КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"25" серпня 2015 р. Справа №4/30

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Калатай Н.Ф.

суддів: Ропій Л.М.

Рябухи В.І.

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк»

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.02.2010

у справі № 4/30 (суддя Борисенко І. І.)

за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк»

до 1. Відкритого акціонерного товариства трест «Київмісьбуд-1» імені М.П. Загороднього

2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Сота-Будінвест»

3. Товариства з обмеженою відповідальністю «Укргазінвест Плюс»

про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.02.2010 у справі № 4/30 провадження у справі № 4/30 зупинено до вирішення пов'язаною з нею справи № 37/69.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.02.2010 у справі № 4/30 в частині зупинення провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 93 ГПК України апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Відповідно до вказаних правових норм, апеляційну скаргу на ухвалу суду від 10.02.2010, заявник мав подати в строк по 15.02.2010 включно, проте із апеляційною скаргою заявник звернувся лише 11.08.2015, про що свідчить вхідний штамп канцелярії суду першої інстанції, до якого подано вказану апеляційну скаргу.

Частиною 2 статті 93 ГПК України визначено, що апеляційний господарський суд постановляє ухвалу про повернення апеляційної скарги у випадках, якщо вона подана після закінчення строків, установлених цією статтею, і суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Заявником в апеляційній скарзі заявлено клопотання про відновлення строку на апеляційне оскарження.

Загальний порядок відновлення пропущених процесуальних строків врегульований статтею 53 ГПК України, відповідно до якої за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

У ч. 8 п. 4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України» від 17.05.2011 № 7 зазначено, що клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги з огляду на приписи статті 53 ГПК повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах).

Відповідно до чинного законодавства, поважними визнаються лише ті обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Отже, клопотання (заява) про відновлення процесуального строку повинно містити пояснення щодо причин пропуску такого строку і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними.

Як на причину пропуску строку на апеляційне оскарження заявник посилається на те, що в силу своєї необізнаності в галузі права, він несвоєчасно усвідомив той факт, що зупинення провадження по справі не було обов'язковим в даному випадку, і лише після того, як він звернувся до спеціаліста в галузі права за правовою допомогою, було встановлено, що судом було порушено норми ст. 79 ГПК України.

Проте наведені заявником в обґрунтування причин пропуску процесуального строку на подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва Господарського суду міста Києва від 09.02.2010 у справі № 4/30 підстави, а саме необізнаності скаржника в галузі права, не можуть бути визнанні поважними, адже не є об'єктивно непереборними, виходячи з наступного.

Згідно статті 28 ГПК України справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника.

Представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації. Довіреність видається за підписом керівника або іншої уповноваженої ним особи та посвідчується печаткою підприємства, організації.

З матеріалів справи вбачається, що у судовому засіданні 09.02.2010 при оголошенні оскаржуваної ухвали був присутній представник апелянта - Кушнірук Т. О., який діяв на підставі довіреності № 1003 від 15.09.2009 (а.с. 69 т. 1). Згідно з вказаною довіреністю, позивач уповноважив Кушнірук Т. О. представляти його інтереси у суді, наділивши його правими відповідно до ст.22 ГПК України, в тому числі, оскаржувати судові рішення, постанови, ухвали господарського суду, тобто посилання скаржника на свою необізнаність галузі права є необґрунтованим і не можуть бути визнанні поважними.

Слід зазначити і про те, що з наявних в матеріалах справи копій довіреностей, якими позивач уповноважував осіб представляти власні інтереси (а.с. 67, 69 т. 1), слідує, що на дату винесення оспорюваної ухвали в штаті відповідача був юридичній відділ, що спростовує посилання позивача на необізнаність в галузі права.

Згідно зі ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Отже, скаржником не надано доказів того, що він не мав можливості вчасно здійснити відповідні процесуальні дії, оскільки можливість вчасного подання апеляційної скарги залежала виключно від волевиявлення самого скаржника, тобто мала суб'єктивний характер, а тому підстав для відновлення пропущеного процесуального строку у даному випадку не вбачається.

З огляду на викладене, клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження задоволенню не підлягає в зв'язку з недоведеністю поважності причин його пропуску.

Згідно з ч. 4 ст. 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її послання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

Враховуючи, що заявником пропущений п'ятиденний строк, протягом якого можливе подання апеляційної скарги, та не доведено поважність причини такого пропуску, апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.02.2010 у справі № 4/30 підлягає поверненню без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Керуючись ст. 53 п. 4 ч. 1 ст. 97, ст.ст. 86, 99 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні клопотання Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» про поновлення строку на апеляційне оскарження.

2. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.02.2010 у справі № 4/30 повернути без розгляду.

3. Повернути Публічному акціонерному товариству Акціонерний банк «Укргазбанк» (03087, м. Киї, вул. Єреванська, 1, ідентифікаційний код 23697280) судовий збір в сумі 609 (шістсот дев'ять) грн., внесений квитанцією № 17 від 11.08.2015.

4. Матеріали справи № 4/30 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя Н.Ф. Калатай

Судді Л.М. Ропій

В.І. Рябуха