номер провадження справи 7/56/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.08.2015 Справа № 908/3350/15

За позовом: Публічного акціонерного товариства Львівобленерго, м. Львів

до відповідача: Публічного акціонерного товариства Завод Львівсільмаш, м. Запоріжжя

Суддя Н.С. Кутіщева - Арнет

Представники:

Від позивача: не зявився.

Від відповідача: не з'явився.

Заявлено позов Публічного акціонерного товариства Львівобленерго до Публічного акціонерного товариства Завод Львівсільмаш про стягнення вартості недорахованої електричної енергії у сумі 8286 грн. 94 коп.

Ухвалою суду від 25.05.2015р. позовну заяву прийнято до розгляду, присвоєно провадженню № 7/56/15, судове засідання призначено на 22.06.2015р.

Ухвала суду була направлена в установленому законом порядку на адреси, зазначені позивачем у позовній заяві.

Відповідно до п. 3.9.1 Постанови Пленуму ВГС від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики застосування ГПК України", особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК (1798-12 ).

У разі присутності сторони або іншого учасника судового процесу в судовому засіданні, протокол судового засідання, в якому відображені відомості про явку сторін (пункт 4 частини другої статті 81-1 ГПК) (1798-12), є належним підтвердженням повідомлення такої сторони (іншого учасника судового процесу) про час і місце наступного судового засідання.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі, якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців) і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Згідно ст. 22 ГПК України, сторони зобовязані добросовісно користуватися належними їх процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази додаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно зі ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст. 4-5 ГПК України, невиконання вимог рішень, ухвал, постанов господарських судів тягне відповідальність, встановлену цим кодексом та іншими законами України.

Ухвалою суду від 22.06.2015р. , в звязку з неявкою представників сторін, судове засідання відкладалось до 22.07.2015р.

В продовжене 22.07.2015р. представники сторін не зявились, повторно не виконали вимоги суду (не надані витребувані судом документи).

20 липня 2015р. від позивача надійшло клопотання про відкладення судового засідання, для надання можливості забезпечення явки представника в судове засідання. А також, заявлено клопотання про продовження строку розгляду спору, в порядку ст. 69 ГПК України.

Клопотання подані згідно зі ст.ст. 22, 69 ГПК України.

Клопотання щодо неможливості явки представника не було обґрунтовано поважністю причин. Представник відповідача також повторно не зявився в судове засідання без поважних причин.

Згідно ст. 75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними у справі матеріалами.

В зв'язку з неявкою представників сторін та невиконанням сторонами вимог суду, викладених в ухвалі від 22.06.2015р., клопотання позивача щодо продовження терміну було задоволено судом. Продовжено строк розгляду спору на 15 днів, судове засідання відкладено, для надання сторонам додаткового часу для належної підготовки до судового засідання.

В продовжене 10.08.2015р. судове засідання представники сторін не зявились, про поважність причин неявки суд не повідомили.

Спір розглянуто згідно зі ст. 75 ГПК України, по наявним у с праві матеріалам.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 18.11.2014р. представниками енергонагляду ПАТ «Львівобленерго» складено акт про порушення ПКЕЕ №027385. При огляді місць загального користування житлового будинку за адресою: м. Львів, вул. Спокійна, 30 було виявлено самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника. Акт було складено в присутності головного енергетика ПАТ «Завод «Львівсільмаш», який зауважень до акту не подав та від підпису відмовився, у зв'язку з чим відповідача рекомендованим листом було запрошено на засідання комісії з розгляду актів про порушення ПКЕЕ.

За результатами розгляду вищевказаного акту комісією ЛМЕМ ПАТ «Львівобленерго» прийнято рішення про нарахування відповідачу вартості недоврахованої електричної енергії на загальну суму 2 959, 71 грн. Нарахування проведено у відповідності до Методики. Протокол засідання комісії №371 та розрахунковий документ на суму 2 95.9, 71 грн. скеровано відповідачу рекомендованим листом. Рахунок станом на сьогоднішній день не оплачено.

Окрім того, 18.11.2014р. представниками енергонагляду ПАТ «Львівобленерго» складено акт про порушення ПКЕЕ №027386. При огляді місць загального користування житлового будинку за адресою: м. Львів, вул. Спокійна, 29, було виявлено самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника. Акт було складено в присутності головного енергетика ПАТ «Завод «Львівсільмаш», який зауважень до акту не подав та від підпису відмовився, у зв'язку з чим відповідача рекомендованим листом було запрошено на засідання комісії з розгляду актів про порушення ПКЕЕ.

За результатами розгляду вищевказаного акту, комісією ЛМЕМ ПАТ «Львівобленерго» прийнято рішення про нарахування відповідачу вартості недоврахованої електричної енергії на загальну суму 2 959, 71 грн. Нарахування проведено у відповідності до Методики. Протокол засідання комісії №371 та розрахунковий документ на суму 2 959, 71 грн. скеровано відповідачу рекомендованим листом. Рахунок станом на сьогоднішній день не оплачено.

Крім того, 18.11.2014р. представниками енергонагляду ПАТ «Львівобленерго», на підставі п.6.41 ОСОБА_1 користування електричною енергією, затвердженими постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України № 28 від 31.07.1996р., (із змінами та доповненнями, далі - ПКЕЕ), складено акт про порушення ПКЕЕ №027359. При огляді місць загального користування житлового будинку за адресою: м. Львів, вул. Спокійна, 31, було виявлено самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника. Акт було складено в присутності головного енергетика ПАТ «Завод «Львівсільмаш», який зауважень до акту не подав та від підпису відмовився, у зв'язку з чим відповідача рекомендованим листом було запрошено на засідання комісії з розгляду актів про порушення ПКЕЕ.

За результатами розгляду вищевказаного акту комісією ЛМЕМ ПАТ «Львівобленерго» прийнято рішення про нарахування відповідачу вартості недоврахованої електричної енергії на загальну суму 2 367, 52 грн. Нарахування проведено у відповідності до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами ОСОБА_1 користування електричною енергією (в редакції постанови НКРЕ від 18.12.2008 р. № 1384 - в подальшому Методика). Протокол засідання комісії №370 та розрахунковий документ на суму 2 367, 52 грн. скеровано відповідачу рекомендованим листом. Рахунок станом на сьогоднішній день не оплачено.

Відповідно до інформації, наданої Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Львівській області, житлові будинки №№ 29, 30, 31 по вул. Спокійній у м.Львові, станом на сьогоднішній день, перебувають на балансі ПАТ «Завод «Львівсільмаш».

Враховуючи викладене позивач просить суд задовольнити позовні вимоги.

Відповідач не визнав заявлені позовні вимоги, виходячи з наступного: правовідносини між ПАТ «Завод «Львівсільмаш» (споживач) та ПАТ «Львівобленерго» (постачальник) у сфері постачання електричної енергії регулюються договором №90102 від 30.05.2008р. Зокрема, додатком № 9 від 14.11.2013р. до договору № 90102 визначено перелік об'єктів і точок комерційного обліку споживача (ПАТ «Завод «Львівсільмаш»). Такі об'єкти знаходяться за адресами: м.Львів, вул.Шевченка, 327 та м.Львів, вул.Городоцька, 207. Жодних інших об'єктів і точок комерційного обліку ПАТ «Завод «Львівсільмаш», в т.ч. за адресою: м.Львів, вул.Спокійна, 29-30, чинним договором № 90102 не передбачено.

ПАТ «Завод «Львівсільмаш» не брало на баланс електричні мережі, які знаходяться в місцях загального користування житлових будинків № 29-31 за адресою: м.Львів, вул.Спокійна, відповідний договір на постачання електроенергії з цього приводу між відповідачем та позивачем не укладався.

Відсутність договору між ПАТ «Завод «Львівсільмаш» та ПАТ «Львівобленерго» про постачання електроенергією житлових будинків за адресою: м.Львів, вул.Спокійна, 26, 28 -31. підтверджують самі ж акти ПАТ «Львівобленерго» про порушення «ПКЕЕ» № № 027385, 027386, 027359 від 18.11.2014р. Зокрема, п.8 зазначених актів передбачає: «За виявленими порушеннями споживачу необхідно: заключити договір на електропостачання». Надання послуг по постачанню електроенергією будинків № 26, 28-31 за адресою: м.Львів, вул.Спокійна, здійснюється ПАТ «Львівобленерго» на підставі прямих договорів з власниками квартир у зазначених будинках.

В спірних актах про порушення зазначено про самовільне підключення до електричної мережі електропостачальника місць загального користування (сходова клітка, підвал) житлових будинків № 29-30 за адресою: м.Львів, вул.Спокійна.

Згідно ч.2 ст.10 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19.06.1992р. допоміжні приміщення (кладовки, сараї і т. ін.) передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не підлягають.

Згідно з рішенням Конституційного суду України № 14-п/2011 від 09.11.2011р. власники квартир дво - або багатоквартирних житлових будинків та житлових приміщень у гуртожитках незалежно від підстав набуття права власності на такі приміщення, є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою. Допоміжні приміщення (підвали, сараї, кладовки, горища, колясочні і т.ін.) передаються безоплатно у спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир (кімнат у квартирах) багатоквартирних будинків. Підтвердження права власності на допоміжні приміщення не потребує здійснення додаткових дій, зокрема створення об'єднання співвласників багатоквартирного будинку, вступу до нього. Допоміжні приміщення (сходова клітка, підвал) передані у спільну власність громадян - власників квартир одночасно з приватизацією ними квартир багатоквартирних будинків № 29-30 за адресою: м.Львів, вул.Спокійна, тому саме неправомірними діями власників квартир (співвласників сходових клітин та мереж електропостачання) були спричинені збитки позивачу, які він заявив і визначив у позові.

Підтвердженням приватизації та набуття у власність квартиронаймачами місць загального користування (сходових кліток, підвалів) спірних будинків слугує відповідь ОКП «БТІ та ЕО» №4534 від 06.10.2014р., в якій зазначено про перебування всіх квартир у спірних будинках у приватній власності громадян. На час проведення енергопостачальною організацією перевірки, а саме 22 серпня 2014 року, відповідач не був споживачем в розумінні ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" та п.1.2 ПКЕЕ, а був лише формальним балансоутримувачем багатоповерхових будинків, про що свідчить наступне. Процедура передачі житлових будинків у комунальну власність була розпочата в червні 2014 року що вбачається зі звернення ПАТ «Завод «Львівсільмаш» до Франківської районної адміністрації Львівської міської Ради № ГД-03/054 від 25 червня 2014 року.

У відповідь на зазначене звернення, Франківська районна адміністрація повідомила ПАТ «Завод «Львівсільмаш» про проведення підготовчих робіт та необхідність підписання актів приймання-передачі житлових будинків (лист №35-2384 від 25.07.2014р.).

Після підписання актів приймання-передачі житлових будинків та проведення необхідних робіт, зазначені акти були подані ПАТ «Завод «Львівсільмаш» до Франківської районної адміністрації з клопотанням підготувати проект рішення для розгляду та прийняття відповідного рішення виконкомом Львівської міської ради щодо прийняття житлових будинків у власність територіальної громади (звернення № 1908/14 від 19 вересня 2014р.).

Виконавчий комітет Львівської міської ради, згідно рішення № 82 від 20.02.2015р., розглянувши звернення ПАТ «Завод «Львівсільмаш» від 19.09.2014р. №1908/14, вирішив погодитись з пропозицією Франківської районної адміністрації щодо передачі-приймання відомчих житлових будинків №№ 26, 27, 28, 29, 30, 31 на вул. Спокійній, № 12 на вул. ОСОБА_2, №№ 3, 5, 5-а, 7, 9, 11, 45, 52 на вул. Кондукторській, № 19-а на вул. Зигзаг у власність територіальної громади м. Львова.

ПАТ «Завод «Львівсільмаш» виступає правонаступником ВАТ «Завод Львівсільмаш». ВАТ «Завод «Львівсільмаш» створений 19 лютого 1996 року шляхом перетворення підприємства «Львівський державний завод сільськогосподарського будування «Львівсільмаш» у відкрите акціонерне товариство, згідно наказу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівьскій області №263 від 19.02.1996р.

Згідно зазначеного наказу, затверджено перелік майна, що не увійшло до статутного фонду ВАТ «Завод «Львівсільмаш».

Житлові будинки № 26, 28-31 за адресою: м.Львів, вул.Спокійна, згідно переліку майна, що не увійшло до статутного фонду Відкритого акціонерного товариства «Завод «Львівсільмаш», обліковуються на позабалансовому рахунку ПАТ «Завод «Львівсільмаш» (правонаступника ВАТ «Завод «Львівсільмаш»).

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом; виконавець - суб'єкт господарювання. Предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору.

ПАТ «Завод «Львівсільмаш» договорів з власниками спірних будинків про надання житлово-комунальних послуг не укладало, житлово-комунальних послуг не надавало. За таких обставин, на час проведення енергопостачальною організацією перевірки, відповідач не був споживачем в розумінні ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" та п.1.2 ПКЕЕ, а був лише балансоутримувачем багатоповерхового будинку, в якому проводилась перевірка позивачем.

Окрім того, позивач та відповідач договір про постачання (користування) електричної енергії на об'єкти стосовно яких складені спірні акти № № 027385, 027386, 027359 від 18.11.2014р. між сторонами не укладався, тобто відповідач не є споживачем в розумінні п.1.2 ПКЕЕ та ст. 1 Закону України "Про електроенергетику", а тому дія ПКЕЕ на відповідача не поширюється.

У підтвердження факту самовільного підключення відповідачем електроустановок на спірних житлових об'єктах та безпідставного споживання ним електричної енергії надані тільки вищевказані акти про порушення, що складені позивачем в порядку п. 6.41 ОСОБА_1. Згідно до п. 6.41 ОСОБА_1 у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих ОСОБА_1 або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється двосторонній акт порушень.

В акті мають бути зазначені зміст виявленого порушення із посиланням на відповідні пункти цих ОСОБА_1 та вихідні дані, необхідні та достатні для визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, яких необхідно вжити для усунення допущених порушень.

Акт складається в двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві.

У разі відмови споживача підписати акт, в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт вважається дійсним, якщо він підписаний не менше ніж трьома уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації).

Споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акта, як; зазначаються в акті, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання.

Акт підписують тільки особи, які брали участь в контрольному огляді або технічній перевірці.

Спірні акти абз. 2 п. 6.41 ОСОБА_1 не відповідають, оскільки описова частина актів містить взаємовиключні відомості, щодо підключення «місця загального користування (сходові клітки, підвали)», конкретних електроустановок або струмоприймачів не зазначено.

Кожний з актів містить зауваження щодо ненадання доступу для обстеження, але зазначено про загальнодоступність обстежених позивачем місць.

З наданих до актів схем взагалі не вбачається факту та місця самовільного підключення струмоприймачів або інших електроустановок.

Крім того, акт не містить вказання на конкретні обставини порушення, а саме, вказання на точку підключення до відповідних мереж, струмоприймачі відповідача, що начебто до них підключені безпосередньо або через відповідні комутаційні пристрої та інші обставини, що дозволяють ідентифікувати дії відповідача із складом правопорушення, яке передбачено Правилами та Методикою.

Відсутність таких складових в акті про порушення унеможливлює відшукування останніх іншими доказами на стадії розгляду спору в суді.

Крім того, як зазначає відповідач, позивачем не надано доказів того, що освітлення до проведення перевірки було відключено в установленому розділом 7 ОСОБА_1 порядку та в подальшому самовільно підключено відповідачем.

Також, відключаючи електроспоживання місць загального користування, на підставі п. 7.6 ОСОБА_1, позивач не вказав, які саме струмоприймачі були ним відключені.

Відзив відповідача долучено до матеріалів справи.

Згідно ст. 22 ГПК України, сторони зобовязані добросовісно користуватися належними їх процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази додаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно зі ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст. 4-5 ГПК України, невиконання вимог рішень, ухвал, постанов господарських судів тягне відповідальність, встановлену цим кодексом та іншими законами України.

Розгляд справи завершено 10.08.2015р.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування своїх вимог про стягнення вартості недорахованої електричної енергії в сумі 8286 грн. 94коп., позивач посилається на факти виявлення 18.11.2014р. за адресою: м. Львів, вул. Спокійна, житлові будинки № 29, № 30, № 31 порушення відповідачем ОСОБА_1 користування електричною енергією затверджених постановою НКРЕ від 31.07.96 № 28 в редакції постанови НКРЕ від 17.10.05 № 910 та зареєстрованих в Мінюсті України за № 1390/11679 (далі ОСОБА_1), у вигляді самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі постачальника, про що були складені акти про порушення: № 027385, № 027386, № 027359 від цієї ж дати.

Як вбачається із змісту наведених актів, позивач на підставі п.п. 6.40, 6.41 ОСОБА_1, вважає самовільно підключеними сходові клітки та підвали житлових будинків № 29, № 30, № 31 по вул. Спокійна в м. Львові.

Акти підписані трьома представниками позивача, із відмовою представника відповідача ОСОБА_3 від підписання даних актів.

Вказання на перелік конкретних електроустановок, струмоприймачів або електропроводки відповідача, що начебто були самовільно підключені до мереж енергопостачальника, акти не містять. Посилання на інші фактичні обставини виявлення порушення, зокрема, щодо конкретного місця підключення, в актах також відсутні.

Комісією позивача 19.12.2014року з розгляду актів були прийняті рішення про нарахування сум недоврахованої електроенергії на загальну суму 8286грн.94коп., що відображено у протоколах від цієї ж дати: № 370 на суму 2367 грн. 52коп.; № 371 на суму 2959 грн. 71 коп.; № 372 на суму 2959 грн. 71коп..

Супровідним листом вих. № 30-03847 від 25.12.2014р. на адресу відповідача були направлені вказані протоколи комісії, додатки № 1 до протоколів Розрахунок обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення ПКЕЕ та рахунки на оплату недоврахованої електроенергії № 027385 від 24.12.2014р. на суму 2959грн. 71 коп. № 027386 від 24.12.2014р. на суму 2959 грн. 71коп., № 027359 від 24.12.2014 р. на суму 2367грн. 52коп., які містяться в матеріалах справи.

Згідно ст. 26 Закону України „Про електроенергетику, споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Закон регулює взаємовідносини, які виникають в процесі продажу і купівлі електричної енергії між виробниками або постачальниками електричної енергії та споживачами (на роздрібному ринку електричної енергії).

Між сторонами укладений договір на постачання електричної енергії № 90102 від 30.05.2008р., додатком № 9 від 14.11.2013р. до якого визначений вичерпний перелік обєктів і точок комерційного обліку відповідача. Спірні житлові будинки до нього не входять.

Відповідач заперечує проти позову та проти факту споживання електричної енергії за цією адресою.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Будь-які докази знаходження електроустановок відповідача на спірних обєктах в матеріалах справи відсутні.

Згідно до вимог п.2.1.7 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами ОСОБА_1 користування електричною енергією, затвердженої Постановою НКРЕ України від 4 травня 2006 року N 562 (далі-Методика), Методика застосовується на підставі акта про порушення, складеного в порядку, установленому цією Методикою, з урахуванням вимог ПКЕЕ та в разі виявлення самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника.

Пунктом 2.9. Методики передбачено, що у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпунктах 5 - 7 пункту 2.1 цієї глави, Методика застосовується за умови виявлення місця (точки) підключення до відповідних мереж, про що зазначається в акті про порушення та позначається на схемі.

У підтвердження факту самовільного підключення відповідачем електроустановок на спірних житлових обєктах та безпідставного споживання ним електричної енергії надані тільки вищевказані акти про порушення, що складені позивачем в порядку п. 6.41 ОСОБА_1.

Згідно до п. 6.41 ОСОБА_1, у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих ОСОБА_1, або умов договору, на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється двосторонній акт порушень.

В акті мають бути зазначені зміст виявленого порушення із посиланням на відповідні пункти цих ОСОБА_1 та вихідні дані, необхідні та достатні для визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, яких необхідно вжити для усунення допущених порушень.

Акт складається в двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві.

У разі відмови споживача підписати акт в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт вважається дійсним, якщо він підписаний не менше ніж трьома уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації).

Споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акта, які зазначаються в акті, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання.

Акт підписують тільки особи, які брали участь в контрольному огляді або технічній перевірці.

Спірні акти абз. 2 п. 6.41 ОСОБА_1 не відповідають, оскільки описова частина актів містить взаємовиключні відомості, щодо підключення місця загального користування (сходові клітки, підвали), конкретних електроустановок або струмоприймачів не зазначено.

Кожний з актів містить зауваження щодо ненадання доступу для обстеження, але позивачем зазначено про загальнодоступність обстежених позивачем місць. З наданих до актів схем до актів (додаток 1) взагалі не вбачається факту та місця самовільного підключення струмоприймачів або інших електроустановок.

Крім того, акт не містить вказання на конкретні обставини порушення, а саме, вказання на точку підключення до відповідних мереж, струмоприймачі відповідача, що начебто до них підключені безпосередньо або через відповідні комутаційні пристрої та інші обставини, що дозволяють ідентифікувати дії відповідача із складом правопорушення, яке передбачено Правилами та Методикою.

Відсутність таких складових в акті про порушення унеможливлює відшукування останніх іншими доказами на стадії розгляду спору в суді.

Обовязковість зазначення в акті вищенаведених складових прямо передбачена останнім абзацом п. 2.9. та п. 4.6. Методики.

За таких підстав, акти про порушення складені всупереч вищевказаних вимог ОСОБА_1, не містять фактичних обставин, необхідних для ідентифікації виявленого зі складом конкретного правопорушення за змістом ОСОБА_1 та Методики, а також в акті відсутні параметри необхідні для розрахунку спірної суми за вимогами Методики.

Крім того, позивачем не надано доказів того, що освітлення до проведення перевірки було відключено в установленому розділом 7 ОСОБА_1 порядку та в подальшому самовільно підключено відповідачем.

Також, відключаючи електроспоживання місць загального користування, на підставі п.7.6 ОСОБА_1, позивач не вказав які саме струмоприймачі були ним відключені.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається лише на те, що спірні житлові будинки знаходяться на балансі відповідача.

Згідно п. 1.2 ОСОБА_1, споживач електричної енергії - юридична або фізична особа, що використовує електричну енергію для забезпечення потреб власних електроустановок на підставі договору;

недоврахована електрична енергія - обсяг електричної енергії, використаний споживачем або переданий транзитом, але не врахований розрахунковими засобами обліку або врахований неправильно;

підключення - виконання операцій комутації в місцях контактних з'єднань електропроводки з метою подачі напруги на електроустановку (електроустановки).

За змістом ч. 2 ст. 10 Закону України Про приватизацію державного житлового фонду, власники квартир багатоквартирних будинків та житлових приміщень у гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов'язані брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку чи гуртожитках. Допоміжні приміщення (кладовки, сараї і т. ін.) передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не підлягають.

Згідно ст. 1 Закону України Про житлово-комунальні послуги, балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

Жодних доказів, що відповідач є постачальником комунальних послуг та споживає при цьому електричну енергію матеріали справи не містять.

Той факт, що він зобовязаний, як балансоутримувач, забезпечити належну електрифікацію внутрішньобудинкового освітлення загальних місць користування впливає на вирішення питання щодо обовязкового укладення відповідного договору між сторонами, але це не є предметом розгляду в межах даної господарської справи.

Сам факт формального знаходження житлових будинків на балансі ПАТ Львівсільмаш, при відсутності будь-яких договірних правовідносин з власниками житлових приміщень за вказаними адресами, а також відсутності фактичного електроспоживання, не робить відповідача споживачем електричної енергії.

Рішення комісії не можуть бути обовязковими до виконання в частині безумовної підстави для стягнення, оскільки згідно ст. 41 Конституції України, що є нормою прямої дії, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним.

Отже нереалізація права на оскарження не є безумовною підставою для позбавлення відповідача власності (грошових коштів).

Той факт, що сторонами неузгоджені питання щодо укладення відповідного договору на вказані обєкти, не є підставою для застосування вимог п. 2.1.7 Методики у вигляді нарахування та стягнення вартості недооблікованої внаслідок порушення ОСОБА_1 та/або виявлення фактів крадіжки електричної енергії, самовільного підключення до обєктів електроенергетики і споживання її без приладів обліку (п. 1.2 Методики).

Отже акти № 027385, № 027386, №027359 від 18.11.2014р. не можуть бути прийняті у якості доказу правопорушення відповідача та служити підставою до нарахування спірної суми недорахованої електричної енергії, оскільки їхній зміст щодо самовільного підключення спростовується матеріалами справи.

На підставі вищенаведеного, суд вважає, що рішеннями комісії позивача сума вартості недорахованої енергії, на підставі актів про порушення № 027385, № 027386, №027359 від 18.11.2014р. до сплати відповідачу нарахована безпідставно, тому вимоги позивача про донарахування вартості обєму недоврахованої електроенергії, оформлені протоколами №370, №371, №372 від 18.11.2014 р. підлягають залишенню без задоволення.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно зі ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи вищевикладене, в позові слід відмовити.

Судовий збір слід залишити за позивачем, згідно ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 3, 22, 28, 33, 34, 43, 49, 75, 82, 84, 85, 87 ГПК України, суд:

ВИРІШИВ:

В позові Публічного акціонерного товариства Львівобленерго, м. Львів, до Публічного акціонерного товариства Завод Львівсільмаш, м. Запоріжжя відмовити.

Рішення вступає в законну силу через 10 днів з дня його підписання.

Дата підписання рішення « 17» серпня 2015р.

Суддя Н.С. Кутіщева - Арнет