ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.08.15 Справа№ 914/154/15

Суддя господарського суду Львівської області Кітаєва С.Б., розглянувши матеріали справи

За позовом Приватного підприємства "Ремпромбуд-Сервіс", смт. Запитів, Кам'янка-Бузький район Львівська область

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Нєфтєтрубокомплєкт", м. Москва, Росія

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Публічне акціонерне товариство "Фірма "Нафтогазбуд", м.Львів

про стягнення 27 600, 00 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 19.01.2015р. складає 438 189, 47 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: Віктюк Р.О. - представник (довіреність в матеріалах справи)

від відповідача: не з'явився.

від третьої особи: не з'явився

Права та обов'язки ст. ст. 20, 22 ГПК України суд роз'яснив представнику Позивача, який з"явився в судове засідання. Заяви про відвід суду не надходили

Суть спору:

На розгляд господарського суду Львівської області поступила справа за позовом Приватного підприємства "Ремпромбуд-Сервіс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нєфтєтрубокомплєкт" про стягнення 27 600, 00 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 19.01.2015р. складає 438 189, 47 грн.

Ухвалою суду від 20.01.2015р. прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до судового розгляду на 09.02.2015р.

Ухвалою суду від 09.02.2015р. провадження у справі №914/154/15 було зупинено у зв'язку із зверненням господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Публічне акціонерне товариство "Фірма "Нафтогазбуд".

Ухвалою суду від 25.08.2015р. провадження у справі поновлено та призначено розгляд справи на 26.08.2015р., оскільки саме таку дату було визначено як дату наступного судового засідання в ухвалі суду від 09.02.2015р.

Ухвалою суду від 13.05.2015р. розгляд справи відкладено на 08.06.2015р.

Представник позивача в судове засідання 09.02.2015р. з'явився, позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач явку повноважного представника в судове засіданння не забезпечив, однак, 18.08.2015р. за вх.№34475/15 в господарському суді зареєстровано заяву відповідача - ТзОВ "Нєфтєтрубокомплєкт" про визнання позову в повному обсязі на суму 27600 доларів США та з клопотанням розгляд справи здійснювати без участі представника. Одночасно у заяві відповідач просить суд долучити до матеріалів справи лист запису Єдиного державного реєстру юридичних осіб від 19.05.2015р., який судом прийнято і приєднано до матеріалів справи.

Третя особа явку представника в судове засідання не забезпечила.

Згідно листа запису (витягу) з Єдиного державного реєстру юридичних осіб місцезнаходження відповідача - ТзОВ "Нєфтєтрубокомплєкт" (ООО "Нєфтєтрубокомплєкт") станом на 19.05.2015р. - Росія, 125167, м.Москва, вул. Планетна, 11. Суд звертався до компетентного органу Російської Федерації з дорученням про вручення документів відповідачу за адресою вказаною у записі (витягу) з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, у в порядку та у відповідності до умов Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993р. та Угоди про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, яка підписана між учасниками Співдружності Незалежних Держав від 20.03.1992р. Суд зазначає, що станом на 08.06.2015р. документи, які б підтверджували виконання судового доручення про вручення документів щодо товариства з обмеженою відповідальністю "Нєфтєтрубокомплєкт" відсутні, однак враховуючи заяву відповідача про визнання позову, яка надійшла на адресу господарського суду, такий документ свідчить про обізнаність відповідача про розгляд даного спору в господарському суді Львівської області.

Розглянувши подані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення повноважного представника позивача, створивши сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, суд встановив:

Відповідно до ст. 32 Закону України "Про міжнародне приватне право", зміст правочину може регулюватися правом, яке обрано сторонами, якщо інше не передбачено законом. У разі відсутності вибору права до змісту правочину застосовується право, яке має найбільш тісний зв'язок із правочином. Якщо інше не передбачено або не випливає з умов, суті правочину або сукупності обставин справи, то правочин більш тісно пов'язаний з правом держави, у якій сторона, що повинна здійснити виконання, яке має вирішальне значення для змісту правочину, має своє місце проживання або місцезнаходження.

Згідно ст.76 Закону України "Про міжнародне приватне право", суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у випадку якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України.

Таким чином, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків виключної підсудності (пункт 1 частини 1 статті 76 Закону України "Про міжнародне приватне право"), спір підлягає вирішенню в господарських судах України з урахуванням вимог розділу III ГПК України (абз. 6 п. 1 Роз'яснень Президії ВГСУ "Про деякі питання практики розгляду справ за участю іноземних підприємств і організацій" №04-5/608 від 31.05.2002р.)

Пунктом 9.1. укладеного між сторонами договору суборенди № 113 від 16.10.2013р. передбачено, що усі спори, розбіжності або вимоги, що виникають за цим договором або у зв'язку з ним, у тому числі, що стосуються його тлумачення, виконання, порушення, припинення або недійсності, підлягають вирішенню в Господарському суді Львівської області (79018, м.Львів, вул.Личаківська, 128). Правом, яке регулює цей договір, є матеріальне право України (п.9.2. договору).

Враховуючи вищезазначені норми матеріального права та положення договору, даний спір підлягає вирішенню в Господарському суді Львівської області з застосуванням законодавства України.

16.10.2013р. між приватним підприємством "Ремпромбуд-Сервіс" (позивач, за договором - орендар) та товариством з обмеженою відповідальністю "Нєфтєтрубокомплєкт" (відповідач, за договором - суборендар) укладено договір суборенди механізму №113.

Відповідно до п.1.1 договору, орендар зобов'язується передати, а суборендар зобов'язується прийняти в строкове платне користування трубоукладач Komatsu D-355 СЗ з державним номером Т00634 ВС, рік випуску 1986, ідентифікаційний №11980, двигун № 46216.

Згідно п.1.3. договору, об'єкт суборенди знаходиться в користуванні орендаря на підставі договору оренди №107/2013-ВМіТ/74 від 14.10.2013р. з правом передачі об'єкта оренди в суборенду.

Пунктом 2.1. договору передбачено, термін суборенди складає 36 календарних місяців з моменту прийняття суборендарем об'єкту оренди згідно акту прийому-передачі. Термін суборенди може бути скорочений лише за взаємною згодою сторін (п. 2.2. договору). Передача механізму в оренду здійснюється згідно акту прийому-передачі, який підписується представниками орендаря і суборендаря (п.4.2. договору).

Актом прийому-передачі майна в суборенду від 21.10.2013р., підписаним та скріпленим печатками сторін підтверджується передача в суборенду - ТзОВ "Нефтетрубокомлпект" механізму - трубоукладача Komatsu D-355 СЗ з державним номером Т00634 ВС, рік випуску 1986, ідентифікаційний №11980, двигун № 46216.

Згідно з п.5.1. договору, за користування об'єктом суборенди суборендар сплачує орендарю суборендну плату, незалежно від наслідків своєї господарської діяльності у розмірі 27600 доларів США за кожен рік терміну суборенди.

Відповідно до п.5.2 договору, суборендна плата сплачується в безготівковому порядку шляхом перерахування суми, зазначеної в п.5.1 договору, на поточний рахунок орендаря не пізніше 90 днів з дня підписання сторонами акту наданих послуг, який підлягає оформленню після закінчення одного року суборенди.

Пунктом 3.1.1. договору встановлено, що орендар зобов'язується надати механізм суборендарю в порядку і на умовах договору.

Відповідно до п.3.2.4. договору, суборендар зобов'язаний оплачувати щомісячну суборендну плату, в розмірах і в строки, передбачені договором.

На виконання взятих на себе зобов'язань, позивач надав відповідачу послуги по договору №113 від 16.10.2013р. з суборенди механізму за жовтень 2014р. (12 міс.) на загальну суму 27600 доларів США, що підтверджується актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) № від 20.10.2014р., підписаним та скріпленим печатками сторін.

Відтак, матеріалами справи підтверджено факт належного виконання позивачем своїх зобов'язань за договором по передачі об'єкта в суборенду, що підтверджується актом здачі-прийняття робіт (надання послуг), проте договірні зобов"язання відповідачем належним чином не виконано, факт проведення відповідачем суборендної плати підтверджений не був, внаслідок чого, у ТзОВ "Нєфтєтрубокомплєкт" виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 27600 доларів США. Станом на день розгляду справи заборгованість відповідача перед позивачем не погашена та становить 27 600 доларів США, що згідно офіційного курсу гривні щодо долара США встановленого НБУ станом на 19.01.2015р., становить 438189,47 грн.

Заявою, яка надійшла на адресу господарського суду 18.08.2015р. за вх.№34475/15 відповідач позовні вимоги в розмірі 27 600 доларів США визнав в повному обсязі.

У відповідності до ч.5 ст. 78 ГПК України, у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Згідно ст.526 ЦК України та ст.193 ГК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином згідно умов договору та актів цивільного законодавства, а при відсутності таких вказівок - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Статтею 762 ЦК України передбачено, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за користування майном встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 189 ГК України, суб'єкти господарювання можуть використовувати у господарській діяльності вільні ціни. Вільні ціни встановлюються на всі види продукції та визначаються суб'єктами господарювання самостійно за згодою сторін (ст. 190 ГК України).

Згідно ст. 533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ч.1 ст. 625 ЦК України).

У відповідності до приписів ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ст.32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст.ст. 33, 38 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує необхідні докази.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 4-3 ГПК України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що відповідачем не спростовано доводів позовної заяви, не надано суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, що досліджені в ході судових засідань, а також враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, позовні вимоги підлягають до задоволення повністю.

З огляду на те, що спір виник з вини відповідача, судові витрати, відповідно до ст. 49 ГПК України, покладаються на останнього.

Керуючись ст. ст. 526, 530, 533, 599, 625, 629, 759, 762 ЦК України, ст.ст. 189, 193 ГК України, ст. ст. 43, 33, 49, 82, 84, 85, 116, 117, 123-128 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Нєфтєтрубокомплєкт" 125167, м.Москва, вул. Планетна, 11 (ОГРН 034) на користь приватного підприємства "Ремпромбуд-Сервіс", Львівська область, Кам"янка - Бузький район, смт. Запитів, вул. Київська, 236 () - 27 600 доларів США основного бору, що за офіційним курсом НБУ складає 438 189, 47 грн., а також 8763,79 грн. судового збору.

3. Наказ видати згідно ст.116 ГПК України.

В засіданні 26.08.15 р. оголошено вступну та резолютивну частини прийнятого рішення. Повний текст рішення виготовлено 31.08.15р.

Суддя Кітаєва С.Б.