ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.08.2015 р. Справа № 917/1341/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Медіа груп "Нове століття" (поштова адреса: б-р Дарницький, буд. 10а, кв. 69, м.Київ, 02192; юридична адреса: вул. Пироговського, буд. 19, корп. 6, м. Київ, 031100)

до Публічного акціонерного товариства "Кременчуцький сталеливарний завод" (вул.Івана Приходька, буд. 141, м. Кременчук, Полтавська область, 39621)

про стягнення 67065,78 грн.

Суддя Безрук Т. М.

Представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

Розглядається позовна заява про стягнення 67065,78 грн., з них: 35880,00 грн. заборгованості за товар, поставлений згідно договору поставки № 0370-СН від 16.07.2013р., 2861,55 грн. - пені, 1539,40 грн. - 3% річних, 26784,83 грн. - інфляційних.

Відповідач у відзиві проти позову заперечує, посилаючись на те, що позивачем в порушення договору не надано сертифікату якості на поставлений товар, не надано сертифікату відповідності, протоколу узгодження якості; це позбавляє відповідача права використати поставлений товар за призначенням; ненадання документів, підтверджуючих якість продукції, позбавляють позивача права вимагати оплату за нього.

Про час та місце розгляду справи сторони повідомлені належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями від 02.07.2015р., від 14.08.2015р. про вручення судової ухвали.

Строк розгляду спору закінчується. Визначені ст. 77 ГПК України підстави для відкладення розгляду справи відсутні.

В судовому засіданні 31.08.2015р. судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення згідно ст. 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Медіа груп "Нове століття" (позивачем) та Публічним акціонерним товариством "Кременчуцький сталеливарний завод" (відповідачем) був укладений договір поставки товару № 0370-СН від 16.07.2013р. (далі - Договір); (а.с.10-13).

За умовами цього Договору позивач як постачальник зобов'язався поставити і передати у власність відповідачу (покупцю) товар, а покупець зобов'язався прийняти цей товар та своєчасно його оплатити.

За п. 2.4 Договору датою поставки вважається дата підписання видаткової накладної або дата на товарно-транспортній накладній перевізника. За п. 9.2 Договору товар приймається покупцем згідно видаткової накладної. Відвантаження товару покупцю здійснюється після пред'явлення останнім довіреності на право отримання товарно-матеріальних цінностей.

Додатковою угодою 3 1 від 24.10.2013р. сторони узгодили додатковий обсяг поставки товару (а.с.14).

За п. 13.2 Договору строк його дії встановлений до 31.12.2013р.

На виконання Договору позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 53820,00 грн. Зазначене підтверджується двостороннє підписаними видатковими накладними № РН-0000002 від 30.07.2013р., № РН-0000003 від 21.07.2013р., № РН-0000004 від 17.12.2013р., довіреностями відповідача № від 26.07.2013р., № від 09.12.2013р. (а.с.15-19).

У вказаних довіреностях наявна відмітка про те, що даний товар приймається за Договором.

Згідно з п. 6.1 Договору та п. 3 Додаткової угоди розрахунки за товар здійснюються у національній валюті на протязі 30 календарних днів від дати поставки.

Відповідач за отриманий товар розрахувався частково, сплативши 17940,00 грн. платежами 05.09.2013р. та 24.09.2013р., що підтверджується банківською випискою з рахунку від 19.06.2015р. (а.с.20).

Таким чином, заборгованість відповідача становить 35880,00 грн.

Фактично неоплаченим є товар поставлений за накладною № РН-0000004 від 17.12.2013р. на суму 35880,00 грн.

Статтею 712 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 265 Господарського кодексу України (далі - ГК України) за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 6 ст. 265 ГК України до відносин поставки, не врегульованих цим кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договори купівлі-продажу.

Відповідно до частини першої статті 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Заборгованість в сумі 35880,00 грн. відповідачем не сплачена.

Заперечення відповідача проти позову з тих мотивів, що ненадання позивачем документів, підтверджуючих якість продукції згідно п. 4.1 Договору, позбавляють позивача права вимагати оплату за нього, судом визнаються необґрунтованими з огляду на наступне.

В п. 4.1 Договору визначено, що підтвердженням якості та комплектності товару з боку постачальника є сертифікат якості.

Відповідно ст. 666 ЦК України якщо продавець не передає покупцеві приналежності товару та документи, що стосуються товару та підлягають переданню разом з товаром відповідно до договору купівлі-продажу або актів цивільного законодавства, покупець має право встановити розумний строк для їх передання. Якщо приналежності товару або документи, що стосуються товару, не передані продавцем у встановлений строк, покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу та повернути товар продавцеві.

Як свідчать матеріали справи, відповідач не звертався до позивача з вимогою про передачу документів, підтверджуючих якість продукції згідно п. 4.1 договору, не встановлював строку для їх передачі. Відповідач також не заявляв про відмову від договору поставки та повертав товар продавцеві.

Отже, за ст. 666 ЦК України сам факт ненадання визначених договором документів на товар не є підставою для відмови від оплати вартості такого товару.

З огляду на викладене, заперечення відповідача не є підставою для непроведення оплати отриманого ним товару.

Листом від 25.08.2015р. позивач повідомив суд про те, що на час розгляду справи відповідач заборгованість не сплатив.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення 35880,00 грн. основного боргу є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

За ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, якщо інший розмір не передбачено законом або договором.

Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" передбачено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (ст.3, ст. 4 Закону).

В п.10.6 Договору сторони узгодили, що у випадку порушення покупцем строку розрахунку за поставлений товар, останній сплачує на користь постачальника неустойку у розмірі подвійної облікової ставки, що діяла під час порушення грошового зобов'язання від суми неустойки за кожен день прострочення.

За ч.1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно з ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

З огляду на викладене, визначена в п. 10.6 Договору неустойка фактично є пенею.

На підставі вказаних положень позивачем правомірно заявлено вимоги про стягнення 2861,55 грн. пені за період 17.01.2014р. - 16.07.2014р. (а.с.22). Правильність розрахунку перевірено судом. Заяви про застосування строків позовної давності відповідачем суду не подавалося.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі даної норми позивачем правомірно нараховано 1539,40 грн. - 3% річних за період 17.01.2014р. - 22.06.2015р., 26784,83 грн. - інфляційних за період лютий 2014р. - червень 2015р. (а.с.21-22). Правильність розрахунку перевірено судом.

Таким чином, вимоги про стягнення пені, 3% річних та інфляційних підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

В разі добровільного виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження відповідач не позбавлений права звернутися до суду з заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, на підставі ст. 117 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

Вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Кременчуцький сталеливарний завод" (адреса: вул. Івана Приходька, буд. 141, м. Кременчук, Полтавська область, 39621, ідентифікаційний код 05756783) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Медіа груп "Нове століття" (поштова адреса: б-р Дарницький, буд. 10а, кв. 69, м.Київ, 02192; юридична адреса: вул. Пироговського, буд. 19, корп. 6, м. Київ, 031100; ідентифікаційний код 37174368) 35880грн. 00 коп. основного боргу, 2861грн. 55 коп. пені, 26784грн. 83 коп. інфляційних, 1539грн. 40 коп. - річних, 1827грн. 00 коп. витрат з оплати судового збору.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

Повне рішення складено та підписано: 01.09.2015р.

Суддя Безрук Т. М.