ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" серпня 2015 р. Справа № 921/1302/14-г/5

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого - судді Зварич О.В.

суддів Костів Т.С.

Юрченко Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія Поділля" (надалі ТзОВ "Мрія Поділля") б/н від 22.05.2015р. (вх.№01-05/2578/15 від 08.06.2015р.)

на рішення Господарського суду Тернопільської області від 20.04.2015р.

у справі № 921/1302/14-г/5

за позовом: Публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк" (надалі ПАТ АБ "Укргазбанк")

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "ТІРА ТРЕЙД" (надалі ТзОВ "ТІРА ТРЕЙД")

до відповідача-2: ТзОВ "Мрія Поділля"

до відповідача-3: Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія Карпат" (надалі ТзОВ "Мрія Карпат")

до відповідача-4: Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія АгроХолдинг" (надалі ТзОВ "Мрія АгроХолдинг")

про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором,

за участю:

від позивача: Баранов В.С. - представник (довіреність № 150 від 14.04.2015р.);

від відповідача-1: не з'явився;

від відповідача-2: не з'явився;

від відповідача-3: не з'явився;

від відповідача-4: не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 20.04.2015р. у справі №921/1302/14-г/5 (головуючий-суддя Андрушків Г.З., судді: Чопко Ю.О., Хома С.О.) позов задоволено частково. Стягнуто солідарно з ТзОВ "ТІРА ТРЕЙД" та ТзОВ "Мрія Поділля" на користь ПАТ АБ "Укргазбанк" заборгованість за кредитним договором № 3-К/14-VIP від 13.03.2014р. у сумі 255399169,47грн., з яких 188550000,00 грн. заборгованості по кредиту, 29579086,96 грн. заборгованості по процентах, 1855000,00 грн. заборгованості по комісії, 31738389,04 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 3412289,63 грн. пені за несвоєчасну сплату процентів та 264403,84 грн. пені за несвоєчасну сплату комісії. Стягнуто солідарно з ТзОВ "ТІРА ТРЕЙД" та ТзОВ "Мрія Карпат" на користь ПАТ АБ "Укргазбанк" заборгованість за кредитним договором № 3-К/14-VIP від 13.03.2014р. у сумі 255399169,47 грн., з яких 188550000,00 грн. заборгованості по кредиту, 29579086,96 грн. заборгованості по процентах, 1855000,00 грн. заборгованості по комісії, 31738 389,04 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 3412289,63 грн. пені за несвоєчасну сплату процентів та 264403,84 грн. пені за несвоєчасну сплату комісії. Стягнуто солідарно з ТзОВ "ТІРА ТРЕЙД" та ТзОВ "Мрія АгроХолдинг" на користь ПАТ АБ "Укргазбанк" заборгованість за кредитним договором № 3-К/14-VIP від 13.03.2014р. у сумі 255399169,47 грн., з яких 188550000,00 грн. заборгованості по кредиту, 29579086,96 грн. заборгованості по процентах, 1855000,00 грн. заборгованості по комісії, 31738389,04 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 3412289,63 грн. пені за несвоєчасну сплату процентів та 264403,84 грн. пені за несвоєчасну сплату комісії. В решті позову відмовлено. Стягнуто з ТзОВ "ТІРА ТРЕЙД", ТзОВ "Мрія Поділля", ТзОВ "Мрія Карпат" та ТзОВ "Мрія АгроХолдинг" на користь ПАТ АБ "Укргазбанк" по 17909,58 грн. в повернення сплаченого судового збору.

В ході розгляду справи суд першої інстанції встановив, що відповідач-1 (позичальник) належним чином не виконав взяті на себе згідно з кредитним договором зобов'язання щодо повернення суми кредиту та сплати відсотків за користування кредитом, внаслідок чого станом на 23.03.2015р. за позичальником рахується борг: по сплаті кредиту в сумі 188550000,00 грн., по сплаті процентів за користування кредитом в сумі 29579086,96 грн. В якості забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором між позивачем та відповідачами-2, 3, 4 укладено договори поруки. Відповідачами не надано доказів погашення суми заборгованості за кредитом. Щодо позовних вимог в частині стягнення комісії, нарахованої за період з 01.04.2014 року по 23.03.2015 року, заборгованість по сплаті якої, за твердженням позивача станом на 23.03.2015 року становить 6565 000,00 грн., то суд прийшов до висновку, що позов в цій частині підлягає до задоволення частково, а саме на суму 1855000,00 грн., оскільки обов'язок сплачувати щомісячну комісію в сумі 785000,00 грн. поза межами строку кредитування, тобто після 11.09.2014 року, кредитним договором не передбачено, та враховуючи часткову сплату відповідачем 26.09.2014р. комісії в сумі 500000,00 грн. Оцінюючи позов в частині стягнення 694188,49 грн. пені за несвоєчасну сплату комісії, яка нарахована Банком за період з 01.07.2014р. по 23.03.2015р., суд, враховуючи встановлену безпідставність нарахування Банком комісії за період з 12.09.2014р. по 23.03.2015р., часткову сплату відповідачем комісії 26.09.2014р. в сумі 500000,00 грн. та з огляду на положення ч. 6 ст. 232 ГК України, дійшов висновку що розмір пені за несвоєчасну сплату комісії складає 264403,84 грн. Оскільки, позичальник порушив строки виконання зобов'язання за кредитним договором, тому він повинен нести відповідальність у вигляді сплати пені в сумі: 31738389,04 грн. за порушення строків поверненя кредиту за період з 12.09.2014р. по 23.03.2015р. та 3412289,63 грн. за несвоєчасну сплату процентів, яка нарахована за період з 06.05.2014р. по 23.03.2015р. Враховуючи, що відповідач-1 на день розгляду справи не виконав своїх зобов'язань за кредитним договором щодо сплати кредиту, комісії, нарахованих відсотків за користування кредитом, не сплатив нараховану пеню за несвоєчасне повернення кредиту та несвоєчасну сплату комісії та процентів, а тому позивач набув право задоволити свої майнові вимоги шляхом стягнення суми боргу за кредитним договором з позичальника та кожного поручителя (відповідачі-2,3,4) солідарно.

Відповідач-2 подав апеляційну скаргу, в якій рішення суду першої інстанції вважає незаконним, винесеним з порушенням норм матеріального права, за недоведеністю обставин, що мають значення для справи, та невідповідності висновків суду обставинам справи. Звертає увагу на те, що при обґрунтуванні позовних вимог позивач не надав детального розрахунку сум заборгованості, що не дає підстав однозначно стверджувати про правильність заявлених до стягнення сум. Вважає неправомірним та безпідставним застосування позивачем з 01.07.2014р. процентної ставки у розмірі 19 %. Крім того вказує, що позивач безпідставно здійснив нарахування пені з 01.09.2014р. по 18.09.2014р., оскільки кредитний договір не надає йому такого права. На думку апелянта, приєднані до матеріалів справи виписки по особовому рахунку позичальника не можуть бути належними доказами у даній справі, оскільки не містять достовірної інформації про динаміку розрахунків позичальника за кредитним договором, а доводи і розрахунки позивача є суперечливими і не можуть прийматись судом до уваги. Зазначає, що позивач, подавши заяву про збільшення розміру позовних вимог від 25.03.2015р., в односторонньому порядку збільшив розмір зобов'язань позичальника, а відтак і поручителів, а тому відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припинилась. Просить скасувати рішення господарського суду Тернопільської області від 20.04.2015р. у справі №921/1302/14-г/5, прийняти нове рішення, яким відмовити в позові.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу покликається на те, що в матеріалах справи міститься детальний розрахунок всіх сум кредитної заборгованості позичальника, а саме щодо тіла кредиту, процентів, комісій, штрафних санкцій та інфляційних втрат. Вважає, що на підставі розрахунку вимог Банку та наявних у матеріалах справи виписок по кредитному рахунку позичальника, суд вірно встановив несвоєчасність і неповноту виконання позичальником своїх зобов'язань, незважаючи і на надіслану йому претензію-вимогу, внаслідок чого станом на 23.03.2015р. заборгованість відповідача-1 за кредитним договором від 13.03.2014р. склала, зокрема по тілу кредиту - 188550000,00 грн., по сплаті процентів за користування кредитом - 29579086,96 грн. Звертає увагу на те, що станом на момент прийняття оскаржуваного рішення суду, ні позичальник, ні фінансові поручителі не надали жодних доказів про погашення заборгованості по кредитному договору. Просить залишити без змін рішення господарського суду Тернопільської області від 20.04.2015р. у справі №921/1302/14-г/5, а апеляційну скаргу ТзОВ "Мрія Поділля" - без задоволення.

Відповідачі-1, 3, 4 не надавали письмових відзивів на апеляційну скаргу.

Відповідачі не забезпечили явки в судове засідання уповноважених представників, про час, дату і місце розгляду апеляційної скарги належно повідомлені, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень та реєстр вихідної кореспонденції ЛАГС від 29.07.2015р.

17.08.2015р. відповідачі-2, 3, 4 подали клопотання (вх. №№ 01-04/5065/15, 01-04/5063/15, 01-04/5064/15 від 17.08.2015р.) про відкладення розгляду справи.

Клопотання відповідачів обґрунтовані неможливістю явки в судове засідання уповноважених представників.

Колегія суддів, порадившись, вирішила відхилити клопотання з огляду на те, що такі є немотивованими.

Діюче законодавство не обмежує представництво інтересів у суді певним колом осіб, а тому неможливість явки в судове засідання конкретного представника, не є правовою підставою для відкладення розгляду справи.

Крім того, ухвалою суду від 27.07.2015р., згідно якої розгляд даної справи було відкладено на 17.08.2015р., явка уповноважених представників не визнавалась обов'язковою.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає за можливе в силу ст.75 ГПК України розглянути дану справу за наявними в ній матеріалами.

Одночасно, в клопотаннях (вх. №№ 01-04/5065/15, 01-04/5063/15 від 17.08.2015р.) відповідачі-2, 3 просили витребувати у ПАТ АБ "Укргазбанк" додаткові докази, зокрема, інформацію щодо розміру заборгованості за кредитним договором № 3-К/14-VIP від 13.03.2014р. станом на 17 серпня 2015р.

Присутній в судовому засіданні представник позивача заперечив проти заявлених клопотань.

Колегія суддів, порадившись, вирішила відхилити клопотання з огляду на те, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду прийняте 20.04.2015р., а тому зміни стану розрахунків по спірному кредитному договору після прийняття рішення місцевого господарського суду не впливають на його законність і обґрунтованість та не можуть бути підставою для його скасування чи зміни.

Крім того, у вищевказаному клопотанні відповідач-2 просив витребувати у позивача інформацію щодо розміру заборгованості за кредитним договором № 3-К/14-VIP від 13.03.2014р. станом на дату прийняття рішення судом першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції, порадившись, вирішив відхилити клопотання враховуючи те, що відповідно до частини 3 статті 101 Господарського процесуального кодексу України в апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Статтею 32 ГПК України встановлено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

17.08.2015р. відповідач-2 подав заяву (вх. № 01-05/3677/15 від 17.08.2015р.) про залучення до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ТзОВ «Скайбуд М», ТзОВ «Інвест Машинері», ТзОВ «Щедроти Землі», ПП ім. Г.І. Ткачука та ТзОВ «АМГ Агрохолдинг», обґрунтовуючи її тим, що виконання зобов'язань за кредитним договором № 3-К/14-VIP від 13.03.2014р. забезпечене, окрім фінансової поруки, ще й заставою та іпотекою.

Представник позивача заперечив щодо задоволення заяви відповідача-2, вказавши на її безпідставність та необґрунтованість.

Заслухавши пояснення представника позивача, колегія суддів прийшла до висновку про те, що заяву відповідача-2 слід відхилити з таких підстав.

В силу положень частини 1 статті 27 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора. Якщо господарський суд при прийнятті позовної заяви, вчиненні дій по підготовці справи до розгляду або під час розгляду справи встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права і обов'язки осіб, що не є стороною у справі, господарський суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору.

Питання про допущення або залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, до участі у справі вирішується з урахуванням того, чи є у цієї особи юридичний інтерес у даній справі. Відповідно до п. 1.6 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у вирішенні цього питання суд має з'ясовувати, чи буде у зв'язку з прийняттям судового рішення з даної справи таку особу наділено новими правами чи покладено на неї нові обов'язки, або змінено її наявні права та/або обов'язки, або позбавлено певних прав та/або обов'язків у майбутньому.

Відповідач -2 у своїй заяві висловив припущення про можливість часткового стягнення заборгованості по кредитному договору із вищеназваних суб'єктів на підставі судового рішення в іншій справі. Проте, жодним чином не обґрунтував, яким чином рішення з господарського спору може вплинути на права й обов'язки юридичних осіб, яких він просить залучити до участі у справі в якості третіх осіб, по відношенню до сторін в даному спорі. Відтак, з огляду на приписи ст. 27 ГПК України та враховуючи положення вищенаведеної частини 3 статті 101 ГПК України про те, що в апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції, така заява не може бути задоволена.

Апеляційний господарський суд, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши юридичну оцінку обставин справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, дійшов висновку про відсутність підстав для скасування рішення господарського суду Тернопільської області від 20.04.2015р. у справі № 921/1302/14-г/5.

Як вбачається з матеріалів справи, 13 березня 2014 року між ПАТ АБ "Укргазбанк" (банк) та ТзОВ «Торговий дім «Тіра Трейд» (позичальник) укладено кредитний договір про надання кредиту у формі невідновлювальної кредитної лінії № 3-К/14-VIP, за умовами якого банк відкриває позичальнику невідновлювальну кредитну лінію (надалі кредит або кредитна лінія) з загальним лімітом в сумі 10000000,00 грн., а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами в межах строку кредитування, встановленого в п. 1.3 цього договору, в розмірі 21% річних (а.с.25-37, т.1).

Передбачений п. 1.1. кредитного договору загальний ліміт кредитної лінії змінювався відповідно до договорів про внесення змін та доповнень до кредитного договору № 1 від 20.03.2014р., № 2 від 28.03.2014р. та згідно договору про внесення змін та доповнень до кредитного договору № 3 від 16.04.2014р. встановлений в розмірі 188550000,00 грн. (а.с.38-45,т.1)

Відповідно до п. 1.2 кредитного договору цільове використання (мета) кредиту: поповнення обігових коштів.

Строк кредитування встановлений в п. 1.3 кредитного договору.

Згідно п. 1.3.1 кредитного договору кредитна лінія відкривається з 13 березня 2014 року по 11 вересня 2014 року.

Позичальник у будь-якому випадку зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі у термін до 11 вересня 2014 року (п. 1.3.2. кредитного договору).

В пункті 2.1 кредитного договору зазначено, що в забезпечення зобов'язань за цим договором прийнято, крім застави транспортних засобів, фінансову поруку ТОВ «Мрія Поділля», ТОВ «Мрія Карпат» та ТОВ «Мрія АгроХолдинг».

Погашення кредиту позичальник здійснює на рахунок № 534.980 в банку, код банку 320478, в строк, встановлений в п. 1.3.2 цього договору.

Пунктом 3.3. кредитного договору визначено, що нарахування процентів по договору здійснюється на суму фактичного щоденного залишку заборгованості за отриманими коштами, виходячи з процентної ставки у розмірі, визначеному в п. 1.1. цього договору. При розрахунку процентів використовується метод "факт/факт", виходячи з фактичної кількості днів у місяці та у році, враховуючи перший день та не враховуючи останній день користування кредитними коштами. Проценти нараховуються банком щомісячно, не пізніше останнього банківського дня місяця, за період з дати надання кредиту по останній календарний день місяця, в якому наданий кредит, та надалі з першого дня по останній календарний день місяця, в день повного погашення заборгованості по кредиту, в день повного дострокового погашення заборгованості по кредиту, в день дострокового розірвання цього договору, а також в день закінчення строку, на який надано кредит, у відповідності з п.1.3. цього договору, за період з першого календарного дня місяця, в якому відбувається погашення кредиту, по день, що передує дню погашення кредиту.

У відповідності до п. 3.4 кредитного договору проценти сплачуються позичальником щомісячно, не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем користування кредитом, а також в день закінчення строку, на який надано кредит, у відповідності з п. 1.3 цього договору, в день повного погашення заборгованості по кредиту, в день повного дострокового погашення заборгованості по кредиту, або в день дострокового розірвання цього договору.

Розмір процентів за користування кредитними коштами в межах строку кредитування, встановленого п. 1.3. договору визначено в п. 1.1 договору (в редакції договору про внесення змін та доповнень до кредитного договору № 3 від 16.04.2014р.): у період з 13.03.2014р. по 15.04.2014р. - виходячи з 21% річних; у період з 16.04.2014р. по 11.09.2014р. - виходячи з 16% річних.

Також, договором про внесення змін та доповнень до кредитного договору №3 від 16.04.2014р. пункт 3.10. кредитного договору викладено в новій редакції, відповідно до якої у разі невиконання позичальником умов п. 4.1. кредитного договору процентна ставка за користування кредитними коштами в межах строку кредитування, яка зазначена в п.1.1. договору, встановлюється в розмірі: 24,0% річних у період з 13.03.2014р. по 15.04.2014р. та 19% річних у період з 16.04.2014р. по 11.09.2014р.

Крім того, п. 3.7 кредитного договору, в редакції змін від 16.04.2014р., встановлює, що за користування кредитними коштами, що не повернуті в строки/терміни, передбачені цим договором (прострочена заборгованість), процентна ставка встановлюється в розмірі: 26% річних у період з 13.03.2014р. по 15.04.2014р.; 21% річних у період з 16.04.2014р. Нарахування процентів за користування кредитними коштами, що не повернуті в строки/терміни, передбачені цим договором (прострочена заборгованість), здійснюється на суму фактичного щоденного залишку простроченої заборгованості по кредиту, виходячи з процентної ставки, зазначеної в першому абзаці цього пункту договору.

Відповідно до п. 3.5 кредитного договору комісії сплачуються позичальником в розмірах, в порядку та в строки, що визначені Тарифами (додаток №1 до цього договору).

Пунктом 2 договору про внесення змін та доповнень до кредитного договору № 3 від 16.04.2014р. викладено в новій редакції додаток 1 до кредитного договору "Тарифи", відповідно до розділу 6) якого за управління кредитним коштами в частині обслуговування позичкового рахунку позичальник сплачує комісію в розмірі 785000,00грн. щомісячно відповідно до графіку погашення комісії: до 29.04.2014р. за період з 01.04.2014р. по 30.04.2014р.; до 29.05.2014р. за період з 01.05.2014р. по 31.05.2014р.; до 29.06.2014р. за період з 01.06.2014р. по 30.06.2014р.; до 29.07.2014р. за період з 01.07.2014р. по 31.07.2014р.; до 22.08.2014р. за період з 01.08.2014р. по 31.08.2014р.; в день закінчення строку, на який відкрито кредитну лінію за кредитним договором, в день дострокового розірвання кредитного договору, в день повного погашення заборгованості, в т.ч. дострокового погашення, за період з 01.09.2014р. по 11.09.2014р.

Згідно п. 4.1 кредитного договору позичальник зобов'язується забезпечити щомісячне спрямування виручки від реалізації у національній та/або іноземній валюті на свої рахунки, відкриті в банку, в обсягах пропорційних питомій вазі кредитної заборгованості позичальника перед банком у загальному обсязі заборгованості позичальника за кредитними операціями перед іншими банками, що розраховуються наступним чином: кредитна заборгованість позичальника перед банком, станом на перше число поточного звітного кварталу, помножена на відношення загального обсягу чистих надходжень позичальника за останній звітний квартал до загальної суми кредитної заборгованості позичальника за всіма кредитними операціями на перше число поточного кварталу.

Права та обов'язки сторін передбачені в розділі 5 кредитного договору.

Розділом 6 кредитного договору визначено відповідальність за неналежне виконання договору.

Відповідно до п. 6.3 кредитного договору за порушення визначених в цьому договорі строків (термінів) повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитними коштами та/або комісій позичальник зобов'язаний сплатити банку неустойку (пеню), яка обчислюється від суми простроченого платежу, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період за який сплачується пеня.

Всі спори між сторонами при недосягненні згоди шляхом переговорів передаються на вирішення господарського суду (п. 9.7 кредитного договору).

У відповідності до п. 9.11 кредитний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за цим договором.

Кредитний договір про надання кредиту у формі невідновлювальної кредитної лінії №3-К/14-VIP від 13.03.2014р. та договори про внесення змін та доповнень до нього підписані і скріплені печатками його сторін.

З метою забезпечення виконання зобов'язань позичальником за кредитним договором 13 березня 2014 року між ПАТ АБ "Укргазбанк" (кредитор), ТзОВ "Мрія АгроХолдинг" (поручитель) та ТзОВ "Тіра Трейд" (позичальник) укладено договір поруки №5/14-VIP/3-К (зі змінами та доповненнями згідно договорів №1 від 20.03.2014р., №2 від 28.03.2014 р., №3 від 16.04.2014р. (а.с.46-54, т.1).

Також, 13.03.2014р. ПАТ АБ "Укргазбанк" (кредитор), ТзОВ "Мрія Карпат" (поручитель) та ТзОВ "Тіра Трейд" (позичальник) уклали договір поруки № 6/14-VIP/3-К, в який в подальшому вносились зміни і доповнення на підставі договорів про внесення змін і доповнень №1 від 20.03.2014р., №2 від 28.03.2014 р. та №3 від 16.04.2014р. (а.с.55-63, т.1).

Крім того, з метою забезпечення виконання зобов'язань позичальником за кредитним договором між ПАТ АБ "Укргазбанк" (кредитор), ТзОВ "Мрія Поділля" (поручитель) та ТзОВ "Тіра Трейд" (позичальник) укладено договір поруки за №7/14-VIP/3-К від 13.03.2014р. (зі змінами та доповненнями згідно договорів №1 від 20.03.2014р., №2 від 28.03.2014 р., №3 від 16.04.2014р. (а.с.64-72, т.1).

Відповідно до п. 1.1 договорів поруки (з врахуванням змін і доповнень) поручителі зобов'язуються перед кредитором відповідати за виконання позичальником зобов'язань по кредитному договору №3-К/14-VIP від 13.03.2014р. (а також договорів про внесення змін та доповнень до нього) (далі договір), укладеному кредитором з позичальником, згідно якого позичальник зобов'язаний у порядку та на умовах, викладених в кредитному договорі, не пізніше 11.09.2014р. повернути кредит у розмірі 188550000,00 грн., сплатити проценти за користування кредитними коштами в межах строку кредитування, виходячи з 16,0% річних, сплатити проценти за користування кредитними коштами, що не повернуті в терміни, передбачені кредитним договором (прострочена заборгованість), виходячи з 21,0% річних, при настанні умов, передбачених п. 3.10. кредитного договору, сплатити проценти за користування кредитними коштами в межах строку кредитування у розмірі 19,0% річних, при настанні умов, передбачених п. 3.13 кредитного договору, сплатити проценти за користування кредитними коштами у межах строку кредитування у розмірі 23% річних, комісії, а також штрафи та пені у розмірі і випадках, передбачених кредитним та цим договорами з врахуванням змін та доповнень, якщо такі будуть прийняті сторонами договору.

Згідно п. 1.2 договорів поруки поручителі несуть солідарну відповідальність з позичальником перед кредитором за виконання зобов'язань за договором .

Відповідно до п. 1.3 договорів поруки поручителі відповідають за повернення заборгованості за договором в тому ж обсязі, що і позичальник - за повернення кредиту, сплату процентів за користування кредитними коштами, комісій, неустойки (штрафу, пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язань - в повному обсязі.

Пунктами 2.1 договорів поруки передбачено, що у випадку невиконання позичальником зобов'язань по договору кредитор звертається з письмовою вимогою про виконання зобов'язань по договору до позичальника та поручителя.

Поручитель зобов'язаний не пізніше 2-х робочих днів з дати отримання письмової вимоги кредитора, перерахувати суму заборгованості позичальника за договором на рахунки, на яких враховується заборгованість позичальника в АБ «Укргазбанк» (п. 2.2 договорів поруки).

У відповідності до п. 3.1 договорів поруки за невиконання або неналежне виконання умов п. 2.2 цього договору, поручитель сплачує на рахунок кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення виконання зобов'язання, обчислену від суми простроченого зобов'язання за кожен день прострочення виконання зобов'язань, від дня виникнення такого прострочення, до повного погашення заборгованості, але в межах строків позовної давності.

Згідно п. 5.1 договорів поруки цей договір набирає чинності з моменту підписання сторонами і діє до припинення забезпеченого ним зобов'язання позичальника за договором.

Наявними в матеріалах справи копіями меморіальних ордерів №TR.840562.3509.4086 від 20.03.2014р., № TR.840562.9563.4086 від 28.03.2014р., №TR.840562.2301.4086 від 16.04.2014р. та виписки по особовому рахунку ТзОВ «Тіра Трейд» підтверджується, що на виконання умов кредитного договору №3-К/14-VIP від 13.03.2014р. позивач надав відповідачу-1 кредит в сумі 188550000,00 грн., факт отримання вказаної суми кредиту відповідачем-1 не заперечується (а.с.22, 118-120, т.1).

14.08.2014р. позивач надіслав відповідачам претензію (вимогу) № 15912/5863/2014 від 14.08.2014р. про повернення заборгованості за кредитним договором про надання кредиту у формі невідновлювальної кредитної лінії №3-К/14-VIP від 13.03.2014р. у сумі 194707480,39 грн. (а.с.86-92, т.1)

У вказаній претензії (вимозі) позивач повідомив, що відповідач-1 належним чином не виконує свої зобов'язання за кредитним договором, зокрема станом на 08.08.2014р. наявна прострочена заборгованість по сплаті: відсотків в розмірі 4522190,41 грн., комісії в розмірі 785000,00 грн. Вказав, що позичальнику та поручителям необхідно до 01.09.2014р. здійснити повернення заборгованості наступним шляхом: 188550000,00 грн. (основна сума заборгованості за кредитом), 4522190,41 грн. (прострочена сума заборгованості по процентам), 785000,00 грн. (прострочена сума заборгованості по сплаті комісії) та 785194,52 грн. (сума заборгованості по процентам) на рахунок №534.980, 65095,46 грн. (заборгованість по пені) на рахунок №.980. Попередив, що у випадку невиконання вимог претензії, буде змушений звернутись до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів.

26.09.2014р. відповідач-1 частково погасив свою заборгованість перед позивачем по сплаті комісії, що підтверджується платіжним дорученням від 26.09.2014р. та випискою по особовому рахунку (а.с.162, 238-240, т.1).

В матеріалах справи відсутні і суду не надані докази належного виконання відповідачами вимог Банку, що слугувало підставою звернення позивача до місцевого господарського суду з даним позовом про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором № 3-К/14-VIP від 13.03.2014р.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, Банк надав розрахунок заборгованості ТзОВ «Тіра Трейд» за кредитним договором № 3-К/14-VIP від 13.03.2014р. з якого вбачається, що у зв'язку з неналежним невиконанням відповідачем-1 своїх договірних зобов'язань станом на 18.09.32014р. виникла заборгованість в розмірі 200708550,52 грн., з яких: 188550000,00грн. - заборгованість по кредиту прострочена; 8642288,33 грн. - заборгованість по процентах прострочена; 2355000,00 грн. заборгованість по комісії прострочена; 904006,85 грн. - заборгованість по пені за несвоєчасне повернення кредиту; 214499,72 грн. - заборгованість по пені за несвоєчасну сплату процентів; 42755,62 грн. - заборгованість по пені за несвоєчасну сплату комісії (а.с.20-21, т.1).

13.01.2015р. позивач подав в суд першої інстанції заяву про зміну предмета позову, врахувавши судову практику Верховного суду України щодо стягнення заборгованості з солідарних боржників (сума заборгованості за кредитним договором не змінилась) (а.с.111-113, т1).

27.03.2015р. позивач звернувся в суд першої інстанції з заявою про збільшення розміру позовних вимог за № 117/10235/2015 від 25.03.2015р., з підстав здійснення перерахунку заборгованості за кредитним договором № 3-К/14-VIP від 13.03.2014р. станом на 23.03.2015р. Просив стягнути солідарно з ТзОВ "Тіра Трейд" та ТзОВ "Мрія Поділля" заборгованість за кредитним договором №3-К/14-VIP від 13.03.2014р. у сумі 260538954,12 грн., яких 188550000,00 грн. заборгованість по кредиту прострочена, 29579086,96 грн. заборгованість по процентах прострочена, 6565000,00 грн. заборгованість по комісії прострочена, 31738389,04 грн. заборгованість по пені за несвоєчасне повернення кредиту, 3412289,63 грн. заборгованість по пені за несвоєчасну сплату процентів та 694188,49 грн. заборгованість по пені за несвоєчасну сплату комісії. Стягнути солідарно з ТзОВ "Тіра Трейд" та ТзОВ "Мрія Карпат" заборгованість за кредитним договором №3-К/14-VIP від 13.03.2014р. у сумі 260538954,12 грн., яких 188550000,00 грн. заборгованість по кредиту прострочена, 29579086,96 грн. заборгованість по процентах прострочена, 6565000,00 грн. заборгованість по комісії прострочена, 31738389,04 грн. заборгованість по пені за несвоєчасне повернення кредиту, 3412289,63 грн. заборгованість по пені за несвоєчасну сплату процентів та 694188,49 грн. заборгованість по пені за несвоєчасну сплату комісії. Стягнути солідарно з ТзОВ "Тіра Трейд" та ТзОВ "Мрія АгроХолдинг" заборгованість за кредитним договором №3-К/14-VIP від 13.03.2014р. у сумі 260538954,12 грн., яких 188550000,00 грн. заборгованість по кредиту прострочена, 29579086,96 грн. заборгованість по процентах прострочена, 6565000,00 грн. заборгованість по комісії прострочена, 31738389,04 грн. заборгованість по пені за несвоєчасне повернення кредиту, 3412289,63 грн. заборгованість по пені за несвоєчасну сплату процентів та 694188,49 грн. заборгованість по пені за несвоєчасну сплату комісії. При цьому, надав розрахунок заборгованості (а.с.195-196, 207-208 т.1).

Відповідачі не надавали конррозрахунків заборгованості за кредитним договором №3-К/14-VIP від 13.03.2014р.

20.04.2015р. відповідач-3 подав в місцевий господарський суд заяву про застосування частини 3 статті 551 ЦК України, просив відмовити позивачу в задоволенні позову в частині стягнення 31738389,63 грн. заборгованості по пені за несвоєчасне повернення кредиту, 3412289,63 грн. заборгованості по пені за несвоєчасну сплату процентів, 694188,49 грн. заборгованості по пені за несвоєчасну сплату комісії та зменшити зазначені суми пені на 70% (а.с.259, т.1).

При винесенні постанови колегія суддів керувалася наступним:

Згідно пункту 2 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

У відповідності із ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, яка містить аналогічні положення, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

В ході розгляду апеляційної скарги ТзОВ "Мрія Поділля" колегією суддів встановлено, що на виконання умов кредитного договору № 3-К/14-VIP від 13.03.2014р. позивач надав відповідачу-1 кредит в розмірі 188550000,00 грн., що підтверджується вищеописаними копіями меморіальних ордерів та виписки по особовому рахунку ТзОВ «Тіра Трейд».

Одночасно, факт виконання позивачем своїх договірних зобов'язань щодо надання кредиту не заперечується відповідачами у даній справі.

В забезпечення виконання відповідачем-1 зобов'язань, що виникають на підставі кредитного договору № 3-К/14-VIP від 13.03.2014р. (з наступними змінами та доповненнями), банком укладено з відповідачами-2, 3, 4 договори поруки №5/14-VIP/3-К, №6/14-VIP/3-К та №7/14-VIP/3-К від 13.03.2014р. (з наступними змінами та доповненнями).

Пунктом 1 статті 553 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

В ст. 554 Цивільного кодексу України зазначено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Пунктами 1.1 договорів поруки передбачено, що поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати за виконання позичальником зобов'язань по кредитному договору №3-К/14-VIP від 13.03.2014р. (а також договорів про внесення змін та доповнень до нього) (далі договір), укладеному кредитором з позичальником, згідно якого позичальник зобов'язаний у порядку та на умовах, викладених в кредитному договорі не пізніше 11.09.2014р. повернути кредит у розмірі 188550000,00 грн., сплатити проценти за користування кредитними коштами в межах строку кредитування, виходячи з 16,0% річних, сплатити проценти за користування кредитними коштами, що не повернуті в терміни, передбачені кредитним договором (прострочена заборгованість), виходячи з 21,0% річних, при настанні умов, передбачених п. 3.10. кредитного договору, сплатити проценти за користування кредитними коштами в межах строку кредитування у розмірі 19,0% річних, при настанні умов, передбачених п. 3.13 кредитного договору, сплатити проценти за користування кредитними коштами у межах строку кредитування у розмірі 23% річних, комісії, а також штрафи та пені у розмірі і випадках, передбачених кредитним та цим договорами з врахуванням змін та доповнень, якщо такі будуть прийняті сторонами договору.

В порушення умов укладеного кредитного договору (зі змінами), відповідач-1 свої зобов'язання зі сплати кредиту не виконав, в результаті чого станом на 23.03.2015р. виник борг в сумі 188550000,00 грн., що підтверджено наявним в матеріалах справи розрахунком заборгованості ТзОВ «Тіра Трейд» за кредитним договором №3-К/14-VIP від 13.03.2014р.

Проаналізувавши вищенаведені приписи чинного законодавства України, умови укладених між сторонами договорів та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд обґрунтовано задоволив позовні вимоги щодо стягнення солідарно з відповідачів на користь позивача 188550000,00 грн. заборгованості по кредиту.

Крім того, відповідач-1 не підтвердив належними та допустимими доказами виконання свого зобов'язання щодо сплати відсотків за користування кредитом у встановлені кредитним договором строки.

Згідно положень ст.ст. 1048, 1054 Цивільного кодексу України одним із обов'язків позичальника за кредитним договором є сплата процентів за користування кредитом, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором.

Відповідно до наявного у справі розрахунку заборгованості відповідача-1 перед позивачем по процентах за користування кредитом станом на 23.03.2015р. складає 29579086,96 грн.

Отже, задоволення місцевим господарським судом вимоги позивача про стягнення солідарно з відповідачів 29579086,96 грн., є правомірним.

Пунктом 3.5 кредитного договору передбачено обов'язок позичальника сплачувати комісії в розмірах, порядку та в строки, що визначені Тарифами (додаток №1 до кредитного договору).

Як зазначалось вище, пунктом 2 договору про внесення змін та доповнень до кредитного договору № 3 від 16.04.2014р. викладено в новій редакції додаток 1 до кредитного договору "Тарифи" та встановлено шість платежів по 785000,00 грн. кожен, які позичальник повинен сплатити банку в межах строку кредитування із погодженням строків сплати кожного такого платежу.

Однак, згідно поданого позивачем розрахунку заборгованості по комісії, Банк нарахував комісії по 23.03.2015р. включно в загальній сумі 6565000,00 грн., що суперечить умовам додатку 1 до кредитного договору «Тарифи», оскільки обов'язок сплачувати щомісячну комісію в сумі 785000,00 грн. поза межами строку кредитування, тобто після 11.09.2014 року, кредитним договором не передбачено.

З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про правомірність вимоги позивача про стягнення з солідарно з відповідачів комісії в сумі 1855000,00 грн., яка нарахована згідно додатку 1 до кредитного договору (відповідно до графіку погашення комісії) по 11.09.2014р. включно (зі строком сплати комісії за період з 01.09.2014р. по 11.09.2014р. в день закінчення строку, на який відкрито кредитну лінію за кредитним договором, тобто 11.09.2014р.) та з урахуванням часткової сплати комісії 26.09.2014р. в сумі 500000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 26.09.2014р.

Водночас, як вірно зазначив місцевий господарський суд, безпідставною є вимога позивача в частині стягнення 4710000,00 грн. комісії, оскільки комісія в цій частині нарахована поза межами строку кредитування , тобто з порушенням умов кредитного договору.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Статтями 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» від 22.11.1996р. №543/96-ВР з наступними змінами та доповненнями передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, який обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п. 6.3 кредитного договору за порушення визначених в цьому договорі строків (термінів) повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитними коштами та/або комісій позичальник зобов'язаний сплатити банку неустойку (пеню), яка обчислюється від суми простроченого платежу, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період за який сплачується пеня.

Згідно наявного у справі розрахунку заборгованості ТзОВ «Тіра Трейд» по кредитним договором № 3-К/14-VIP від 13.03.2014р. станом на 23.03.2015р. сума пені за несвоєчасне погашення кредиту складає 31738389,04 грн. за період з 12.09.2014р. по 23.03.2015р. та сума пені за несвоєчасну сплату процентів - 3412289,63 грн. (за період з 06.05.2014р. по 23.03.2015р.).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок місцевого суду про те, що позовна вимога щодо стягнення солідарно з відповідачів на користь позивача 31738389,04 грн. пені за несвоєчасне погашення кредиту за період з 12.09.2014р. по 23.03.2015р. та 3412289,63 грн. пені за несвоєчасну сплату процентів за період з з 06.05.2014р. по 23.03.2015р. підлягає задоволенню.

Щодо позовної вимоги про солідарне стягнення з відповідачів 694188,49 грн. пені за несвоєчасну сплату комісії за період з 01.07.2014р. по 23.03.2015р. колегією судів враховано наступне.

Як встановлено вище Банк безпідставно нарахував комісію за період з 12.09.2014р. по 23.03.2015р.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Разом з тим, сторони згідно п. 6.3 кредитного договору збільшили до одного року період нарахування пені за порушення строків сплати кредиту та процентів за користування кредитом, а не комісії, у зв'язку з чим розмір пені за несвоєчасну сплату комісії, який підлягає солідарному стягненню з відповідачів, складає 264403,84 грн., з врахуванням часткової сплати комісії 26.09.2014 року в сумі 500000,00 грн. Водночас, обґрунтованим є твердження суду першої інстанції про те, що не підлягає задоволенню позов в частині стягнення 429784,65 грн. пені за несвоєчасну сплату комісії, оскільки пеня в цій частині нарахована на суму комісії (4710000,00 грн.), яка згідно вищевказаного нарахована Банком безпідставно.

Колегія судді вважає, що суд першої інстанції правомірно відмовив в задоволенні заяви відповідача-3 про застосування частини 3 статті 551 ЦК України.

У вказаній заяві Товариство просить відмовити в задоволенні позову про стягнення пені та зменшити суми нарахованої пені на 70%. Вказує на свій скрутний фінансовий стан, що не дозволяє йому належним чином виконувати умови договору поруки № 6/14-VIP/3-К від 13.03.2014р., на підтвердження чого надає копії балансів та звітів про фінансові результати за 2014 рік та І квартал 2015р.

Однак, суд врахував невиконання позичальником та поручителями, в тому числі і відповідачем-3, зобов'язань за кредитним договором, договорами поруки щодо сплати простроченої заборгованості по кредиту, процентах за його користування, комісії, відсутність належних та допустимих доказів поважності причин невиконання позичальником своїх зобов'язань, прийняв до уваги предмет позовних вимог в даній справі - солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором з позичальника та кожного поручителя окремо, що унеможливлює зменшення розміру пені, нарахованої за порушення зобов'язань за кредитним договором, без обґрунтування наявності підстав для її зменшення відповідачу-1 як позичальнику, а тому не знайшов підстав для задоволення заяви відповідача-3.

Суд апеляційної інстанції вважає безпідставними твердження апелянта з приводу припинення поруки згідно ч. 1 ст. 559 ЦК України у зв'язку зі збільшенням відповідальності поручителя через нарахування Банком комісії після 11.09.2014р. (по 23.03.2015р.), оскільки судом встановлено безпідставне нарахування Банком комісії в цій частині, що не може свідчити про зміну обсягу відповідальності поручителя, адже жодних змін до кредитного договору щодо збільшення розміру та/або періоду нарахування комісії сторонами не вносилось.

Колегія суддів відхиляє покликання скаржника про неправомірність застосування Банком з 01.07.2014р. процентної ставки у розмірі 19%, як такі, що не спростовують встановлених судом обставин справи про те, що договором про внесення змін та доповнень до кредитного договору №3 від 16.04.2014р. сторони виклали пункт 3.10. кредитного договору в новій редакції, відповідно до якої у разі невиконання позичальником умов п. 4.1. кредитного договору процентна ставка за користування кредитними коштами в межах строку кредитування, яка зазначена в п. 1.1. договору, встановлюється в розмірі: 24,0% річних у період з 13.03.2014р. по 15.04.2014р. та 19% річних у період з 16.04.2014р. по 11.09.2014р.

З огляду на вищевказане, апеляційний господарський суд вважає, що судом першої інстанції вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права, тому його необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги слід покласти на скаржника згідно вимог ст.49 ГПК України.

Керуючись, ст. ст. 43, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ :

Рішення господарського суду Тернопільської області від 20.04.2015р. у справі №921/1302/14-г/5 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Справу повернути в господарський суд Тернопільської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з Розділом ХІІ-1 ГПК України.

Головуючий суддя Зварич О.В.

судді Костів Т.С.

Юрченко Я.О.