КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" серпня 2015 р. Справа№ 910/6384/15-г

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пашкіної С.А.

суддів: Кропивної Л.В.

Сітайло Л.Г.

Від позивача - Головенський В.О. (довір. від 24.09.14);

Гапоненко Р.І. -керівник;

Від відповідача - не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Монтажна компанія Сінергія"

на рішення господарського суду міста Києва від 17.06.2015р.

у справі № 910/6384/15-г (суддя Цюкало Ю.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Аудиторська компанія "Гапоненко Роман і партнери"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Монтажна компанія Сінергія"

про стягнення грошових коштів

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.06.2015р. у справі №910/6384/15-г позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Монтажна компанія Сінергія" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю " Аудиторська компанія "Гапоненко Роман і партнери" грошові кошти: 312,30 грн. пені, 50000,00 грн. штрафу та 1827,00 грн. судового збору.

Рішення місцевого господарського суду ґрунтується на тому, що відповідач в порушення умов договору про надання послуг з бухгалтерського обслуговування прострочив оплату наданих послуг за березень-червень 2014р., серпень -грудень 2014р. та січень 2015р. більш ніж на 10 днів.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить Київський апеляційний господарський суд змінити рішення Господарського суду міста Києва від 17.06.2015р. зменшивши розмір визначеної неустойки до 3000 гривень, в іншій частині позову відмовити.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає про те, що зі змісту п.5.4 договору вбачається, що штраф застосовується лише у випадку, коли прострочення оплати послуг становить рівно 10 календарних днів, тобто, як зазначає скаржник, у випадку прострочення на 11 календарних днів, штраф застосований бути не може. В разі, якби сторони мали на увазі штраф за прострочку платежу понад 10 днів, то в договорі було б записано відповідне формулювання. У нашому випадку, як зазначає скаржник, прострочка не становила рівно 10 днів, тому відсутні підстави для застосування відповідного штрафу.

Скаржник зауважує на ч.3 ст. 551 ЦК України , та зазначає, що позивач, знаючи про умову договору щодо штрафу, тим не менше формував платіжні доручення в більшості випадків за межами строку, який встановлений для оплати його послуг.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 03.08.2015р. розгляд апеляційної скарги призначено на 18.08.2015р.

В судове засідання апеляційного господарського суду не з'явився представник відповідача.

Враховуючи те, що відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, явка сторін в судове засідання не визнана обов'язковою, про причини неявки суду не повідомив, судова колегія ухвалила розгляд апеляційної скарги у відсутності представників відповідача.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача судова колегія встановила.

Між ТОВ "Аудиторська компанія "Гапоненко Роман і партнери", як виконавцем, та ТОВ "Монтажна компанія Сінергія", як замовником, 02.01.2013 року укладено договір № 79 про надання послуг з бухгалтерського обслуговування, згідно з п. 1.1. якого, в порядку та на умовах, визначених цим договором, замовник дає завдання виконавцеві, а виконавець приймає а себе обов'язки надавати замовникові відповідно до його завдання послуги з ведення бухгалтерського обліку на підприємстві замовника за плату (послуги).

Відповідно до п.1.3. договору, під веденням бухгалтерського обліку розуміється підготовка первинних документів (рахунок-фактура, акт виконання робіт/надання послуг, видаткова накладна, податкова накладна), відображення господарських операцій проведених замовником за звітний місяць у реєстрах бухгалтерського обліку, формування відомостей з розрахунку заробітної плати, формування платіжних доручень в клієнт-банку, складання податкової, фінансової та звітності в органи Пенсійного фонду України, передбаченої відповідним чинним законодавством України, подання цієї звітності до уповноважених органів у встановлені законодавством строки, розрахунок податків (зборів, внесків), що сплачується замовником відповідно до чинного законодавства України.

Виконавець на вимогу замовника надає сформовані первинні документи, інформацію з розрахунку заробітної плати, звітність та розрахунок податків (зборів, внесків) та будь-яку іншу інформацію та документи на електронну пошту замовника, формує платіжні доручення в клієнт-банку (п.п. 2.2., 2.3. Договору).

Згідно з п. 4.1. договору, за надані послуги замовник здійснює оплату виконавцю у відповідності з договірною ціною, яка складає 3 500,00 грн. (без ПДВ) за один місяць, якщо об'єм операцій не більше 100 шт. в місяць. У випадку якщо об'єм операцій більше 100 шт. в місяць договірна ціна складає 4000,00 грн. (без ПДВ) за один місяць. У випадку якщо об'єм операцій більше 150 шт. в місяць договірна ціна складає 5000,00 грн. (без ПДВ) за один місяць. У випадку якщо об'єм операцій більше 200 шт. в місяць договірна ціна складає 6 000,00 грн. (без ПДВ) за один місяць.

Пунктом 4.5., 4.6., 4.7. договору сторонами було погоджено, що виконавець щомісяця складає акт виконаних послуг та надсилає його поштою або передає наручно замовнику. Виконавець і замовник щомісяця підписують акти наданих послуг, що свідчить про належне виконання робіт виконавцем і відсутності у сторін взаємних претензій. Якщо у 5 денний строк виконавець не отримає підписаний акт виконаних послуг або мотивовану відмову, послуга вважається прийнятою з виконанням всіх умов договору в день надання акту наручно або в день відправлення поштою.

Відповідно до п. 4.8. договору, оплата здійснюється щомісячно до десятого числа поточного місяця за попередній місяць.

Згідно з ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Актами надання послуг № 8 від 31 березня 2014 року на суму 5000,00 грн. (послуги за березень 2014 року), № 22 від 30 квітня 2014 року на суму 4000,00 грн. (послуги за квітень 2014 року), № 27 від 30 травня 2014 рок на суму 4000,00 грн. (послуги за травень 2014 року), № 31 від 30 червня 2014 року на суму 4 000,00 грн. (послуги за червень 2014 року), № 37 від 31 серпня 2014 року на суму 5 000,00 грн. (послуги за серпень 2014 року), № 38 від 30 вересня 2014 року на суму 5 000,00 грн. (послуги за вересень 2014 року), № 41 від 31 жовтня 2014 року на суму 6 000,00 грн. (послуги за жовтень 2014 року), № 44 від 30 листопада 2014 року на суму 6 000,00 грн. (послуги за листопад 2014 року), № 51 від 30 грудня 2014 року на суму 6800,00 грн. (послуги за грудень 2014 року), № 3 від 31 січня 2015 року на суму 4200,00 грн. (послуги за січень 2015 року) підтверджується надання послуг за договором за відповідні місяці, претензій щодо їх надання або відмов у їх прийняті відповідачем позивачу висунуто не було, а отже вказані послуги є прийнятими.

Платіжними дорученнями № 390 від 23 квітня 2014 року на суму 5000,00 грн. (оплата за березень 2014 року), № 423 від 21 травня 2014 року на суму 4000,00 грн. (оплата за квітень 2014 року), № 473 від 25 червня 2014 року на суму 4000,00 грн. (оплата за травень 2014 року), № 549 від 04 серпня 2014 року на суму 4000,00 грн. (оплата за червень 2014 року), № 638 від 26 вересня 2014 року на суму 5000,00 грн. (оплата за серпень 2014 року), № 691 від 21 жовтня 2014 року на суму 5000,00 грн. (оплата за вересень 2014 року), № 764 від 25 листопада 2014 року на суму 6 000,00 грн. (оплата за жовтень 2014 року), № 818 від 19 грудня 2014 року на суму 6000,00 грн. (оплата за листопад 2014 року), № 831 від 23 січня 2015 року на суму 6800,00 грн. (оплата за грудень 2014 року), № 930 від 25 лютого 2014 року на суму 4200,00 грн. (оплата за січень 2015 року) підтверджується оплата наданих послуг за відповідними по місяцям актами надання послуг (копії документів долучені до матеріалів справи).

Отже, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що відповідач, в порушення умов договору, прострочив оплату наданих послуг за договором за березень-червень 2014 року, серпень-грудень 2014 року та січень 2015 року більше ніж на 10 днів.

Доводи відповідача в апеляційній скарзі про те, що зі змісту п.5.4 договору вбачається, що штраф застосовується лише у випадку, коли прострочення оплати послуг становить рівно 10 календарних днів, а у випадку прострочення на 11 календарних днів, штраф застосований бути не може, до уваги судовою колегією не приймаються, оскільки п.5.4 договору зазначено «за прострочення оплати послуг за даним договором на десять календарних днів сплачується штраф у розмірі 100% від несплаченої суми», тобто за десять днів і більше.

Щодо доводів відповідача про те, що позивач, знаючи про умову договору щодо штрафу, тим не менше формував платіжні доручення в більшості випадків за межами строку, який встановлений для оплати його послуг, то слід зазначити про те, що відповідно до умов договору платіжне доручення не є підставою для здійснення оплати наданих послуг, п. 4.5. зазначеного договору сторонами було погоджено, що підтвердженням належного виконання робіт є акт виконаних послуг.

Статтею 216 Господарського кодексу України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У відповідності до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно вимог статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання, або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до частини 6 статті 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Згідно ст.1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що розмір пені передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч.2 ст.549 Цивільного кодексу України).

Право учасників господарських відносин встановлювати інші, ніж передбачено Цивільним кодексом України, види забезпечення виконання зобов'язань передбачено ч.2 ст.546 Цивільного кодексу України, що узгоджується із свободою договору, встановленою ст. 627 Цивільного кодексу України, коли сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. З огляду на це, одночасне стягнення штрафу і пені за порушення господарських зобов'язань не є забороненим чинним законодавством.

Відповідно до п. 5.4. Договору, у випадку прострочення оплати послуг за даним договором або виконання послуг за договором сторони сплачують пеню в розмірі 0,1 % від неоплаченої суми за кожен день затримки. Крім того, за прострочення оплати за договором на десять календарних днів сплачується штраф у розмірі 100% від неоплаченої суми.

Перевіривши розрахунок пені та штрафу, судова колегія вважає його обґрунтованим, у зв'язку з чим місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що з відповідача підлягає стягненню 312,30 грн. пені та 50 000,00 грн. штрафу.

Враховуючи викладене, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення Господарського суду міста Києва від 17.06.2015р. підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Монтажна компанія Сінергія" залишити без задоволення.

2.Рішення Господарського суду міста Києва від 17.06.2015р. у справі №910/6384/15-г залишити без змін.

3.Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/6384/15-г.

Повний текст постанови складено та підписано 25.08.2015р.

Головуючий суддя С.А. Пашкіна

Судді Л.В. Кропивна

Л.Г. Сітайло