ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27.08.2015 Справа № 905/478/15

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Чернової О.В. при секретарі судового засідання Вороніній О.С.

за участю представників сторін:

прокурор: Хряк О.О. посвідчення № 028256 від 15.08.2014 р.

від позивача:

від відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Прокурора Орджонікідзевського району міста Маріуполя в інтересах територіальної громади міста Маріуполя

в особі: Виконавчого комітета Маріупольської міської ради Донецької області

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за договором про тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів в розмірі 6651,76грн.

Прокурор Орджонікідзевського району міста Маріуполя в інтересах територіальної громади міста Маріуполя в особі Виконавчого комітета Маріупольської міської ради Донецької області (далі - Позивач) звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - Відповідач) про стягнення заборгованості за договором про тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів в розмірі 6651,76грн.

В обґрунтування позовних вимог Позивач посилається на неналежне виконання Відповідачем грошових зобов'язань за договором про тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів від 25.12.2013р. №77, внаслідок чого виникла заборгованість.

Нормативно свої вимоги Позивач обґрунтовує ст. 16 Закону України „Про рекламу", „Типовими правилами розміщення зовнішньої реклами", затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003р. №2067, „Положенням про порядок розміщення спеціальних конструкцій зовнішньої реклами та елементів зовнішнього художнього оформлення на території м. Маріуполя", затвердженим рішенням виконавчого комітету міської ради від 15.06.2011р. №178, ст.ст. 509, 526, 625 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173, 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 1, 2, 12, 21, 54 Господарського процесуального кодексу України.

Прокурор у судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Позивач не направив повноважного представника у судове засідання, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача у судові засідання не з'являвся, відзив на позовну заяву не надав, хоча повідомлявся про судове засідання належними чином шляхом своєчасного надсилання ухвали за адресою місцезнаходження, яке зазначено в Єдиному державному реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, а саме м. Маріуполь, Донецька область.

Відповідно до приписів Закону України "Про доступ до судових рішень" ухвала про порушення провадження у справі та ухвали про відкладення розгляду справи розміщені на офіційному сайті Єдиного державного реєстру судових рішень (http://www.reyestr.court.gov.ua).

Суд вважає за можливе розглянути спір в порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в справі матеріалами, оскільки їх цілком достатньо для правильної юридичної кваліфікації спірних правовідносин, а неявка належним чином повідомленого Відповідача і ненадання ним витребуваних документів у світлі достатності наданого судом часу для реалізації процесуальних прав останнім у світлі приписів ст.ст. 4-3, 22, 33 Господарського процесуального кодексу України істотним чином не впливають на таку кваліфікацію.

Заслухавши у судовому засіданні прокурора, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані суду сторонами докази в порядку ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВСТАНОВИВ:

08.02.2008р. на підставі рішення виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 16.01.2008р. № 17/3 ФОП ОСОБА_1 наданий дозвіл на розміщення спеціальних конструкцій зовнішньої реклами за адресою: АДРЕСА_2).

Виконавчим комітетом Маріупольської міської ради 20.11.13р. за №478 прийнято рішення про продовження терміну дії дозволу на розміщення спеціальних конструкцій зовнішньої реклами фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 на 1 бігборд, розташований за адресою: АДРЕСА_2) терміном на п'ять років, а саме до 16.01.2018р.

25.12.2013р. між позивачем та відповідачем укладено договір №77 (далі-Договір), відповідно до п.п.1.1. якого Виконком (позивач) надає, а розповсюджувач (відповідач) приймає в тимчасове платне користування місця для розміщення спеціальних конструкцій зовнішньої реклами та оплачує користування зазначеними місцями.

Підпунктом 2.1. визначено, що місце розташування рекламного засобу, що надається у користування визначено в Додатку 1 до Договору, відповідно до якого адресою місця є АДРЕСА_2; період оплати - 16.01.2013р. - 16.01.2018р.; розмір оплати - за 5 років - 18781,2грн., за 1 рік - 3756,24грн., за 1 місяць - 313,02грн.

Додатком № 2 до Договору погоджено графік внесення плати за розміщення спеціальних конструкцій.

Плата здійснюється на наступних умовах: перший платіж - протягом п'яти робочих днів з дня укладення договору, наступні платежі - авансом до 10 числа місяця (п.п.3.5.).

Відповідно до п.п.5.1. Договору він набирає чинності з моменту його укладання. У випадку отримання Розповсюджувачем дозволу на розміщення зовнішньої реклами на місцях, наданих йому в користування на підставі цього Договору, цей Договір діє протягом строку, на який видано відповідний дозвіл, але не більше 5 років (п.п.5.3.).

22.04.2015 року на адресу відповідача позивач направив претензію №32 з вимогою про погашення заборгованості за договором № 77 від 25.12.2013 року у сумі 6260,48грн.

Посилаючись на те, що Відповідач взяті на себе зобов'язання щодо здійснення оплати за користування місцем для розміщення рекламоносіїв у встановлений строк не виконав, Позивач звернувся до суду з розглядуваним позовом та просить стягнути з Відповідача заборгованість, за період з 10.01.2014р. по 10.05.2015р. в сумі 6651,76 грн.

Виходячи з принципу повного, всебічного та об'єктивного розгляду всіх обставин справи, суд вважає вимоги Позивача до Відповідача такими, що підлягають задоволенню, враховуючи наступне.

Правовідносини, що склались між сторонами регулюються положеннями Господарського і Цивільного кодексів України, Законом України „Про рекламу", Постановою Кабінету Міністрів України №2067 від 29.12.2003р., а також умовами укладеного між ним договору.

Згідно ч. 1 ст. 16 Закону України „Про рекламу" порядок розміщення зовнішньої реклами визначається Кабінетом Міністрів України. Пунктом 32 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених Постановою КМУ від 29 грудня 2003р. N 2067, передбачено, що плата за тимчасове користування місцем розташування рекламних засобів, що перебуває у комунальній власності, встановлюється у порядку, визначеному органами місцевого самоврядування, а місцем, що перебуває у державній або приватній власності, - на договірних засадах з його власником або уповноваженим ним органом (особою).

Згідно ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають, зокрема, з договорів. Аналогічні положення встановлені і в ст.ст. 173-175 Господарського кодексу України.

За своєю правовою природою укладений між Позивачем та Відповідачем договір №77 від 25.12.13р. подібний до договору найму, адже визначає тимчасове платне користування місцями для розміщення спеціальних конструкцій зовнішньої реклами на земельних ділянках комунальної власності.

Відповідно до ч.1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч. 1 ст. 202 Господарського кодексу України та ст.599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Як вбачається із матеріалів справи, свої зобов'язання згідно умов договору відповідач своєчасно не виконав, плату за користування наданими місцями у повному обсязі позивачеві не перерахував, доказів протилежного до справи не надав.

Таке невиконання грошових зобов'язань кваліфікується судом як порушення Відповідачем зобов'язання.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання та у разі прострочення на вимогу кредитора має сплатити суму боргу.

Перевіривши розрахунок суми основного боргу, суд дійшов висновку про його відповідність умовам Договору та обставинам справи, з огляду на що позовні вимоги про стягнення 6651,76 грн. підлягають задоволенню.

Судові витрати згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України стягуються з Відповідача на користь державного бюджету, оскільки прокурор звільнений від їх сплати.

На підставі викладеного, керуючись ст. 1, 4-2, 4-3, 12, 15, 22, 32-34, 36, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Прокурора Орджонікідзевського району міста Маріуполя в інтересах територіальної громади міста Маріуполя в особі Виконавчого комітета Маріупольської міської ради Донецької області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів в розмірі 6651,76грн. - задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (87515, АДРЕСА_1 реєстраційний номер облікової картки фізичної особи - платника податків НОМЕР_1) на користь Виконавчого комітету Маріупольської міської ради Донецької області (р/р 0051 у банку ГУ ДКСУ у Донецькій області, МФО 834016, код 24060300, , отримувач Маріупольське УК/м. Маріуполь/24060300) заборгованості за договором про тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів в розмірі 6651,76грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (87515, АДРЕСА_1 реєстраційний номер облікової картки фізичної особи - платника податків НОМЕР_1) на користь Державного бюджету України витрати зі судового збору в сумі 1827,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним господарським судом, якщо рішення не буде скасовано.

Суддя О.В. Чернова

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення підписано 28.08.2015р.