ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" серпня 2015 р. Справа № 911/2002/15

Розглянувши матеріали справи за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ожидівський асфальтобетоннний завод»

про стягнення 283746,99 грн.

Суддя Т.П. Карпечкін

В засіданні приймали участь:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність № 2801-К-Н-О від 04.08.2014 року);

від відповідача: не зявився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

В провадженні Господарського суду Київської області знаходиться справа за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ожидівський асфальтобетоннний завод» про стягнення 283746,99 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 07.05.2015 року порушено провадження у справі № 911/2002/15 та призначено справу до розгляду на 02.06.2015 року.

Ухвалами суду від 07.05.2015 року та від 02.06.2015 року судом відмовлено у задоволенні клопотань Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк про участь представника позивача у судовому засіданні в режимі відеоконференції у Господарському суді Львівської області.

В судове засідання, яке відбулось 02.06.2015 року, представники сторін не зявилися, сторони вимоги ухвали Господарського суду Київської області від 07.05.2015 року не виконали, у звязку з чим розгляд справи відкладався до 30.06.2015 року.

18.06.2015 року через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на позов, яким останній визнав позов частково в частині суми основного боргу, заперечував щодо нарахування відсотків і пені та просив, у відповідності до ст. 258 ЦК України, застосувати скорочені строки позовної давності щодо стягнення пені.

26.06.2015 року через канцелярію суду від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В судове засідання, яке відбулось 30.06.2015 року, представник відповідача не зявився, сторони вимоги ухвали Господарського суду Київської області від 07.05.2015 року не виконали. Розгляд справи відкладався до 07.07.2015 року.

07.07.2015 року від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У звязку з перебуванням судді Карпечкіна Т.П. на лікарняному, розгляд справи 07.07.2015 не відбувся, ухвалою суду від 13.07.2015 року розгляд справи було призначено на 04.08.2015 року.

В судовому засіданні 04.08.2015 року судом у відповідності до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України оголошувалась перерва в розгляді справи на 18.08.2015 року.

Крім того, ухвалою від 04.08.2015 року задоволено клопотання представника позивача про продовження строку розгляду спору, подане в порядку ст. 69 Господарського процесуального кодексу України, в судовому засіданні 30.06.2015 року та продовжено строк розгляду спору.

В судовому засіданні 18.08.2015 року позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач у судове засідання 18.08.2015 року не зявився.

17.08.2015 року від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке було відхилено судом враховуючи тривалість розгляду справи та неодноразові відкладення судових засідань за клопотанням відповідача. Крім того, неможливість прибути в судове засідання представника сторони не свідчить про неможливість забезпечити явку іншого представника чи в письмовому вигляді викласти свої пояснення, що мають, на думку сторони, значення для вирішення спору.

У відповідності до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами, без участі представника відповідача, яких достатньо для винесення рішення по суті.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, після закінчення розгляду справи у судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши надані докази, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з викладених у позові обставин та підтверджується матеріалами справи, 30.05.2013 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Ожидівський асфальтобетоннний завод» (відповідач) було підписано заяву про відкриття поточного рахунку (далі - Заява).

Згідно Заяви відповідач приєднався до ОСОБА_2 та правил надання банківських послуг (надалі -ОСОБА_2), ОСОБА_3, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua., які разом складають ОСОБА_4 банківського обслуговування № Б/Н від 30.05.2013 року (далі - ОСОБА_4) та взяв на себе зобов'язання виконувати умови Договору.

При укладеннi Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України, згiдно якої договором приєднання є договiр, умови якого встановленi однiєю iз сторiн у формулярах або iнших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цiлому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У відповідності з ч. 2. ст. 639 Цивільного кодексу України якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Відповідно до умов Договору, 30.05.2013 року відповідачу було відкрито в ПАТ КБ ПРИВАТБАНК поточний рахунок № 0618.

Розділом 3.1.1, 3.2.2 ОСОБА_2 регламентований порядок надання кредиту за послугою Гарантований платіж.

Послугу Гарантований платіж ПАТ КБ ПРИВАТБАНК надає для виконання грошових зобов'язань за господарськими договорами, що укладаються між Клієнтом та його контрагентами, а також між Клієнтом і ПАТ КБ ПРИВАТБАНК (далі - послуга). Послуга надається у вигляді виконання ПАТ КБ ПРИВАТБАНК заявок на договірне списання коштів (далі - гарантований платіж або заявка), згідно якої клієнт-платник доручає ПАТ КБ ПРИВАТБАНК зарахувати кошти на рахунок отримувача, в сумі і в дату, зазначені при створенні заявки. Послуга надається ПАТ КБ ПРИВАТБАНК як за рахунок власних коштів платника, так і за рахунок кредитних коштів. Споживачами цієї послуги є платник і одержувач платежів за господарськими договорами (п. 3.1.1.73 ОСОБА_2).

Відповідно до п. 3.2.2.1. ОСОБА_2 кредит надається в обмін на зобов`язання Клієнта щодо його повернення, сплати процентів і винагороди.

Обов'язковими реквізитами заявки на договірне списання коштів є: номер і дата заявки (присвоюються автоматично), рахунок платника, рахунок одержувача, сума платежу, призначення платежу (із зазначенням відомостей про господарський договір, на виконання оплати по якому подається заявка), дата зарахування коштів одержувачу (дата виконання заявки), вказівки за рахунок яких коштів (власних коштів клієнта / кредитних / змішано) необхідно зарезервувати гроші для виконання гарантованого платежу (п. 3.1.1.74 ОСОБА_2). Всі зазначені реквізити вказані в виписках по рахунках.

Після отримання ПАТ КБ ПРИВАТБАНК за допомогою системи дистанційного обслуговування Заявки (система Internet Banking Приват24 офіційний канал зв'язку між ОСОБА_3 та клієнтом відповідно до п. 1.1.1.91. ОСОБА_2), ПАТ КБ ПРИВАТБАНК розглядає її на предмет надання або відмови у наданні Послуги, у разі відсутності у платника власних коштів та/або некредитоспроможності платника (п. 3.1.1.75. ОСОБА_2).

Відповідно до п. 3.2.2.2. ОСОБА_2 Клієнт погашає заборгованість по кредиту в розмірі, зазначеному в заявці Клієнта, в строк до 30 днів з дати виконання заявки. За користування кредитом у період з дати ініціювання Клієнтом заявки до дати виконання заявки Клієнт сплачує винагороду за надання фінансового інструменту в розмірі 4% річних (але не менш ніж 5 гривень) від розміру кредиту, зазначеного у черговій заявці Клієнта. Винагорода за надання фінансового інструменту сплачується Клієнтом в дату надання в ОСОБА_2 чергової заявки.

У період з дати виконання заявки за рахунок кредитних коштів до 30.06.2014 року Клієнт за користування кредитом сплачує ПАТ КБ ПРИВАТБАНК відсотки в розмірі 28% річних, а починаючи з 01.07.2014 року Клієнт за користування кредитом сплачує ПАТ КБ ПРИВАТБАНК відсотки в розмірі 36% річних від суми заборгованості. У разі не погашення заборгованості Клієнтом за кредитом у строк до 30 днів, включно, на 31-й день - заборгованість по кредиту стає простроченою. При цьому за користування кредитом Клієнт платить відсотки в розмірі 56% річних від суми заборгованості.

Як хазначив позивач, після укладання договору відповідач почав користуватись послугою Гарантований платіж, що підтверджується виписками по рахунках, розрахунком заборгованості та наданням відповідних заявок, що містяться в матеріалах справи.

Свої зобов'язання позивач виконав належним чином, своєчасним проведенням Гарантованих платежів ініційованих клієнтом, що підтверджується розрахунком заборгованості та виписками по рахунках відкритих для обслуговування рахунку відповідача.

З відповідними умовами банківського обслуговування відповідач був обізнаний і погодився в момент подання відповідної Заяви, згоду на отримання кредиту також надав в момент прийняття до використання кредитних коштів. У разі відмови від кредитних коштів, відповідач не мав би їх використовувати і вжити заходів для відмови від послуги Гарантований платіж.

Таким чином, встановлені судом обставини свідчать, що відповідач підписавши Заяву та використавши у своїй господарській діяльності надані банком кредитні кошти, погодив кредитні відносини з банком, врегульовані Умовами та Правилами надання банківських послуг.

Прострочена заборгованість на рахунку відповідача з'явилася 12.12.2013 року і не була погашена в момент, коли відповідач не здійснив внесення чергового платежу на рахунок погашення заборгованості, тобто відповідач порушив умови договору.

Відповідно до п. 3.2.2.2 ОСОБА_2 у разі непогашення заборгованості Клієнтом за кредитом у строк до 30 днів, включно, на 31-й день заборгованість по кредиту стає простроченою. При цьому за користування кредитом Клієнт платить відсотки в розмірі 56 % річних від суми заборгованості.

Відповідно до п. 3.2.2.7.5. ОСОБА_2 має право при порушенні Клієнтом будь-якого із зобов`язань, передбаченого Умовами, змінити умови кредитування-вимагати від Клієнта дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобовязань за кредитом в повному обсязі.

Таким чином, заборгованість відповідача за послугою Гарантований платіж перед ПАТ КБ ПРИВАТБАНК складається з:

- 133005,04 грн. заборгованості за кредитом;

- 101655,00 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом.

Строки позовної давності за вимогами про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за цим Договором встановлюються Сторонами тривалістю 15 років (п. 3.2.2.10.7 ОСОБА_2).

19.01.2015 року на адресу відповідача направлено відповідне повідомлення про наявність заборгованості № 31021ТЕАWS0ES від 01.04.2015 року з вимогою про усунення допущеного порушення зобов'язання, яка на даний час відповідачем не виконана.

Посилання відповідача у наданому відзиві, на розбіжності у сумах заборгованості за послугою «Гарантований платіж» у розрахунку, доданому до позовної заяви, та розрахунку, надісланому відповідачу позивачем разом із претензією від 03.02.2015 року, пояснюється тим, що у наданій відповідачем копії претензії позивача, прострочена заборгованість відповідача визначена станом на 27.01.2015 року, а в розрахунку позову станом на 23.04.2015 року.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Позика глави 71 Позика. Кредит. Банківський вклад Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч.1 ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Крім того, посилання відповідача на небажання позивача укласти з відповідачем ОСОБА_4 про реструктуризацію заборгованості за кредитом, спростовується тим, що відповідно до ч. 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, у звязку з чим, реалізація права відповідача на пропозицію щодо укладення вищезазначеного договору про реструктуризацію не породжує для позивача обовязку щодо його укладення, оскільки сторони є вільними в укладенні договору та виборі контрагентів.

Враховуючи викладене, з урахуванням відсутності в матеріалах справи контррозрахунку відповідача, позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитом та процентів за користування кредитом підлягають задоволенню.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 49086,95 грн. пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором.

У відповідності до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно зі ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 2 ст. 551 Цивільного кодексу України визначено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою. Одним із видів неустойки є пеня, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідач у відзиві на позов, посилаючись на неукладеність договору про збільшення позовної давності, заявив про застосування строку позовної давності щодо стягнення пені, оскільки, як передбачено ст. 258 ЦК України, до вимог про стягнення пені застосовується спеціальна позовна давність строком в один рік.

Згідно зі статтею 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 258 ЦК України спеціальна позовна давність строком в один рік встановлюється до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін (ч. 1 ст. 259 ЦК України).

Як зазначено в п. 3.2.2.10.4 ОСОБА_2 нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань, передбачених п.п. 3.2.2.10.1 - 3.2.2.10.3 цього Договору, здійснюється протягом 15 років з дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконано Клієнтом.

Крім того, як вбачається з розрахунку позову, пеня нараховувалась позивачем з вересня 2014 року по квітень 2015 року.

Таким чином, вимога позивача про стягнення пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за Договором є обґрунтованою, пеня в розмірі 49086,95 грн. правомірно нарахована на суму прострочених грошових зобов'язань, тому підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень.

Проаналізувавши вищезазначені норми чинного законодавства України, повно та всебічно розглянувши матеріали справи господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Київської області, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ожидівський асфальтобетоннний завод» (08150, Київська обл., м. Боярка, вул. Білогородська, буд. 61, 03575480) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, код 14360570) 133005 грн. (сто тридцять три тисячі пять гивень) 04 коп. заборгованості за кредитом; 101655 грн. (сто одна тисяча шістсот пятдесят пять гривень) 00 коп. заборгованості по процентам за користування кредитом, 49086 грн. (сорок девять тисяч вісімдесят шість гривень) 95 коп. пені та 5674 грн. (пять тисяч шістсот сімдесят чотири гривні) 94 коп. витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 20.08.2015 р.

Суддя Т.П. Карпечкін