача майна у найм є проявом повноваження з розпорядження ним, а тому необхідною передумовою укладення договору найму є наявність у наймодавця права розпорядження таким майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 10 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні обласні та районні ради є органами місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст, у межах повноважень, визначених Конституцією України, цим та іншими законами, а також повноважень, переданих їм сільськими, селищними, міськими радами.

Статтею 30 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні визначено, що до відання виконавчих органів міських рад відносяться власні (самоврядні) повноваження в сфері вирішення питань щодо використання нежилих приміщень, будинків споруд, що належать до комунальної власності.

Прийняття рішень про передачу іншим органам окремих повноважень щодо управління майном, яке належить до комунальної власності відповідної територіальної громади, визначення меж цих повноважень та умов їх здійснення є виключною компетенцією міської ради (п.31 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Із змісту ст. 29 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» вбачається, що до повноважень виконавчих органів міських рад віднесено управління, в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад.

До виконавчих органів міської ради входять утворені нею виконавчий комітет, відділи, управління та інші виконавчі органи (ст.11 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні).

Згідно з п. 20 ч. 1 ст. 43, ч.4 - 5 ст. 60 «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях районної, обласної ради вирішуються питання вирішення в установленому законом порядку питань щодо управління об'єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, що перебувають в управлінні районних і обласних рад; призначення і звільнення їх керівників. Районні та обласні ради від імені територіальних громад сіл, селищ, міст здійснюють управління об'єктами їхньої спільної власності, що задовольняють спільні потреби територіальних громад. Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» орендодавцями є органи, уповноважені Верховною Радою Автономної Республіки Крим та органами місцевого самоврядування управляти майном, - щодо цілісних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, яке відповідно належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності.

Як уже було вище зазначено у цій постанові, спірне нежитлове приміщення Чернівецької ОСОБА_6 ступенів № 1 Чернівецької міської ради, площею 3540,40 кв. м., літ. «А», 236,50 кв.м., літ. «Б», 54,50 кв.м., літ. «В», є власністю територіальної громади міста Чернівців, відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно Серія САА № 927226 (а. с. 40).

Управління освіти Чернівецької міської ради є виконавчим органом Чернівецької міської ради, створено відповідно до ст.54 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рішенням IX сесії Чернівецької міської ради І скликання «Про структуру та чисельність органів управління Чернівецької міської ради народних депутатів» від 23.01.1992 року № 26.

Відтак, Управління освіти Чернівецької місткої ради (позивач у справі) є балансоутримувачем спірного нежитлового приміщення, та не наділено повноваженнями щодо укладення договорів оренди, оскільки ОСОБА_5 про оренду майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Чернівців, затвердженого рішенням Чернівецької міської ради, яка є власником будівлі Чернівецької ОСОБА_6 ступенів № 1, передбачено, що орендодавцем від імені територіальної громади м. Чернівців щодо майна, яке перебуває у власності територіальної громади міста є департамент економіки Чернівецької міської ради на підставі рішень виконавчого комітету Чернівецької міської ради. Управління освіти Чернівецької міської ради є балансоутримувачем комунального майна (а.с. 100-108).

ОСОБА_5 визначено, що пропозиції балансоутримувачів щодо надання майна в оренду погоджуються відповідним виконавчим органом, до сфери управління якого входить балансоутримувач.

В даному випадку, заява приватного підприємця ОСОБА_2 відповідача-3 у справі про продовження договору оренди приміщення від 10.09.2012 року погоджувалась директором Чернівецької ОСОБА_6 ступенів №1 та Управління освіти Чернівецької міської ради, про що свідчать підписи та печатки відповідних установ (а. с. 60).

Згідно з ОСОБА_5 про оренду передбачено, що орендодавцем від імені територіальної громади м. Чернівці щодо оренди майна (рухомого та нерухомого), що належить до комунальної власності територіальної громади м. Чернівці, є Департамент економіки Чернівецької міської ради.

Пункт 1.5.2 ОСОБА_5 про оренду визначає, що виконавчий комітет міської ради це орендодавець щодо оренди майна визначеного пунктом 1.3 цього ОСОБА_5 (цілісні майнові комплекси), та виконавчий орган міської ради, який погоджує передачу майна і оренду та інші питання оренди, визначені ОСОБА_5, на підставі прийнятого ним рішення.

Пункт 1.5.13 ОСОБА_5 про оренду вказує на те, що рішення виконавчого комітету міської ради це акт, який є підставою для укладення між орендодавцем (департаментом міської ради) та орендарем договору оренди, а також підставою для вчинення інших дій, визначених цим ОСОБА_5.

Згідно вимог ст. ст. 525, 526, 629 ЦК України та ст. 193 ГК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами, а зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язаний передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. За користування майном з наймодавця справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України).

Згідно із ч.1 ст. 763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Пленум Вищого господарського суду України в своїй постанові № 11 від 29.05.2013 року Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними (далі Постанова № 11) зазначив, що вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Відповідно до частини першої статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно з вимогами ст. 628 Цивільного кодексу України та ст. 180 Господарського кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Також слід зазначити, що відповідно до ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, принципів розумності та справедливості. Це ж правило встановлено ч. 4 ст. 179 Господарського кодексу України, відповідно до якої при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству.

Згідно пункту 2.1 Постанови №11, правочин може бути визнаний недійсним з підстав, передбачених законом. Загальні підстави і наслідки недійсності правочинів (господарських договорів) встановлені ст.ст.215, 216 ЦК України, ст.ст.207, 208 ГК України.

При укладенні договору оренди нежилого приміщення оскаржуваного прокурором сторонами було досягнуто домовленостей щодо всіх істотних умов договору оренди, передбачених ст.10 Закону України Про оренду державного та комунального майна, тому даний договір за своїм змістом відповідає вимогам чинного законодавства.

Крім того, прокурором Шевченківського району м. Чернівці не надано ні місцевому господарському суду, ні суду апеляційної інстанції, належних та допустимих доказів стосовно того, що зазначені вище умови Договору № 273 від 14.09.2012 року суперечать Цивільному та Господарському кодексам України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, а також загальним умовам укладання господарських договорів, передбачених статтею 179 Господарського кодексу України.

Колегія суддів зазначає, що місцевим господарським судом вірно встановлено, що Департамент економічної Чернівецької міської ради в особі Виконавчого комітету Чернівецької міської ради та Фізична особа-підприємець ОСОБА_2, правомірно укладено спірний договір та мали необхідний обсяг цивільної правоздатності. Волевиявлення кожної із сторін було вільним, і сторони у відповідності до статті 179 Господарського кодексу України мали право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству.

Отже, спірний Договір № 273 оренди нежитлового приміщення укладено у письмовій формі, з дотриманням вимог статей 203, 215, ст.ст. 759-763 Цивільного кодексу України, тобто досягнуто згоди за істотними умовами, визначеними законодавством для цього типу договорів.

Відповідно до вимог ч.5 ст. 63 Закону України Про освіту обєкти освіти і науки, що фінансуються з бюджету, а також підрозділи, технологічно повязані з навчальним та науковим процесом, не підлягають приватизації, перепрофілюванню або використанню не за призначенням. Проте, відповідно до ч. 4 ст. 61 Закону України Про освіту від 23.05.91 р. № 1060-ХІІ, додатковими джерелами фінансування, зокрема, є доходи від надання в оренду приміщень, споруд, обладнання.

Згідно пп.2 п.8 Переліку платних послуг, які можуть надаватися навчальними закладами, іншими установами та закладами системи освіти, що належать до державної та комунальної форми власності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 796 від 27.08.10 р., до даного переліку включені послуги з надання в оренду будівель, споруд, окремих тимчасово вільних приміщень і площ, іншого рухомого та нерухомого майна або обладнання, що тимчасово не використовується у навчально-виховній, навчально-виробничій, науковій діяльності, у разі, коли це не погіршує соціально-побутових умов осіб, які навчаються або працюють у навчальному закладі.

Відповідно до наведеного, при передачі в оренду приміщення Департаментом економіки Чернівецької міської ради не було порушено норм чинного законодавства, а саме: розмір орендної плати постійно індексувався на індекс інфляції; перепрофілювання приміщення, що здано в оренду не відбувалось, оскільки воно ніколи не використовувалась для забезпечення навчально-виховного процесу, що підтверджено листом Управління освіти від 04.03.2015р. № 01-15/318 та листом директора ЗОШ № 1 від 05.03.2015р. № 76. Крім того, згідно поверхневого плану приміщення та акту приймання передачі приміщення, зазначене приміщення знаходиться в цоколі та має окремий вхід.

При погодженні на передачу в оренду зазначеного приміщення управління Держсанепідслужби у м. Чернівці не заперечувало проти розміщення в ньому салону магазину, що підтверджено витягом з протоколу засідання комісії по виділенню в оренду нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади м. Чернівці № 10 від 20.10.2005р.

Згідно погоджень Управління освіти міської ради та директора Чернівецької ОСОБА_6 ступенів №1 вбачається, що вони не заперечують проти розміщення салону-магазину приміщенні школи.

Як вже зазначалось, орендоване приміщення ніколи не використовується навчальним закладом у навчально-виховній роботі, а тому Договір оренди нежилого приміщення №273 від 14.09.2012 р. не порушує прав учнів та осіб, що працюють в даному навчальному закладі.

Крім того, позивачем під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції було подано лист № 01-15/1348 від 18.08.2015 р. (вх. № 01-04/5149/15 від 19.08.2015 р.) в якому повідомляє суд, що Управління освіти до прокуратури Шевченківського району не зверталось з клопотанням по даній позовній заяві і приміщення не використовуються для проведення навчально-виховного процесу, та позовні вимоги не підтримують.

Таким чином, оскаржуване прокурором рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 08.11.2005 року № 849/19 приймалось виконавчим органом Чернівецької міської ради - її виконавчим комітетом в межах і в спосіб визначений Законом України Про місцеве самоврядування в Україні, отже відсутні підстави для його скасування.

Судом встановлено, що ні законом, ні цивільним законодавством не передбачена заборона передачі в оренду майна установ системи освіти, які фінансуються з державного бюджету, даний договір за своїм змістом відповідає вимогам чинного законодавства, отже відсутні підстави для визнання договору оренди недійсним.

Що ж стосується вимоги прокурора щодо зобовязання Приватного підприємця ОСОБА_2 повернути частину нежилого приміщення, площею 43,5 кв.м. експертною оцінкою 175818 грн. без ПДВ, що знаходиться в цокольному приміщенні будинку №1 по вул. Емінеску в м.Чернівці Управлінню освіти Чернівецької міської ради, то дана вимога є похідною від вимоги про визнання недійсним договору оренди та спростовується вище викладеним, а саме: дане приміщення не є власністю позивача, згідно договору та акту приймання-передачі позивач його не передавав відповідачу-3, а відтак і повернення позивачу приміщення є безпідставним.

З врахуванням вищевикладених норм та фактичних обставин справи, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що позовні вимоги прокурора є безпідставними, а відтак задоволенню не підлягають.

Згідно ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, належними та допустимими доказами (ст. 34 ГПК України).

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи все вищенаведене в сукупності, колегія суддів прийшла до висновку, рішення Господарського суду Чернівецької області від 02.06.2015 року у справі № 926/486/15 залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 22, 29, 32 - 34, 43, 44, 98, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду Чернівецької області від 02.06.2015 року у справі № 926/486/15 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

3. Матеріали справи повернути в Господарський суд Чернівецької області.

Головуючий суддя Данко Л.С.

Суддя Галушко Н.А.

Суддя Орищин Г.В.

В судовому засіданні 19.08.2015 р. оголошено вступну і резолютивну часини постанови. Повний текст постанови з урахуванням вихідних та святкових днів, складено та підписано - 26.08.2015 р.