ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.08.15 Справа№ 914/2091/15

За позовом: Приватного підприємства «Стандартавто», м. Пустомити Львівської області

до відповідача: Приватного акціонерного товариства «Галичина», м. Радехів Львівської області

про: стягнення 36609,49 грн. заборгованості за Договором поставки № 22 від 01.11.2012 року

Суддя Кидисюк Р.А.

Секретар Зусько І.С.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність від 16.06.2015 року)

від відповідача: не зявився

Представнику позивача розяснено права та обовязки, передбачені ст.ст.20, 22 ГПК України. Заяв про відвід судді не подавалось. У судовому засіданні 25.08.2015 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: Господарським судом Львівської області розглядається справа за позовом Приватного підприємства «Стандартавто» до Приватного акціонерного товариства «Галичина» про стягнення 36609,49 грн. заборгованості за Договором поставки № 22 від 01.11.2012 року.

Ухвалою суду від 30.06.2015 року позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до судового розгляду на 11.08.2015 року. Ухвалою суду від 11.08.2015 року розгляд справи відкладено на 25.08.2015 року.

Позовні вимоги обґрунтовуються невиконанням відповідачем умов Договору поставки № 22 від 01.11.2012 року в частині повної оплати вартості поставленого позивачем товару, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 36609,49 грн.

Представник позивача в судове засідання з'явився, на виконання вимог попередніх ухвал суду подав довідку вх.№35345/15 про відсутність у провадженні господарських судів України та інших органів, які в межах своєї компетенції вирішують господарські спори, справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, а також рішення таких органів з такого спору, позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити повністю з підстав, наведених у позовній заяві.

Відповідач явки повноважного представника в судове засідання не забезпечив, вимог попередніх ухвал суду не виконав, відзиву на позовну заяву та доказів погашення заборгованості не надав, причин неявки в судове засідання не повідомив, хоча про час та місце проведення судового засідання був належно повідомлений.

Відповідно до ст. 75 ГПК України суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача за наявними у справі матеріалами, яких достатньо для встановлення обставин і вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, повно та обєктивно дослідивши докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

01.11.2012 року між Приватним підприємством «Стандартавто» (Продавець) та Приватним акціонерним товариством «Галичина» (Покупець) укладено Договір поставки №22 (Договір), відповідно до п. 1.1. якого Продавець в порядку та на умовах, визначених у цьому Договорі, зобовязався передати у власність Покупцю, а Покупець на умовах та у порядку, визначених у цьому Договорі, зобовязався прийняти та оплатити оливи моторні, охолоджуючі рідини, акумулятори, автозапчастини та інші авто товари, за ціною, яка визначається згідно видаткових накладних.

На виконання умов Договору позивач поставив відповідачу товар на суму 22196,89 грн., що підтверджується долученими до матеріалів справи видатковими накладними №5193 від 23.10.2013 р. на суму 864,71 грн., №5192 від 23.10.2013 р. на суму 1428,71 грн., №5185 від 23.10.2013 р. на суму 1057,52 грн., №239 від 15.01.2014 р. на суму 394,25 грн., №2571 від 30.04.2014 р. на суму 3154,94 грн., №5224 від 30.07.2014 р. на суму 4605,52 грн., №6469 від 12.09.2014 р. на суму 5197,38 грн., №6551 від 16.09.2014 р. на суму 926,34 грн., №5654 від 13.08.2014 р. на суму 933,50 грн., №5095 від 25.07.2014 р. на суму 3634,02 грн., які підписані та скріплені печатками сторін.

Як зазначив позивач у позовній заяві, свій обовязок по оплаті за поставлений товар Покупець виконав частково, оплатив товар на суму 885,80 грн., станом на 16.06.2015 року розмір заборгованості відповідача становить 21311,09 грн.

Вказаний розмір заборгованості підтверджується також підписаним представниками сторін Актом звірки взаєморозрахунків станом на 31.01.2015 року.

12.02.2015 року позивач звертався до відповідача із претензією з вимогою оплатити повністю вартість поставленого товару, яка залишена відповідачем без задоволення.

Відповідно до долученого до позовної заяви розрахунку розміру позовних вимог окрім суми основного боргу у розмірі 21311,09 грн. позивач просить суд стягнути з відповідача 12369,43 грн. інфляційних втрат, 574,13 грн. 3 % річних та 2354,84 грн. пені.

Відповідач проти задоволення позову у встановленому законом порядку не заперечив, доказів погашення заборгованості не подав, про наявність таких не повідомив.

Дослідивши представлені суду докази, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, підставними та такими, що підлягають до задоволення повністю з огляду на наступне.

Статтею 174 Господарського Кодексу України визначено, що господарські зобовязання виникають, зокрема, безпосередньо з господарського договору, інших угод, передбачених законом, але таких, які йому не суперечать, а також внаслідок подій, з якими закон повязує настання правових наслідків у сфері господарювання.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 1 статті 509 ЦК України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Господарські зобовязання сторін виникли на підставі Договору поставки № 22 від 01.11.2012 року.

Згідно з ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

З матеріалів справи вбачається, що позивач належно виконав свої зобовязання за Договором в частині поставки товару на суму 22196,89 грн. відповідачу, що підтверджується долученими до матеріалів справи видатковими накладними №5193 від 23.10.2013 р. на суму 864,71 грн., №5192 від 23.10.2013 р. на суму 1428,71 грн., №5185 від 23.10.2013 р. на суму 1057,52 грн., №239 від 15.01.2014 р. на суму 394,25 грн., №2571 від 30.04.2014 р. на суму 3154,94 грн., №5224 від 30.07.2014 р. на суму 4605,52 грн., №6469 від 12.09.2014 р. на суму 5197,38 грн., №6551 від 16.09.2014 р. на суму 926,34 грн., №5654 від 13.08.2014 р. на суму 933,50 грн., №5095 від 25.07.2014 р. на суму 3634,02 грн., які підписані та скріплені печатками сторін.

У свою чергу відповідач повністю не оплатив вартість поставленого товару, внаслідок чого у нього виникла заборгованість.

Так, пунктом 2.2.3. Договору встановлено, що обовязок Покупця своєчасно проводити розрахунки за поставлений товар згідно умов даного Договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Згідно з п.3.2. Договору Покупець зобовязаний оплатити отриману конкретну партію товару протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати оформлення видаткової накладної. За окремою домовленістю Сторін умови оплати товару можуть бути змінені, що має бути оформлено письмово Додатком до даного Договору.

У ст. 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається, а у відповідності до ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Порушенням зобовязання, відповідно до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачені наслідки порушення зобовязання.

Статтею 230 Господарського кодексу України визначено, що порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня). Штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до п.3.3. Договору сторони погодили, що у разі невиконання Покупцем своїх зобовязань перед Продавцем щодо п.3.2. даного договору, Покупець сплачує Продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення.

Згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на викладене, перевіривши розрахунок позовних вимог, суд вважає підставними та обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача на користь позивача 21311,09 грн. основного боргу, 12369,43 грн. інфляційних втрат, 574,13 грн. 3 % річних та 2354,84 грн. пені.

Відповідно до статті 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оскільки спір виник з вини відповідача у відповідності до ст. 49 ГПК України судовий збір у розмірі 1 827,00 грн. слід покласти на нього у повному обсязі.

З огляду на викладене, керуючись Конституцією України, ст.ст. 174, 193, 216, 230 ГК України, ст.ст. 509, 525, 526, 530, 610, 612, 625, 692, 712 ЦК України та ст.ст. 4, 33, 34, 35, 44, 49, 84, 85, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Галичина» (80200, Львівська область, Радехівський район, місто Радехів, вул. Б.Хмельницького, будинок 120; ідентифікаційний код юридичної особи 25553579) на користь Приватного підприємства «Стандартавто» (81100, Львівська область, Пустомитівський район, місто Пустомити, вул. Гайдамацька, будинок 19; ідентифікаційний код юридичної особи 38325603) 21311,09 грн. основного боргу, 12369,43 грн. інфляційних втрат, 574,13 грн. 3 % річних, 2354,84 грн. пені та 1 827 грн. судового збору.

3. Наказ видати згідно ст. 116 ГПК України.

У відповідності до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 28.08.2015 р.

Суддя Кидисюк Р.А