ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

28.08.2015 р. Справа№ 914/2913/15

Суддя Н.Мороз,

Розглянувши матеріали позовної заяви: Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», м.Київ в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» - ОСОБА_1, м. Київ

до відповідача: ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Сокіл ТБ», м. Дрогобич, Львівська область

про звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки нотаріально посвідченим приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу ОСОБА_3 №643 шляхом визнання за ПАТ «Дельта Банк» права власності на предмет іпотеки, а саме, нежитлове приміщення, яке розташоване за адресою: Львівська область, м. Дрогобич, пл.Ринок, буд.22, загальною площею 61, 9 кв.м. в рахунок часткового погашення заборгованості за кредитним договором №7/КВ-08 від 26.02.2008р. в сумі 44 457, 09 дол. США (937 594,83 грн.) та 42056, 34 грн.

Встановив:

Позов заявлено Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», м. Київ в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» - ОСОБА_1, м. Київ до відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Сокіл ТБ», м. Дрогобич, Львівська область про звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки нотаріально посвідченим приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу ОСОБА_3, за реєстровим №643 шляхом визнання за ПАТ «Дельта Банк» права власності на предмет іпотеки, а саме нежитлове приміщення, яке розташоване за адресою: Львівська область, м. Дрогобич, пл.Ринок, буд.22, загальною площею 61, 9 кв.м. в рахунок часткового погашення заборгованості за кредитним договором №7/КВ-08 від 26.02.2008р. в сумі 44 457, 09 дол. США (937 594,83 грн.) та 42056, 34 грн.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї документи, господарський суд дійшов висновку про необхідність її повернення, з огляду на наступне.

У відповідності до положень ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст.21 ГПК України, сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу. При цьому, позивачами є підприємства та організації, що подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є підприємства та організації, яким пред'явлено позовну вимогу.

Суд звертає увагу позивача, що відповідачем у справі є особа, якій предявляється позовна вимога. При цьому, на особу, яка подає позов або в інтересах, якої подано позов, яка звертається до суду за захистом свого порушено або оспорюваного права покладається обовязок довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, та надати належні та допустимі докази і підтвердження порушення своїх прав та інтересів.

Відповідно до п. 4. ст. 54 ГПК України, позовна заява повинна містити, зокрема: зміст позовних вимог; якщо позов подано до кількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Під позовною вимогою розуміється конкретна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, яка випливає зі спірного матеріально-правового відношення і з приводу якого господарський суд приймає рішення по справі, яка являє собою предмет позову.

Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача. Отже, вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких ґрунтуються ці вимоги.

Таким чином, законодавством передбачено, якщо позов подано до конкретного відповідача то позовна вимога повинна заявлятись до останнього, ця вимога повинна ґрунтуватись фактичних обставинах по справі, випливати з конкретного спірного правовідношення та вказувати на порушення відповідачем прав позивача.

Як вбачається з позовних матеріалів, між позивачем ТзОВ «Український промисловий банк та ФОП ОСОБА_4 укладався кредитний договір №7/КВ-08 від 26.02.2008р. Згідно договору про передачу активів та кредитних зобовязань Укрпромбанку на користь АТ «Дельта Банку» від 30.06.2010р. посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 30 .06.2010р. за реєстровим №2258, право вимоги по кредитному договору №7/КВ-08 від 26.02.2008р. перейшло до АТ «Дельта Банк» (позивача по справі).

З долучених до позовної заяви матеріалів вбачається, 26.02.2008р. в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором №7/КВ-08 від 26.02.2008р. укладено договір іпотеки між ТзОВ «Український промисловий Банк» - іпотекодержатель та ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (іпотекодавці) нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу ОСОБА_3, за реєстровим №645. Предметом іпотеки згідно договору виступає нерухоме майно, а саме: квартира загальною площею 44,0 кв. м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Проте, в позовній заяві позивач визначає як відповідача - ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Сокіл ТБ» та просить суд в прохальній частині позовної заяви (п.п.2,3) в рахунок часткового погашення заборгованості за кредитним договором №7/КВ-08 від 26.02.2008р. в сумі 44 457, 09 дол. США, що еквівалентно 937 594,83 грн. та 42056, 34 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки нотаріально посвідченим приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу ОСОБА_3, за реєстровим №643 шляхом визнання за ПАТ «Дельта Банк» права власності на предмет іпотеки, а саме нежитлове приміщення, яке розташоване за адресою: Львівська область, м. Дрогобич, пл. Ринок, буд.22, загальною площею 61, 9 кв.м.; визнати право власності за ПАТ «Дельта Банк» на наступне майно: нежиле приміщення, яке розташоване за адресою: Львівська область, м. Дрогобич, площа Ринок , будинок 22, загальною площею 61, 9 кв.м. Крім того, в позовній заяві позивач посилається на договір іпотеки нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу ОСОБА_3, за реєстровим №643 укладений в забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором №7/КВ-08 від 26.02.2008р., за умовами якого в забезпечення виконання зобовязань позичальника за кредитним договором №7/КВ-08 від 26.02.2008р. передано в іпотеку майно: нежиле приміщення, як розташоване за адресою: Львівська область, м. Дрогобич, площа Ринок АДРЕСА_2, загальною площею 61, 9 кв.м., що належить ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Сокіл ТБ».

Зі змісту позовної заяви та долучених документів не вбачається обставин, на яких ґрунтується дана вимога до відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Сокіл ТБ», не вказано, як саме визначений відповідач порушує права позивача, не зазначено доказів, що підтверджують порушення прав позивача відповідачем ТзОВ «Сокіл ТБ». Позивачем долучений до позовної заяви іпотечний договір від 26.02.2008р. укладений між ТзОВ «Український промисловий Банк» - іпотекодержатель та ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (іпотекодавці) нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу ОСОБА_3, за реєстровим №645. Предметом іпотеки згідно договору долученого договору виступає нерухоме майно, а саме: квартира загальною площею 44,0 кв. м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що не є предметом спору.

Відповідно до п.5 ст. 54 ГПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов; законодавство, на підставі якого подається позов.

Згідно п. 4. ст. 57 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

У відповідності до ст. 33 та ч.2 ст. 43 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, до обставин, на яких позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, відносяться обставини, які становлять предмет доказування у справі. У предмет доказування включаються факти матеріально-правового характеру, що є підставою вимог позивача, а також факт приводу для позову, який являє собою обставини, що підтверджують право на звернення до суду, тобто факти порушення субєктивного права та охоронюваного законом інтересу позивача. Посилання на закон являє собою юридичні підстави позову. У позовній заяві повинні бути викладені норми матеріального права, які регулюють спірні матеріально-правові відносини та порушені відповідачем.

Всупереч зазначеному, позивачем в поданій позовній заяві, не обґрунтовано обставини на підставі яких позивачем заявлена вимога до відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Сокіл ТБ». Крім того, позивачем не подано жодних доказів в підтвердження обставин, викладених у позовній заяві та в обгрунтування завленої позивачем вимоги до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Сокіл ТБ», що в свою чергу також є підставою для повернення позовної заяви.

Пунктом 3.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» передбачено, недодержання вимог ст. 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені ст. 63 ГПК.

Відповідно до п.3 ст.63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, у позовній заяві не вказано обставин, на яких грунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини.

Керуючись ст.ст. 21, 54, 56, 57, п. 3 ст. 63, ст.86 ГПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовний матеріал на 61 арк. повернути позивачу без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного правопорушення.

Суддя Мороз Н.В.