РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.08.2015Справа №910/15048/15
За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Здорово"

до Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія "ОРАНТА"

про відшкодування шкоди в порядку регресу 3 889,12 грн.

Суддя Лиськов М.О.

Представники сторін:

від позивача: Ніколенко Є.А. (дов. № 002/15 від 05.01.2015)

від відповідача: не з'явився

В судовому засіданні 26.08.2015, відповідно до положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Обставини справи:

12.06.2015 до канцелярії Господарського суду м. Києва надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Здорово" (надалі - позивач) до Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія "ОРАНТА" (надалі - відповідач) про відшкодування шкоди в порядку регресу 3 889,12 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Страхувальнику позивача було завдано майнової шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась через порушення правил дорожнього руху водієм, цивільно-правова відповідальність якого застрахована відповідачем за полісом № АВ/2195220.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.06.2015 прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження по справі № 910/15048/15, розгляд справи призначено на 24.06.2015.

24.06.2015 через канцелярію суду від представника позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду.

В судове засідання, призначене на 24.06.2015, представник позивача з'явився.

В судове засідання, призначене на 24.06.2015, представник відповідача не з'явився, причин не явки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи, був належним чином повідомлений, що підтверджується зворотнім повідомленням про вручення поштового відправлення за номером 01 0.

24.06.2015 ухвалою суду розгляд справи відкладено на 03.08.2015.

26.06.2015 до канцелярії Господарського суду міста Києва надійшло повідомлення Моторного (транспортного) страхового бюро від 24.06.2015 № 7/2-28/17952 про страхове покриття.

30.06.2015 через канцелярію суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

У зв'язку із перебуванням судді Лиськова М.О. на лікарняному розгляд справи в судовому засіданні призначеному на 03.08.2015 не відбувся.

03.08.2015 представником позивача подано клопотання про продовження строків розгляду справи.

25.08.2015 строк розгляду справи продовжено на 15 днів та призначено судове засідання на 26.08.2015.

В судове засідання, призначене на 26.08.2015, представник позивача з'явився та підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

В судове засідання, призначене на 26.08.2015, представник відповідача не з'явився, причин не явки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи, був належним чином повідомлений.

Ухвала суду, позовна заява надсилались відповідачу на юридичну адресу підприємства згідно відомостей єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (довідка з ЄДРПОУ наявна в матеріалах справи). У відповідності з положеннями п. 3.6 Роз'яснення Вищого арбітражного суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України" від 18.09.1997 особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві.

Пунктом 11 "Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2007р. (2.04.2009р.)" передбачено, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб -учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

У відповідності до підпункту 3.6 пункту 3 роз'яснення Вищого арбітражного суду України від 18.09.1997 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України" (з подальшими змінами) у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно із абз. 3 п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Оскільки про час та місце судового засідання відповідач був належним чином повідомлений, на підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином, а матеріали справи містять достатні докази для її розгляду по суті.

У судових засіданнях складалися протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 811 Господарського процесуального кодексу України.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувся з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

13.06.2012 між позивачем (надалі - Страховик) та Галетою Віталієм Дмитровичем (далі по тексту - Страхувальник) було укладено Договір добровільного комплексного страхування наземного транспорту КА № 103676 (належним чином засвідчена копія Договору міститься в матеріалах справи, далі по тексту - Договір добровільного страхування або Договір).

Об'єктом Договору добровільного страхування визначено транспортний засіб "Міцубісі", державний реєстраційний номер АА 1929 СТ.

23.10.2012 у м. Києві відбулося зіткнення автомобіля "Міцубісі", державний реєстраційний номер АА 1929 СТ, під керуванням Страхувальника та автомобіля "Хундай", державний реєстраційний номер ВН 3421 СВ, що знаходився під керуванням Гуляй Дениса Ігоровича.

В результаті ДТП автомобіль "Міцубісі", державний реєстраційний номер АА 1929 СТ, було пошкоджено, що підтверджується довідкою виданою на ім'я Страхувальника (копія довідки міститься в справі).

За наслідками вказаної дорожньо-транспортної пригоди позивачем на рахунок ремонтної організації страхове відшкодування в розмірі 8 798,23 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 484806 від 23.01.2013. Вказаний розмір страхового відшкодування підтверджується наявним в матеріалах справи страховим актом №710/014/АТ від 16.11.2012(належним чином засвідчена копія акту міститься в матеріалах справи).

Оцінивши наявні в матеріалах справи документи та дослідивши в судовому засіданні докази, господарський суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів громадян та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати громадянами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

У відповідності до положень частини другої статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з положеннями статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

За ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно з постанов Деснянського районного суду м. Києва 21.11.2012 (належним чином засвідчена копія постанови містяться в матеріалах справи), дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення водієм Гуляй Д.І. п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001. Останнього визнано винним у скоєнні правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченого ст. 124 КпАП України.

Разом з тим, відповідно до постанови Деснянського районного суду м. Києва 21.11.2012 (належним чином засвідчена копія постанови містяться в матеріалах справи), дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення водієм Галетою Віталієим Дмитровичем п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001. Останнього визнано винним у скоєнні правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченого ст. 124 КпАП України.

Тобто, дорожньо-транспортна пригода трапилась внаслідок порушення обома водіями правил дорожнього руху.

Відповідно до п. 22.1. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначений відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст.1188 Цивільного кодексу України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 36.3. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», У разі якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов'язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб.

Таким чином, враховуючи наявність вини обох водіїв у скоєнні ДТП, в результаті якої було завдано матеріальної шкоди, Позивач має право на одержання 50 % від суми виплаченого ним страхового відшкодування.

Відповідно до ч. 18 ст. 9 ЗУ «Про страхування», франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Таким чином, сума страхового відшкодування з урахуванням обопільної вини учасників ДТП та франшизи, складає 3 889,12 грн. (8 798,23 грн. (вартість відновлювального ремонту) * 50% (обопільна вина) - 510 грн. (франшиза).

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідач не визнає позовні вимоги у зв'язку з тим, що підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування, є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого з моменту скоєння ДТП.

Однак суд не погоджується із вказаною позицією відповідача, оскільки позивач отримує право вимоги потерпілої особи після виплати останній страхового відшкодування та не зобов'язаний звертатися до особи, відповідальної за заподіяний збиток, або до особи, у якої застраховано її цивільно-правову відповідальність, з вимогою виплатити матеріальне відшкодування. Відповідно до зазначених законодавчих приписів позивач може реалізувати своє право шляхом подання позову до суду. Така ж позиція викладена в оглядовому листі Вищого господарського суду України від 14.01.2014 № 01-06/15/2014.

Таким чином, судом вказані доводи відповідача не беруться до уваги.

Зважаючи на все вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених вимог відповідно до положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

1.Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія "ОРАНТА" (02081, м. Київ, вулиця Здолбунівська, будинок 7-Д, ідентифікаційний код: 00034186) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Здорово" (03680, м. Київ, вулиця казимира Малевича, будинок 86-Н, ідентифікаційний код: 33637321) грошові кошти: основного боргу - 3 889 (три тисячі вісімсот вісімдесят дев'ять) грн. 12 коп. та судовий збір в сумі 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.

3.Видати наказ.

4. Копію рішення надіслати сторонам

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 02.09.2015

Суддя М.О. Лиськов