ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.08.2015 року Справа № 904/2711/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач)

суддів: Коваль Л.А., Пархоменко Н.В.

при секретарі судового засідання: Сусла Я.Б.

за участю представників сторін:

від скаржника: ОСОБА_1, представник, довіреність № 2309-К-Н-О від 04.06.15р.

відповідач у судове засідання не з"явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк"

на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 21.05.2015р. у справі № 904/2711/15

за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк", м. Дніпропетровськ

до: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, м. Кривий Ріг

про: стягнення 32 063,97 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 21.05.2015р. у справі № 904/2711/15 (суддя Васильєв О.Ю.) зупинено провадження у справі № 904/2711/15 до встановлення слідчими органами фактичних обставин подачі, прийняття та виконання вищезазначених платіжних документів (отриманих за системою Приват24 та ініційованих від імені платника про перерахування з рахунку ФОП ОСОБА_3 на рахунок гр. ОСОБА_4 11.07.13р. в сумі 23 053,42грн.) посадовими особами ПАТ КБ ПриватБанк та вирішення питання відповідно до приписів ст. 97 КПК України у відношенні винних осіб та вирішено надіслати матеріали справи № 904/2711/15 до прокуратури Дніпропетровської області.

Зупиняючи провадження у справі господарський суд виходив з того, що наявні у справі докази не є достатніми для встановлення всіх фактичних обставин справи та прийняття обґрунтованого та законного рішення по цій справі, оскільки для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків необхідна наявність всіх елементів складу правопорушення, а встановити відповідні обставини щодо дій посадових осіб ПАТ КБ ПриватБанк можуть лише слідчі органи.

Не погодившись із вказаною ухвалою, ПАТ КБ ПриватБанк подав апеляційну скаргу, згідно з якою просить скасувати ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 21.05.2015р. у справі № 904/2711/15, а справу передати на розгляд по суті господарського суду Дніпропетровської області.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням норм процесуального права, зокрема ст.ст. 32, 33, 34, 79 ГПК України, оскільки суд не надав належної оцінки наявним у справі доказам, які є достатніми для прийняття рішення у справі.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 29.07.2015 року у складі колегії суддів: головуючий суддя Чередко А.Є., судді Кузнецов В.О., Пархоменко Н.В. апеляційну скаргу прийнято до провадження, розгляд скарги призначено у судовому засіданні на 13.08.2015 року.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 13.08.2015 року, на підставі розпорядження голови суду від 13.08.2015р. про склад колегії суддів, у звязку з виходом з відпустки члена постійно діючої колегії суддів - судді Коваль Л.А., апеляційну скаргу прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Чередко А.Є., судді Коваль Л.А., Пархоменко Н.В.

У судовому засіданні представник скаржника доводи апеляційної скарги підтримав у повному обсягу.

Відповідач надіслав до апеляційного суду факсимільним звязком відзив на апеляційну скаргу, згідно з яким проти задоволення скарги заперечує, вважає оскаржувану ухвалу законною та обґрунтованою, а також клопотання про відкладення розгляду справи у звязку із неможливістю прибуття у судове засідання.

Беручи до уваги, що неявка відповідача не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, матеріали справи є достатніми для її розгляду, а апеляційний суд обмежений певним процесуальним строком на розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду, колегія суддів вважає за необхідне клопотання відповідача про відкладення розгляду справи відхилити та розглянути апеляційну скаргу за відсутності відповідача.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника скаржника, судова колегія апеляційного суду вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ КБ ПриватБанк (позивач) звернувся з позовом до ФОП ОСОБА_2 (відповідач) про стягнення заборгованості за договором банківського обслуговування від 24.01.12р. у розмірі 32 063,97грн. ( в т.ч. : заборгованість за кредитом 15 559,12грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 9 096, 90 грн.; заборгованість зі сплати комісії 2 239, 51 грн. та пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором 5 168,44 грн.) Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на не виконання відповідачем своїх зобовязань за договором щодо своєчасного повернення сум отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків у встановлені договором терміни.

ФОП ОСОБА_2 (відповідач) проти позовних вимог заперечує, посилаючись на ту обставину, що він фактично не мав змоги користуватися кредитними коштами та своєчасно сплачувати проценти за їх користування внаслідок шахрайського списання невідомими особами грошових коштів з його банківського рахунку 11.07.13р. в сумі 23 053,42грн. на рахунок гр. ОСОБА_4 (без відома ФОП ОСОБА_2Р.). За твердженням відповідача, такого платежу він не здійснював, жодних договорів з гр. ОСОБА_4 не укладав; ніхто не мав доступу до його компютера, паролів, логіків та ключів.

На підтвердження вищенаведених обставин відповідачем подані відповідні докази до матеріалів справи, в т.ч. і щодо відкриття органами внутрішніх справ кримінального провадження за його заявою про шахрайське списання невідомими особами грошових коштів з його банківського рахунку.

Так, постановою слідчого СВ Саксаганського РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 05.03.14р. закрите кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 1. КК України, у звязку із не встановленням особи, винної у скоєні цього злочину.

З урахуванням вищенаведеного, ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 21.05.2015р. у справі № 904/2711/15 зупинено провадження у справі № 904/2711/15 до встановлення слідчими органами фактичних обставин подачі, прийняття та виконання вищезазначених платіжних документів (отриманих за системою Приват24 та ініційованих від імені платника про перерахування з рахунку ФОП ОСОБА_3 на рахунок гр. ОСОБА_4 11.07.13р. в сумі 23 053,42грн.) посадовими особами ПАТ КБ ПриватБанк та вирішення питання відповідно до приписів ст. 97 КПК України у відношенні винних осіб та вирішено надіслати матеріали справи № 904/2711/15 до прокуратури Дніпропетровської області.

Зазначена ухвала і є предметом апеляційного оскарження.

Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість ухвали господарського суду від 21.05.2015 року, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Згідно ч. 1 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд вирішує господарські спори на підставі Конституції України, цього Кодексу, інших законодавчих актів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною ОСОБА_3 України.

За ст. 4-3 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обгрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Відповідно до ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

За ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

В силу ч. 1 ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 79 ГПК України, господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Господарський суд має право зупинити провадження у справі за клопотанням сторони, прокурора, який бере участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою у випадках: 1) призначення господарським судом судової експертизи; 2) надсилання господарським судом матеріалів прокурору або органу досудового розслідування; 3) заміни однієї з сторін її правонаступником.

Таким чином, наявність підстав для надсилання господарським судом матеріалів справи прокурору або органу досудового розслідування не унеможливлює розгляд справи, зупинення провадження у справі внаслідок надсилання господарським судом матеріалів прокурору або органу досудового розслідування є правом суду, а не обовязком та може бути здійснено виключно у випадку реальної неможливості розгляду справи по суті спору, виходячи з предмету спору та предмету доказування у справі.

У даному випадку матеріали справи містять достатньо доказів для встановлення фактичних обставин справи, вирішення спору та прийняття обґрунтованого рішення у справі, отже, місцевий господарський суд має можливість оцінити відповідно до ст. 43 ГПК України надані сторонами докази та за наявними матеріалами справи, у відповідності до чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, прийняти рішення у справі.

Апеляційний суд, також враховує, що предметом спору у справі є стягнення заборгованості за договором банківського обслуговування, включаючи заборгованість за кредитом, відсотки, комісії та штрафні санкції. Отже спірні правовідносини не є деліктними, а відповідні посилання господарського суду в оскаржуваній ухвалі, в обґрунтування надсилання справи до слідчих органів, на необхідність встановлення складу правопорушення в діях ПАТ КБ ПриватБанк, який до того-ж є позивачем у справі, є безпідставними.

Окрім цього, матеріалами справи підтверджується звернення відповідача до органу досудового розслідування з заявою про шахрайське списання невідомими особами грошових коштів з його банківського рахунку, відкриття кримінального провадження за цим фактом та його закриття без досягнення будь-якого результату щодо встановлення обставин та винних осіб у такому списанні.

За наведених обставин колегія суддів вважає, що у господарського суду були відсутні правові підстави, передбачені 79 ГПК України для зупинення провадження у справі та надсилання матеріалів справи прокурору, а оскаржувана ухвала прийнята ним з неправильним застосуванням норм процесуального права, що є підставою для її скасування з передачею справи на розгляд місцевого господарського суду.

Також, апеляційний суд враховує, що відповідно до пункту 4.8 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 року "Про деякі питання практики застосування розділу VІ Господарського процесуального кодексу України", якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу місцевого господарського суду з числа зазначених у частині 7 статті 106 Господарського процесуального кодексу України з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, повязаного з розглядом відповідної апеляційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 99, 101-106 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 21.05.2015р. у справі № 904/2711/15 задовольнити.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 21.05.2015р. у справі № 904/2711/15 скасувати.

Справу № 904/2711/15 передати на розгляд господарського суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя А.Є. Чередко

Суддя Л.А. Коваль

Суддя Н.В. Пархоменко

Повний текст постанови виготовлено та підписано 17.08.2015 року.