КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" серпня 2015 р. Справа№ 910/5114/15-г

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Зеленіна В.О.

суддів: Ткаченка Б.О.

Шевченка Е.О.

при секретарі Вінницькій О.В.

представники сторін:

позивача: Христич О.В. представник за довіреністю ;

відповідача: не з'явились;

третьої особи: не з'явились;

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Охорона - життя"

на рішення господарського суду міста Києва від 25.05.2015

у справі № 910/5114/15-г (головуючий суддя: Чебикіна С.О.)

за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Охорона - життя"

до Публічного акціонерного товариства "ЗЛАТОБАНК"

третя особа Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

про зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 25.05.2015 у справі № 910/5114/15-г в позові в частині зобов'язання відповідача вчинити дії щодо виконання п. 1.1. генерального договору банківського вкладу №40/1 та п. 2.3. від 01.10.2014 року договору банківського вкладу №40/1/2 від 01.10.2014 року відмовлено. Провадження у справі в частині визнання неправомірними дій відповідача щодо перерахування 06.01.2015 року банківського вкладу (депозиту) у сумі 1 000 000,00 грн. та 14 383,57 грн. відсотків згідно вкладу, а також перерахування 08.01.2015 року відсотків у сумі 12 328,77 грн. по договору банківського вкладу №40/1/2 від 01.10.2014 року на поточний рахунок №6905 в АТ "Златобанк" припинено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Товариство з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Охорона - життя" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського міста Києва від 25.05.2015 у справі № 910/5114/15-г та постановити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Скарга мотивована тим, що господарським судом міста Києва не в повному обсязі були з'ясовані обставини, що мають значення для справи, а також були порушені, неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до автоматичного розподілу справ між суддями апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Страхова компанія "Охорона - життя" передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі головуючого судді: Зеленіна В.О. суддів: Ткаченко Б.О., Синиця О.Ф.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 24.06.2015 колегією суддів у зазначеному складі апеляційну скаргу прийнято до провадження. Розгляд справи призначено на 20.07.2015.

09.07.2015 відповідачем подані письмові пояснення, у яких він заперечує проти задоволення апеляційної скарги та вказує, що відповідач знаходиться в процедурі ліквідації і у нього відкликано банківську ліцензію, тому він не може виконувати дії щодо переказу коштів з рахунків клієнтів.

Розпорядженням Заступника Голови Київського апеляційного господарського суду від 20.07.2015р., у зв'язку з перебуванням судді Синиці О.Ф. та Ткаченко Б.О. на лікарняному, сформовано для розгляду апеляційної скарги у справі № 910/5114/15-г колегію суддів у складі: головуючий суддя: Зеленін В.О., судді: Чорногуз М.Г., Агрикова О.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.07.2015 колегією суддів у зазначеному складі апеляційну скаргу прийнято до провадження.

20.07.2015 представником позивача через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду було подано клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.07.2015 розгляд справи було відкладено на 17.08.2015.

Розпорядженням Секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 17.08.2015 року, у зв'язку з перебуванням суддів Агрикової О.В. та Чорногуза М.Г. у відпустці, сформовано для розгляду апеляційної скарги у справі № 910/5114/15-г колегію суддів у складі: головуючого судді: Зеленіна В.О., суддів:, Ткаченка Б.О., Шевченка Е.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 17.08.2015 колегією суддів у зазначеному складі апеляційну скаргу прийнято до провадження.

Відповідач та третя особа представників у судове засідання не направили, не повідомивши про причини, хоча були належним чином повідомлені про дату та час розгляду апеляційної скарги.

З метою не порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку, керуючись ст. 75 Господарського процесуального кодексу України колегія суддів вважає за необхідне здійснити перевірку рішення суду першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними в справі документами та за відсутності представників відповідача і третьої особи.

17.08.2015 представник позивача в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, колегія суддів встановила наступне.

15.10.2013 між позивачем - Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Охорона - життя", як вкладником, та Публічним акціонерним товариством "ЗЛАТОБАНК", як банком, було укладено генеральний договір банківського вкладу №40/1, за умовами якого вкладник вносить, а банк приймає грошові кошти вкладника в гривнях (вклад) та зобов'язується виплатити вкладнику суму вкладу та проценти на суму вкладу в порядку та на умовах, визначених цим генеральним договором та укладеними в його межах та на його підставі окремих договорів банківського вкладу (договори депозиту), які є невід'ємною частиною цього генерального договору (п.1.1. генерального договору).

01.10.2014 між позивачем, як вкладником, та відповідачем, як банком, було укладено договір банківського вкладу №40/1/2, за умовами якого вкладник згідно з чинним законодавством України перераховує, а банк приймає на відкритий вкладнику вкладний (депозитний) рахунок №6905 (рахунок) суму грошових коштів в гривнях (вклад) у розмірі 1 000 000,00 грн. (п.1.1. договору).

За користування вкладом банк нараховує і сплачує вкладнику проценти по вкладу із розрахунку 15% річних (п.1.2. договору).

Строк розміщення вкладу встановлюється з 01.10.2014 року до 05.01.2015 року (п.1.3. договору).

Пунктом 2.3. договору передбачено, що повернення вкладу здійснюється банком в безготівковій формі на поточний рахунок вкладника, зазначений в п.10 цього договору або на інший поточний рахунок вкладника, зазначений ним у відповідній письмовій заяві.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до відповідача з листом від 05.01.2015 року про повернення вкладу та сплати відсотків на поточний рахунок №3461 в АТ "Укрексімбанк".

06.03.2015 року відповідач надіслав позивачу відповідь №365, в якій повідомив, що у відповідача запроваджено тимчасову адміністрацію а відповідно до ч. 5 ст. 36 ЗУ "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вкладників та інших кредиторів банку.

Поясненнями позивача, банківською випискою по особовому рахунку позивача підтверджується, що на виконання умов договору банківського вкладу, позивачем було перераховано 1 000 000,00 грн. на рахунок №6905 в ПАТ "Укргазпромбанк", проте у зазначений договором строк відповідач зазначеного вкладу та відсотків по вкладу на поточний рахунок №3461 в АТ "Укрексімбанк" в порушення п. 2.3. договору банківського вкладу №40/1/2 від 01.10.2014 року позивачу не перерахував.

Листом від 16.02.2015 Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) повідомив, що відповідно до статті 34 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (далі - Закон) на підставі постанови Правління Національного банку України від 13 лютого 2015 року N 105 "Про віднесення ПАТ "ЗЛАТОБАНК" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 13.02.2015 N 30 щодо запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "ЗЛАТОБАНК" та призначення уповноваженої особи Фонду на тимчасову адміністрацію. Тимчасову адміністрацію запроваджено строком на три місяці з 14 лютого 2015 року по 13 травня 2015 року включно. Уповноваженою особою Фонду на здійснення тимчасової адміністрації в АТ "ЗЛАТОБАНК" (далі - уповноважена особа Фонду) призначено працівника Фонду Славінського Валерія Івановича.

19.05.2015 у газеті "Голос України" № 86 Фонд гарантування вкладів фізичних осіб повідомив, що відповідно до постанови Правління НБУ від 12.05.2015 р. N 310 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 13.05.2015 р. № 99, із змінами, внесеними згідно із рішенням виконавчої дирекції Фонду від 18.05.2015 N 100, відповідно до якого було розпочато процедуру ліквідації АТ "ЗЛАТОБАНК".

Відмовляючи у задоволенні позову господарський суд міста Києва виходив з того, що відповідно до пункту 1 частини 5 статті 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку. Тому на час вирішення спору, у банку відсутні підстави для виконання пункту 1.1. генерального договору банківського вкладу №40/1 від 15.10.2013 року та пункту 2.3. договору банківського вкладу №40/1/2 від 01.10.2014 року про повернення позивачу вкладу та процентів за ним.

Київський апеляційний господарський суд погоджується з даними висновками суду першої інстанції, вважає їх обґрунтованими та такими, що відповідають фактичним обставинам справи, оскільки відповідно пунктів 3 та статті 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" вклад це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти. Вкладник - фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката;

Статтею 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" визначено поняття "кредитор банку" - юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань.

Положенням частини 5 статті 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку; нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань перед кредиторами та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів); зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим Законом.

Згідно з пунктом 1 частини 6 статті 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом.

Положеннями статті 48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачено повноваження уповноваженої особи Фонду, зокрема, відповідно до пункту 4 частини 1 вказаної статті, уповноважена особа Фонду з дня свого призначення здійснює такі повноваження складає реєстр акцептованих вимог кредиторів та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів.

Уповноважена особа Фонду припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону уповноважена особа Фонду здійснює такі заходи:

1) визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення;

2) відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні уповноваженої особи Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів;

3) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду (частина 1 та 2 статті 49 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб").

Частиною 4 вказаною вище статті передбачено, що будь-які спори щодо акцептування вимог кредиторів підлягають вирішенню у судовому порядку. Судове провадження щодо таких вимог не припиняє перебіг ліквідаційної процедури.

Відповідно до п. 4.27 Рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05.07.2012 року № 2 "Про затвердження Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку", уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку не має права здійснювати задоволення вимог кредиторів до затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів, за винятком погашення за погодженням з виконавчою дирекцією Фонду вимог за правочинами, що забезпечують здійснення процедури ліквідації.

Враховуючи положення зазначених норм законодавства, позивач є кредитором відповідача щодо майнового зобов'язання з перерахування коштів та з урахуванням встановленої Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (пункт 1 частини 5 статті 36) заборони на задоволення вимог кредиторів банку щодо майнових зобов'язань, вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Тобто, підставами для захисту цивільного права є його порушення, невизнання або оспорювання.

Оскільки, на момент звернення позивача з позовом до суду та на момент винесення оскаржуваного рішення у відповідача діє тимчасова адміністрація, відповідач перебуває у процедурі ліквідації і у нього відкликана банківська ліцензія, то вимоги позивача не підлягають задоволенню з урахуванням приписів пункту 1 частини 5 статті 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Відповідно до частин 3, 4 ст.82 ГПК України при виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постановах, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 111-16 цього Кодексу. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Верховний Суд України надавав висновки щодо порядку застосування ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", зокрема у постанові від 01.04.2015 у справі № 910/5560/14 (3-25гс15), які враховані судом першої інстанції підчас розгляду справи та судом апеляційної інстанції при розгляді апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України встановлено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно статті 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дав належну оцінку обставинам справи і прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Таким чином, наведене вище та докази, які містяться в матеріалах справи, спростовують доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі.

За таких обставин висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення господарського суду міста Києва від 25.05.2015 у справі № 910/5114/15-г відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Охорона - життя" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 25.05.2015 у справі № 910/5114/15-г - без змін.

2. Матеріали справи № 910/5114/15-г повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя В.О. Зеленін

Судді Б.О. Ткаченко

Е.О. Шевченко