ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

18 серпня 2015 р. Справа № 903/775/15

за позовом Ковельський міжрайонний прокурор в інтересах держави в особі Фонду державного майна України

до відповідачів 1) ОСОБА_1 акціонерного товариства "Волиньтурист"

2) ОСОБА_1 підприємства "Аркпроект"

про визнання недійним договору оренди та зобовязання повернути майно

ПРЕДСТАВНИКИ:

від позивача: ОСОБА_2, дов. від 26.12.2014 року

від відповідача-1: ОСОБА_3, дов.№01/1.6а від 05.01.2015 року

від відповідача-2: н/з

від прокуратури: ОСОБА_4, посв.№032630

Права та обовязки учасникам судового процесу розяснені відповідно до ст. ст. 20, 22 ГПК України.

Відводу складу суду не заявлено.

Клопотання про фіксацію судового процесу технічними засобами не поступало.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть: Ковельський міжрайонний прокурор звернувся з позовом в інтересах держави в особі Фонду державного майна України та просить визнати недійсним договір оренди №40 від 01.01.2014 року укладений між ПрАТ Волиньтурист в особі директора готелю Лісова пісня та ПП Аркпроект та зобовязати ПП Аркпроект повернути у власність ФДМУ приміщення загальною площею 19 кв.м., розташоване у кімнаті 237 на другому поверсі будівлі готелю Лісова пісня за адресою м.Ковель, бульвар Лесі Українки, 12.

Обгрунтовуючи заявлену вимогу вказує, що оспорюваний договір набув чинності з 01.01.2015 року та діє до 31.12.2015 року. Згідно інформаційної довідки з реєстру прав власності на нерухоме майно, Держреєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна №39936277 від 01.07.2015 року, на підставі рішення господарського суду Волинської області від 10.11.2011 року у справі №5004/1997/11 право власності на приміщення готелю Лісова пісня по вул.Л.Українки, 12 у м.Ковелі з 22.06.2012 року зареєстровано за державою в особі Фонду держмайна України.

Всупереч вимогам статей 2,3,5 Закону України Про оренду державного та комунального майна ПрАТ Волиньтурист в особі філії готель Лісова пісня без відповідних повноважень укладено договір оренди нерухомого майна, що перебуває у державній власності.

Статтею 203 ЦК Цивільного кодексу України передбачено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Частиною 1 зазначеної статті встановлено, що зміст правочину не може суперечити цивільному кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ч.1 ст.215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є неодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою ст.203 ЦК України.

Як зазначено у ч.3 ст.215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлено законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Окрім цього, ст.387 ЦК України передбачено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідач ПрАТ «Волиньтурист» у відзиві на позов вказує, що взаємовідносини між Федерацією профспілок України та Фондом Держмайна України регулюються угодою про взаємодію, в п.5 якої зазначено, що підписання актів приймання-передачі майна, що повертається за рішенням судів у власність держави у ході виконавчого провадження, ФПСУ або субєкти господарювання, створені за її участю, забезпечують схоронність та збереження такого майна. ПрАТ «Волиньтурист», яке балансоутримувач майна, забезпечує належний контроль за використанням будівель, проведення вчасних поточних ремонтів, прибирання прилеглої території, охорону будівель, функціонування електро-, тепло- водопостачання, водовідведення, тощо, на здійснення якій необхідні грошові кошти, тобто ПрАТ «Волиньтурист» здійснює заходи по збереженню майна.

Також вказує, що акти прийому передачі майна з ФДМУ не підписані, майно не передане у державну власність, тому ПрАТ правомірно здійснює господарську діяльність з метою забезпечення збереження і схоронності майна, а кошти від оренди частини будівлі готелю «Лісова пісня» витрачаються на утримання даного майна. З наведених у відзиві підстав просить відмовити у позові.

Відповідач ПП «Аркпроект» пояснень по суті заявлених вимог не представив, про розгляд справи був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням №031.

З матеріалів справи, пояснень представників сторін та прокурора вбачається, що 01.01.2014 року між ПрАТ «Волиньтурист» та ПП «Аркпроект» укладено договір оренди нерухомого майна (а.с.42-45).

Згідно п.1.1 договору орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування будівлю або іншу капітальну споруду чи їх окрему частину, що знаходяться за адресою м.Ковель, бульвар Л.Українки, 12.

По п.1.2 обєктом оренди є кімната №237 загальною площею 19,00 кв.м.

Цільове призначення обєкта оренди: обєкт, що орендується, буде використовуватись орендарем в своїй підприємницькій діяльності.

По п.2.1 вступ орендаря у строкове користування обєктом настає з моменту підписання акту приймання-передачі обєкту оренди. Обовязок по складанню акта приймання-передачі покладається на орендодавця.

01.01.2014 року між сторонами договору підписано акт приймання-передачі в оренду нерухомого майна (кімнати №237) (а.с.46).

Згідно п.7.1 договір вступає в силу з дати підписання акту приймання-передачі обєкту оренди в оренду та діє до 31 грудня 2014 року. Умови даного договору зберігають силу протягом усього строку його дії, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами взятих на себе зобовязань за даним договором.

Додатковою угодою №1 до договору оренди продовжено дію договору з 01.01.2015 року до 31.12.2015 року включно (а.с.6).

Рішенням господарського суду Волинської області від 10.11.2011р. у справі №5004/1997/11 визнано незаконним та скасовано п. 33 рішення виконавчого комітету Ковельської міської ради від 25 березня 1999 року № 70, з внесеними до нього змінами рішеннями № 113 від 27.04.1999р. та № 10 від 26.01.2006р., визнано недійсною та скасовано державну реєстрацію свідоцтва про право власності за № 165 від 31.03.1999р., № 165 від 27.04.1999р. та № 13678624 від 30.01.2006р., визнано за державою в особі Фонду державного майна України право власності на готель "Лісова пісня", що розміщений за адресою м. Ковель, Волинська область, бульвар Лесі Українки, 12., зобовязано Волинське обласне закрите акціонерне товариство по туризму та екскурсіях Волиньтурист(м. Луцьк, пр. Президента Грушевського, 33, код 02593659) повернути державі в особі Фонду державного майна України (м. Київ, вул. Кутузова, 18/9, код 00032945) безпідставно набуте майно - готель "Лісова пісня", що розміщений за адресою м. Ковель, Волинська область, бульвар Лесі Українки, 12.

На підставі вказаного рішення суду в Державному реєстрі прав власності, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна за державою Україна в особі Фонду державного майна України зареєстровано право власності на приміщення готелю «Лісова пісня» по бульвару Л.Українки, 12 у м.Ковелі.

Право власності на майно, що підлягає державній реєстрації, виникає з дня реєстрації цього майна або відповідних прав на нього (ч.2 ст.144 ГК України).

Частиною 1 ст.287 Господарського кодексу України регламентовано, що орендодавцем нерухомого державного майна є Фонд державного майна України та його регіональні відділення.

Аналогічна норма міститься в ст. 5 Закону України "Про оренду державного та комунального майна". Саме положеннями зазначеного Закону регулюються організаційні та майнові відносини, повязані з передачею державного майна в оренду.

За загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, яке регулює певні правовідносини між сторонами.

За змістом ст.ст. 6,7,9 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендарями державного майна можуть бути юридичні та фізичні особи, які бажають та ініціюють укладення договору оренди, порядок укладення якого чітко визначений нормами вказаного Закону.

Однак ПрАТ"Волиньтурист" 01.01.2014 року всупереч зазначених норм уклало оспорюваний прокурором договір оренди за №40 з ОСОБА_1 підприємством «Аркпроект», згідно умов якого передало останньому в строкове платне користування кімнату №237 загальною площею 19 кв.м. за адресою м.Ковель, вул.Л.Українки,12 зазначивши в договорі, що обєкт оренди є власністю ПрАТ «Волиньтурист». Тобто фактично ПрАТ «Волиньтурист», передавши в оренду ПП «Аркпроект» кімнату №237 в незаконний спосіб розпорядилося майном державної власності, не маючи при цьому жодних повноважень.

Статтею 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 207 Господарського кодексу України передбачено, що господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу у передбачений законом спосіб, зокрема шляхом визнання правочину недійсним, відновлення становища, яке існувало до порушення, припинення дії, яке порушує право та в інший спосіб, що встановлений законом.

Згідно ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Стаття 1212 ЦК України визначає, що особа, яка набула майно без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно. Обовязковою умовою для застосування наслідків ст. 1212 ЦК України є відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи. Тобто, мова іде, зокрема, про помилку, обман, випадковість або інші підстави набуття або збереження майна, які не можна віднести до виникнення цивільних прав та обовязків в розумінні ст.11 ЦК України.

З огляду на викладене суд не бере до уваги заперечення відповідача-1, викладене у відзиві, оскільки дане жодним чином не спростовує заявлені прокурором підстави позову.

Судовий збір по справі з двох немайнових вимог в загальній сумі 2436 грн. суд покладає на відповідачів порівну по 1 218 грн. на кожного.

Керуючись ст.ст.16, 203, 215, 387, 1212 Цивільного кодексу України, ст.ст. 207, 287 Господарського кодексу України, ст.ст. 29, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

вирішив:

1.Визнати недійсним договір оренди №40 від 01.01.2014р., укладений між ОСОБА_1 акціонерним товариством "Волиньтурист" (43005, м.Луцьк, вул.Президента Грушевського,33, ) та ОСОБА_1 підприємством «Аркпроект» (45000, м.Ковель, вул.Володимирська,2/3 ).

2.Зобовязати ПП «Аркпроект» повернути приміщення загальною площею 19 кв.м., що розташоване у кімнаті 237 на другому поверсі будівлі готелю «Лісова пісня» та знаходиться за адресою м.Ковель, бульвар Л.Українки,12, у власність держави в особі Фонду державного майна України.

3. Стягнути з ОСОБА_1 акціонерного товариства "Волиньтурист" (43005, м.Луцьк, вул.Президента Грушевського,33, ) судовий збір по справі в сумі 1 218 грн. за розгляд справи в господарському суді Волинської області в дохід державного бюджету України отримувач коштів - УДКСУ у м. Луцьку Волинської області., код отримувача 38009628, банк отримувача - ГУДКСУ у м. Луцьку Волинської області, код банку отримувача (МФО) 803014, рахунок отримувача 3002, код класифікації доходів бюджету - 22030001, код ЄДРПОУ суду - 03499885, призначення платежу "Судовий збір, за позовом Ковельського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Фонду державного майна України до відповідачів ОСОБА_1 акціонерного товариства «Волиньтурист» та ОСОБА_1 підприємства «Аркпроект».

4. Стягнути з ОСОБА_1 підприємства "Аркпроект" (45000, м.Ковель, вул.Володимирська,2/3 ) судовий збір по справі в сумі 1 218 грн. за розгляд справи в господарському суді Волинської області в дохід державного бюджету України отримувач коштів - УДКСУ у м. Луцьку Волинської області., код отримувача 38009628, банк отримувача - ГУДКСУ у м. Луцьку Волинської області, код банку отримувача (МФО) 803014, рахунок отримувача 3002, код класифікації доходів бюджету - 22030001, код ЄДРПОУ суду - 03499885, призначення платежу "Судовий збір, за позовом Ковельського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Фонду державного майна України до відповідачів ОСОБА_1 акціонерного товариства «Волиньтурист» та ОСОБА_1 підприємства «Аркпроект».

5.Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено

21.08.2015

Суддя С. В. Костюк