ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" серпня 2015 р. Справа № 922/3649/15

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Істоміна О.А., суддя Барбашова С.В., суддя Тарасова І.В.

при секретарі Крупа О.О.

за участю представників сторін:

позивача ОСОБА_1, дов. №220 від 07.08.2015

відповідача не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Оптово - виробничої торгівлі Оптвиробторг", м. Харків (вх. №3923 Х/3-12)

на ухвалу господарського суду Харківської області від 24.06.15 у справі № 922/3649/15

за позовом ПАТ "Оптово-виробничої торгівлі Оптвиробторг", м. Харків

до ТОВ "Новий Торговий дім "Імпреза" , м. Харків

про стягнення 22 998,81 грн,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач Публічне акціонерне товариство "Оптово - виробничої торгівлі Оптвиробторг" звернувся до господарського суду з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Новий Торговий дім "Імпреза" 22998,81 грн. заборгованості, посилаючись на порушення відповідачем зобов'язань за договором №38/14 оренди офісу від 01.03.2014 р., за договором №37/15 оренди офісу від 01.01.2015 р. та за договором №46/15 суборенди офісу від 06.03.2015 р.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 24.06.2015р. у справі №922/3649/15 (суддя Ольшанченко В.І.) позовну заяву ПАТ "Оптово- виробничої торгівлі Оптвиробторг" та додані до неї документи повернуто заявнику.

Позивач з ухвалою місцевого господарського суду від 24.06.15р. не погодився та звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Зокрема, заявник апеляційної скарги не погоджується з висновком суду першої інстанції про порушення позивачем правила об'єднання позовних вимог, сумісний розгляд яких перешкоджатиме зясуванню прав та взаємовідносин сторін та суттєво утруднить вирішення спору. Вважає, що заявлені позовні вимоги необхідно розглядати в одному позовному провадженні, оскільки вони повязані між собою підставами виникнення та поданими доказами у їх сукупності: виникають з одних і тих же орендних правовідносин, укладені між одними і тими ж сторонами, діяли не одночасно, а укладались безперервно після закінчення (чи розірвання) попередньо укладеного договору оренди офісу та за одною адресою. Порушення відповідачем своїх зобовязань по сплаті орендних платежів за договорами оренди, які є аналогічними, пов'язує позовні вимоги підставою виникнення, а Акт звіряння взаємних розрахунків за всіма договорами, підтверджує повязаність позовних вимог наданими доказами. У зв'язку з чим, позивач вважає, що висновок суду першої інстанції про порушення позивачем правил обєднання вимог не відповідає фактичним обставинам справи та положенням ч. 1 ст. 58 ГПК України, а повернення матеріалів позовної заяви на підставі п. 5 ст. 63 ГПК України вважає безпідставним та необґрунтованим.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 27.07.2015 апеляційну скаргу позивача прийнято до провадження та призначено до розгляду на 10.08.2015.

Відповідач своїм правом на участь при розгляді апеляційної скарги не скористався, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

У відповідності до частини 2 статті 102 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на ухвалу місцевого господарського суду розглядається протягом пятнадцяти днів з дня винесення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження.

Враховуючи, що наявних в справі матеріалів достатньо для розгляду справи по суті, беручи до уваги, що явка представників сторін у судове засідання не була визнана обовязковою, та зважаючи на стислі строки розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні за відсутності представника відповідача.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених ст. 101 ГПК України, заслухавши присутнього в судовому засіданні позивача та перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду дійшла висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 58 ГПК України в одній позовній заяві може бути об'єднано кілька вимог, зв'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Не допускається об'єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Під вимогою розуміється матеріально-правова вимога, тобто предмет позову, який являє собою одночасно спосіб захисту порушеного права. Дозволяється об'єднувати вимоги, які пов'язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

Отже, об'єднані вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких ґрунтується позов в цілому.

Відповідно до правової позиції, викладеної в п. 3.6. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року №18 Про деякі питання практики застосування господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції, позивач має право об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами (зокрема, про стягнення неповернутого кредиту, відсотків за користування кредитом і неустойки; про визнання недійсним акта і про відшкодування заподіяної у зв'язку з його виданням шкоди; про стягнення вартості недостачі товару, одержаного за кількома транспортними документами і оформленої одним актом приймання або коли такий товар сплачено за одним розрахунковим документом; про спонукання до виконання зобов'язань за господарським договором і про застосування заходів майнової відповідальності за його невиконання тощо). Право об'єднати кілька однорідних позовних заяв або справ, у яких беруть участь ті ж самі сторони, надане також судді. При цьому останній вправі вирішувати питання про об'єднання лише тих заяв (справ), які перебувають в його провадженні.

Однорідними можуть вважатися позовні заяви, які, пов'язані з однорідними позовними вимогами і водночас подані одним і тим же позивачем до одного й того самого відповідача (чи відповідачів) або хоча й різними позивачами, але до одного й того ж відповідача. Однорідними ж позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов'язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів.

З наведеного вбачається, що можна обєднати вимоги, якщо обставини, на яких вони ґрунтуються, підтверджуються тими самими доказами. Позивач має право об*єднати в одній позовній заяві не лише вимоги до одного відповідача, а й вимоги до кількох відповідачів за умови, що ці вимоги повязані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

Звертаючись до суду з позовом, позивач просив суд стягнути суму боргу в загальному розмірі 22998,81 грн., яка виникла під час виконання сторонами договорів оренди, а саме:

- договору №38/14 оренди офісу від 01.03.2014 року (Додаток №1)

- договору №37/15 оренди офісу від 01.01.2015 (Додаток №2)

- договору №46/15 суборенди офісу від 06.03.2015 року (Додаток №3)

Посилаючись на правомірність обєднання в одній позовній заяві позовних вимог за двома договорами оренди та договором суборенди, скаржник посилається на те, що укладені між ПАТ "Оптово-виробничої торгівлі Оптвиробторг" та ТОВ "Новий Торговий дім "Імпреза" договори оренди і суборенди є аналогічними, оскільки укладались між одними і тими ж особами, укладались безперервно та за однією і тією ж адресою (м. Харків, пров. Унецький, буд. 1-А.). Також зазначає, що порушення відповідачем своїх зобовязань з виконання одних і тих же зобовязань за одними і тими ж договорами оренди майна щодо внесення орендної плати та порушення аналогічних договорів оренди, свідчить про повязаність позовних вимог. До того ж, заявник вважає, що Акт звіряння взаємних розрахунків станом на 31.03.2015 складений та підписаний сторонами з урахуванням заборгованості по всім трьом договорам, підтверджує повязаність позовних вимог поданими доказами.

Здійснивши аналіз змісту позовної заяви ПАТ "Оптово-виробничої торгівлі Оптвиробторг", колегія суддів відзначає, що предметом заявлених позовних вимог є три окремі майнові вимоги позивача про стягнення суми заборгованості, яка виникла під час виконання сторонами двох договорів оренди, а саме, договору №38/14 оренди офісу від 01.03.2014 року та договору №37/15 оренди офісу від 01.01.2015, а також договору №46/15 суборенди офісу від 06.03.2015 року. При цьому, підставою звернення з позовом є порушення відповідачем зобовязань по сплаті орендної плати за трьома окремими договорами.

Дослідивши юридичну природу укладених договорів, колегія суддів констатує, що вказані договори є самостійно існуючими право чинами з різними обєктами оренди, отже, для вирішення даної справи по суті, суду для встановлення фактичних обставин справи необхідно окремо досліджувати та надавати оцінку правовідносинам позивача з відповідачем по кожному з договорів, зокрема, досліджувати умови укладення кожного договору, докази їх виконання, надавати оцінку правовідносинам та встановлювати факти виконання чи невиконання умов кожного з договорів.

Крім того, перевірку підстав та правильність нарахування суми заборгованості, заявленої позивачем до стягнення в розмірі 22998,81 грн., суд повинен здійснювати окремо по кожному з укладених договорів, оскільки за кожним договором встановлена різна орендна плата, а тому наданий позивачем до матеріалів позовної заяви Акт звірки взаєморозрахунків станом на 31.03.2015 не свідчить, що позовні вимоги повязані між собою доказами, які підтверджують ці вимоги.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що з даних, викладених у позовній заяві, та з доданих до позовної заяви письмових доказів не вбачається підстав для висновку про можливість об'єднання у одній позовній заяві позовних вимог, які стосуються окремих договорів оренди та суборенди, укладених сторонами, а сумісний розгляд вимог позивача перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін та суттєво утруднить вирішення спору по суті.

Таким чином, колегія суддів, встановивши, що позивачем при зверненні з даним позовом порушені передбачені ч. 1 ст. 58 ГПК України правила об'єднання позовних вимог, вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованих висновків про повернення позовної заяви без розгляду та правомірно послався на п. 5 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Даний висновок повністю узгоджується з позицією Вищого господарського суду України, викладеним у постанові Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", в абз. 3 п. 3.6. якого визначено, що якщо позивач порушив правила об'єднання вимог або об'єднання цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору, суддя має право повернути позовну заяву (стаття 58 та пункт 5 частини першої статті 63 ГПК). Наприклад, господарський суд повинен повернути позовну заяву без розгляду, якщо, зокрема: об'єднано вимоги про стягнення сум боргу, який виник з різних договорів або інших правочинів, і т.п.

До того ж, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що у відповідності до ч.2 ст. 58 ГПК України, обєднання кілька однорідних позовних заяв є правом суду, а не його обовязком.

На підставі викладеного, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність достатніх правових підстав для порушення провадження у даній справі та повернення даної позовної заяви і доданих до неї документів позивачу на підставі п.5 статті 63 ГПК України, відповідно до якої суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо порушено правила обєднання вимог або обєднано в одній позовній заяві кілька вимог до одного чи кількох відповідачів і сумісний розгляд цих вимог перешкоджатиме зясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Приймаючи до уваги вищезазначене, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга позивача позбавлена фактичного та правового обґрунтування на її підтвердження, ухвала господарського суду Харківської області від 24.06.2015 у справі №922/3649/15 винесена без порушень норм процесуального права, а доводи скаржника з яких подана апеляційна скарга про скасування ухвали, не можуть бути підставою для її скасування.

Керуючись ст.ст. 99, 101, п. 1, ст. 103, ст. 105, ст. 106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, одностайно, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Оптово - виробничої торгівлі Оптвиробторг", м. Харків залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 24.06.2015 у справі № 922/3649/15 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України через Харківський апеляційний господарський суд.

Повний текст постанови складено 17.08.2015

Головуючий суддя Істоміна О.А.

Суддя Барбашова С.В.

Суддя Тарасова І. В.