ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.08.2015 р. Справа №917/1123/15

за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго", вул.Комарова, 2а, м.Полтава, 36008

до Громадської організації "Регіональний народний контроль", АДРЕСА_1, 36000

про стягнення 15119,02грн.

Суддя Кльопов І.Г.

Представники:

від позивача:ОСОБА_1

від відповідача: не з'явився

У судовому засіданні 18.08.2015р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ст.85 ГПК України.

СУТЬ СПОРУ: Розглядається позовна заява про стягнення з відповідача заборгованості за Договором №3870 від 21.11.2014р. на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води у розмірі 15119,02грн., у т.ч. 12629,63грн. - сума основного боргу, 1460,36грн. - пеня, 88,62грн. - 3% річних та 940,41грн. - інфляційні нарахування.

Позивач позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач відзив на позов не надав, в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце проведення судового засідання, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (в матеріалах справи).

В зв'язку з тим, що необхідних для вирішення спору доказів наявних в матеріалах справи достатньо, господарський суд повідомляв належним чином відповідача про дату, час і місце судового розгляду, а неявка відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, жодних клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило, то справа розглядається без участі представника відповідача за наявними в ній матеріалами на підставі ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Між ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» та громадською організацією "Регіональний народний контроль" (Споживач) 21.11.2014р. було укладено Договір на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води №3870 (Договір).

Згідно умов даного Договору ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» зобов"язується надавати ГО "Регіональний народний контроль" вчасно та відповідної якості послуги з постачання теплової енергії в гарячій воді з метою забезпечення опалення приміщень ГО "Регіональний народний контроль", а ГО "Регіональний народний контроль" зобов"язується своєчасно сплачувати надані послуги за встановленими тарифами та здійснювати інші платежі у строки і наумовах, передбачених цим договором та додатками до нього.

Відповідно до п. 31 Договору "Споживач" (відповідач) зобов'язується проводити оплатуза опалення у строк до останнього числа розрахункового місяця.

Як вбачається з матеріалів справи, внаслідок порушення відповідачем своїх зобов"язань за Договором щодо оплати теплової енергії у останнього за період з 01.11.2015 року по 31.03.2015 року виникла заборгованість в сумі 12629,63грн.

При вирішенні спору, суд виходить з наступного.

Згідно ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтями 509, 510 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор.

У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається.

Статтею 193 ГК України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом.

Частиною першою ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно зі ст.ст.. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ст. 625 ЦК України у зв'язку за невиконанням зобов'язання по оплаті послуг за теплопостачання нараховано 3 % річних в сумі 88,62грн. за період з 01.11.2014 року по 31.03.2015 року та індекс інфляції за січень-березень 2015 року в розмірі 940,41 грн.

Після проведення перевірки наданого позивачем розрахунку позовних вимог в частині стягнення з відповідача 3% річних в сумі 88,62грн. та інфляційних нарахувань в сумі - 940,41грн.,, суд приходить до висновку, що вимоги позивача відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України є правомірними, а тому підлягають задоволенню.

Крім того, позивачем відповідно до п. 32 Договору заявлено до стягнення з відповідача пеню в розмірі 1460,36 грн. за період з 01.11.2014 року по 31.03.2015 року

У відповідності до п. 32 Договору у випадку несплати у вказані строки вводиться пеня за кожен день прострочки платежу в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла за період виникнення боргу.

Відповідно до статей 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 1 статті 548 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Одним із видів забезпечення виконання зобов'язань відповідно до статей 546, 549 Цивільного кодексу України та статті 199 Господарського кодексу України, є неустойка (штраф, пеня), розмір якої визначається відповідно до умов договору, що не суперечать чинному законодавству України. Відповідно до статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Суд дійшов висновку, що відповідачем порушені строки виконання грошового зобов'язання, які встановлені Договором, однак прострочення виконання є незначним та наслідки порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин.

Тому суд частково задовольняє позовну вимогу позивача про стягнення пені, а саме зменшує розмір заявленої пені на 40%, а тому стягує з відповідача на користь позивача пеню у розмірі 876,22грн.

Пунктом 4.3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" визначено, що у разі коли господарський суд на підставі пункту 3 статті 83 ГПК зменшує розмір неустойки (штрафу, пені), витрати позивача, пов'язані зі сплатою судового збору, відшкодовуються за рахунок відповідача у сумі, сплаченій позивачем за позовною вимогою, яка підлягала б задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст.ст. 43, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю частково

2. Стягнути з Громадської організації "Регіональний народний контроль", (АДРЕСА_1, 36000, ) на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго", вул.Комарова, 2а, м.Полтава, 36008(р/р 260007148 в АК "Полтава-банк", МФО 331489, ) заборгованісті за Договором №3870 від 21.11.2014р. на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води у розмірі 14534,88грн., у т.ч. 12629,63грн. - сума основного боргу, 876,22грн. - пеня, 88,62грн. - 3% річних та 940,41грн. - інфляційні нарахування, а також судовий збір в сумі 1827,00 грн.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

3. В іншій частині позову відмовити.

Повний текст рішення складено: 19.08.2015р.р.

Суддя Кльопов І.Г.