ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" серпня 2015 р.Справа № 923/733/15
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Колоколова С.І.

суддів: Разюк Г.П., Петрова М.С.

при секретарі судового засідання: Полінецькій В.С.

за участю представників сторін:

від позивача: не зявився

від відповідача: ОСОБА_1 (довіреність № б/н від 22.06.2015)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства Геройське дослідно-промислове підприємство

на рішення господарського суду Херсонської області від 14 липня 2015 року, повний текст якого складено та підписано 23 липня 2015 року

по справі № 923/733/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Херсонська виробничо-будівельна компанія

до відповідача Державного підприємства Геройське дослідно-промислове підприємство

про стягнення 106 012,13 грн.

В С Т А Н О В И В :

14.05.2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю Херсонська виробничо-будівельна компанія звернулось до господарського суду Херсонської області з позовом до Державного підприємства "Геройське дослідно-промислове підприємство" про стягнення заборгованості у розмірі 106 012,13 грн., з яких 28 278,51 грн. пені, 75 409,36 грн. інфляційних нарахувань та 2 324,26 грн. 3 % річних.

Позовні вимоги, мотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань за Договором купівлі-продажу солі майбутнього врожаю № 7/03-14 від 04.04.2014 року, а саме невиконанням державним підприємством його умов в частині зобовязань останнього передати позивачу морську осадну сіль, яка буде вирощена та добута протягом 2014-2019 роках.

Рішенням господарського суду Херсонської області від 14.07.2015 року по справі № 923/733/15 (суддя Соловйов К.В.) позовні вимоги задоволені частково. Стягнуто з Державного підприємства "Геройське дослідно-промислове підприємство" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Херсонська виробничо-будівельна компанія" 75 409 (сімдесят п'ять тисяч чотириста дев'ять) грн. 36 коп. інфляційних збитків, 2 324 (дві тисячі триста двадцять чотири) грн. 26 коп. річних, 1 554 (одна тисяча п'ятсот п'ятдесят чотири) грн. 56 коп. компенсації по сплаті судового збору та 5 893 (п'ять тисяч вісімсот дев'яносто три) грн. 46 коп. компенсації по оплаті послуг адвоката. Відмовлено в задоволенні позовних вимог про стягнення 28 278,51 грн. пені.

Такий висновок суду мотивований тим, що факт порушення відповідачем умов договору вже встановлено та підтверджено у відповідності до ст.35 ГПК України рішенням господарського суду Херсонської області по справі № 923/1885/14, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду. Рішення суду в частині відмови у задоволенні вимог щодо стягнення пені мотивоване положенням ч.2 ст.231 ГК України.

Не погоджуючись із вказаним рішенням місцевого господарського суду, Державне підприємство Геройське дослідно-промислове підприємство звернулося до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в який просить скасувати в оскаржуваній частині рішення господарського суду Херсонської області від 14.07.2015 року по даній справі та прийняти нове, яким відмовити позивачу у стягненні компенсації по оплаті послуг адвоката, в іншій оскаржуваній частині зупини провадженні по справі.

Скаржник в своїх доводах та запереченнях посилається на те, що суд повно та всебічно не перевірив всі обставини справи, не дав належну правову оцінку доказам, порушив та невірно застосував норми чинного законодавства, в звязку з чим частково виніс незаконне і необґрунтоване рішення, яке частково не відповідає обставинам справи і вимогам закону.

За твердженням апелянта, вимоги позивача по даній справі про стягнення заборгованості у сумі 106 012,13 грн., повязаний із сумою боргу у розмірі 106 012,13 грн., на стягнення якого на день винесення спірного рішення судом накладений мораторій, що підтверджується тим, що 07.07.2015 року на сайті ВГСУ оприлюднене оголошення про порушення справи про банкрутство. Враховуючі вищевикладене, скаржник зазначає, що оскільки позивач є конкурсним кредитором відповідно до вимог ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», господарський суд повинен був зупинити провадження по справі.

Крім того, апелянт зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази отримання адвокатським обєднанням «Консул» коштів, перерахованих за платіжним дорученням від 13.05.2015 року № 3704.

Позивачем надіслано на електронну адресу суду відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого просив залишити апеляційну скаргу Державного підприємства "Геройське дослідно-промислове підприємство" без задоволення, а оскаржуване рішення без змін, вважаючи його правомірним, обґрунтованим та відповідаючим матеріалам справи. Також представник позивача просив провести судове засідання 27.08.2015 року без участі його представника, у звязку з неможливістю прибуття в судове засідання. Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу без участі належним чином повідомленого представника позивача.

Розглянувши та перевіривши матеріали справи, апеляційну скаргу та відзив на неї, заслухавши у судових засіданнях пояснення представника відповідача, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла до наступного.

Відповідно до приписів ст.101 ГПК України, апеляційна інстанція не звязана доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі, а згідно до приписів ст.33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна належними і допустимим доказами довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог чи заперечень.

За змістом ч.ч.1,2 ст.35 ГПК України, обставини, визнані господарським судом загальновідомими, не потребують доказування. Факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори), за винятком встановлених рішенням третейського суду, під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Так, не підлягають доведенню обставини, визнані судом загальновідомими. Загальновідомість обставин полягає в тому, що вони відомі широкому загалу, зокрема, суду та особам, які беруть участь у справі. Загальновідомість того чи іншого факту є відносною і залежить від часу, що сплинув після події, поширеності інформації про подію в певній місцевості. Загальновідомі обставини не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність - очевидна, і доказування їх є зайвим.

Більш того, для рішень господарських судів важливою умовою преюдиціальності фактів, що містяться в рішенні господарського суду, є суб'єктний склад спору. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі сторони, що й у справі, яка розглядається. Отже, повна тотожність суб'єктного складу спору є обов'язковою умовою преюдиціальності щодо сторін. Якщо у справі беруть участь ті самі сторони, однак інші треті особи, то факти, встановлені рішенням у такій справі, матимуть преюдиціальне значення.

Вказане вище підтверджується постановою, пленуму Вищого господарського суду України, від 26.12.2011, № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції.

Рішенням господарського суду Херсонської області від 10.02.2015 року по справі № 923/1885/14, яке залишено без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 15.04.2015 року, встановлені наступні обставини: 04.04.2014 року між ТОВ "Херсонська виробничо-будівельна компанія" та ДП "Геройське дослідно-промислове підприємство" укладено договір купівлі-продажу солі майбутнього врожаю № 7/03-14, за умовами якого ДП "Геройське дослідно-промислове підприємство" прийняло на себе зобовязання передати ТОВ "Херсонська виробничо-будівельна компанія" сіль морську, осадну не запаковану (навал), яка буде вирощена та видобута в послідуючі 5 років 2014, 2015, 2016, 2017, 2018 роки. Згідно пунктів 2, 5.1 та 7.1 договору сіль передається (відвантажується) Товариству з обмеженою відповідальністю "Херсонська виробничо-будівельна компанія" партіями, на підставі накладних (актів прийому-передачі) протягом 10-ти днів після закінчення видобутку солі, але не пізніше 01 грудня кожного поточного року протягом періоду дії договору, на умовах самовивозу.

Судом було також встановлено, що на виконання умов Договору № 7/03-14 від 04.04.2014 року, ТОВ "Херсонська виробничо-будівельна компанія" здійснило у 2014 році попередню оплату в розмірі 304070,00 грн., проте товар не було поставлено, що і стало підставою, згідно ч. 2 ст. 693 ЦК України для вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Херсонська виробничо-будівельна компанія" повернути суму попередньої оплати в розмірі 304 070,00 грн.

Також з вимогою про стягнення з ДП "Геройське дослідно-промислове підприємство" попередньої оплати в сумі 304 070,00 грн., ТОВ "Херсонська виробничо-будівельна компанія" було заявлено на підставі ч. 2 ст. 321 ГК України, вимогу про стягнення пені в розмірі 18244,20 грн. за період з 01.12.2014 року по 29.01.2015 року та стягнення 21284,90 грн. штрафу.

Так, звернувшись з апеляційною скаргою, скаржник просить в частині стягнення з Державного підприємства Геройське дослідно-промислове підприємство 75 409,36 грн. інфляційних нарахувань та 2 234,26 грн. 3 % річних запинити провадження, в оплаті послуг адвоката у розмірі 5 893,46 грн. відмовити.

Як було зазначено вище, доводи та вимоги скаржника в апеляційній скарзі ґрунтуються на тому, що 06.07.2015 року порушено провадження у справі про банкрутство за № 923/865/15 відносно ДП "Геройське дослідно-промислове підприємство", яке було 07.07.2015 року офіційно оприлюднено на сайті Вищого господарського суду України.

Водночас апелянтом зазначено, що оскільки позивач є конкурсним кредитором в розумінні вимог ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», суд першої інстанції не врахував положення ст.17 ЗУ про банкрутство та не зупинив провадження по справі в частині нарахування штрафних санкцій.

Колегія суддів з зазначеними доводами скаржника не погоджується, з наступних підстав.

Так, в матеріалах справи, в процесі позовного провадження, відсутні докази того, що станом на 07.07.2015 року на офіційному сайті ВГСУ порушено провадження у справі про банкрутство відносно боржника ДП "Геройське дослідно-промислове підприємство", про що знав відповідач, та в судове засідання 14.07.2015 року, під час якого було прийнято рішення по справі, не зявився без поважних причин та не повідомив суд про те, що 06.07.2015 року ухвалою суду було порушено провадження у справі про банкрутство.

Як було встановлено місцевим господарським судом та підтверджено в ході апеляційного провадження, ДП "Геройське дослідно-промислове підприємство" були взяті на себе зобов'язання за договором купівлі-продажу солі майбутнього врожаю № 7/03-14 від 04.04.2014 року стосовно передачі позивачу, який попередньо відповідно до умов договору здійснив авансовий платіж у сумі 304 070,00 грн., морської осадної сілі майбутнього врожаю, вирощеною та добутою протягом 2014-2019 років.

Крім того, суд першої інстанції, з яким і погоджується апеляційний господарський суд, вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 75 409,36 грн. інфляційних витрат та 2 324, 26 грн. - 3% річних є обґрунтованими і правомірними та виникли до порушення справи про банкрутство та мораторій на нарахування інфляційних витрат та 3 % річних, передбачений статтею 12 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", на дані правовідносини не поширюються.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, провадження у справі про банкрутство ДП "Геройське дослідно-промислове підприємство" порушено ухвалою від 06.07.2015 року, тобто після прийняття Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 22.12.11 № 4212-VI, яким Закон про банкротство викладено в новій редакції. Відповідно до статті 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції, чинній на момент виникнення правовідносин) мораторій на задоволення вимог кредиторів це зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань щодо сплати податків і зборів, застосованих до прийняття рішення про введення мораторію. Разом із тим, вказаний Закон визначав, що конкурсні кредитори кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство.

Ухвалою господарського суду Херсонської області від 06.07.2015 року по справі № 923/865/15 порушено справу про банкрутство Державного підприємства "Геройське дослідно-промислове підприємство", с. Геройське, Голопристанський район, Херсонська область, , внесено процедуру розпорядження майном строком на 115 календарних днів та призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого ОСОБА_2 (свідоцтво арбітражного керуючого № 645 від 26.03.2014р., 73000, м. Херсон, проїзд Військовий,6,каб.216 та м. Херсон, Бериславське, шосе, 10-А, кв.32 ).

Положеннями статті 17 ЗУ "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" закріплено, що у разі якщо до боржника, щодо якого порушена справа про банкрутство, пред'явлений позов, який ґрунтується на грошових зобов'язаннях боржника, що виникли до порушення провадження у справі про банкрутство, суди мають у встановленому процесуальним законом порядку приймати такі позовні заяви і вирішувати спір за цією вимогою по суті за правилами позовного провадження до офіційного оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство. Про офіційне оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство розпорядник майна повідомляє суд, який розглядає позовні вимоги конкурсних кредиторів до боржника. Цей суд (суди) після офіційного оприлюднення відповідного оголошення має зупинити позовне провадження та роз'яснити позивачу зміст частини четвертої статті 23 цього Закону, зазначивши про це в ухвалі або в протоколі судового засідання. Якщо позивач не звернувся у тридцятиденний строк з дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство із заявою про визнання його грошових вимог до боржника у справі про банкрутство, суд, який розглядає позовну заяву, після закінчення тридцятиденного строку з моменту офіційного оприлюднення поновлює позовне провадження та відмовляє у задоволенні позову. У разі звернення позивача із заявою про визнання його грошових вимог до боржника у справі про банкрутство після винесення ухвали господарського суду за результатами розгляду цих вимог позовне провадження підлягає припиненню на підставі пункту 2 частини першої статті 80 Господарського процесуального кодексу України. Якщо у порушенні провадження у справі про банкрутство відмовлено або провадження у справі про банкрутство припинено, позовне провадження підлягає поновленню і позов розглядається по суті. Положення частин першої - четвертої цієї статті не застосовуються до позовів за вимогами кредиторів, на які не поширюється дія мораторію на задоволення вимог кредиторів.

Таким чином, у відповідності до зазначених положень п.п. 2, 3 ст.17 ЗУ "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", розпорядник майна боржника, арбітражний керуючий ОСОБА_2, після офіційного оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство, повинен був повідомити про це господарський суд, який в свою чергу на підставі зазначеного мав би зупинити провадження по справі в частині заявлених позовних вимог, зазначивши про це у відповідній ухвалі чи протоколі судового засідання.

Проте розпорядником майна боржника вимоги закону виконані не були, що не було спростовано представником відповідача в судовому засіданні, у звязку з чим суд не міг знати про порушення справи про банкрутство відносно підприємства відповідача, оскільки відповідальність про повідомлення відносно офіційного оприлюднення та оголошення про банкрутство, покладено саме на призначеного розпорядника майна та відповідача, який без поважних причин до суду першої інстанції в судові засідання не зявлявся.

Таким чином, доводи скаржника в апеляційній скарзі про те, що провадження по справі в частині стягнення з відповідача інфляційних нарахувань та 3% річних має бути зупинено, спростовуються вищевикладеним. Факт невиконання відповідачем умов Договору купівлі-продажу солі майбутнього врожаю від 04.04.2014 року вже встановлено рішенням господарського суду Херсонської області від 10.02.2015 року по справі № 923/1885/14, яке набрало законної сили та у відповідності до ст.35 ГПК України має преюдиціальне значення для даної справи.

Враховуючи вищевикладене, місцевий господарський суд, правильно встановивши наявність у ДП "Геройське дослідно-промислове підприємство" грошового зобовязання перед ТОВ "Херсонська виробничо-будівельна компанія" в сумі 304070,00 грн., що виникло з рішення суду від 10.02.2015 року по справі № 923/1885/14 та правомірно стягнув з ДП "Геройське дослідно-промислове підприємство" на користь позивача 75 409,36 грн. інфляційних втрат та 3% річних в сумі 2 324,26 грн.

Відносно стягнення з відповідача витрат з оплати послуг адвоката у розмірі 5 893,46 грн. пропорційно задоволених вимог, то колегія суддів зазначає наступне.

В наявних матеріалах справи міститься оригінал довіреності від 19.05.2015 року, на підставі якої ОСОБА_3 здійснював представництво інтересів ТОВ "Херсонська виробничо-будівельна компанія" в суді (а.с.63).

Частиною 1 ст. 44 ГПК України визначено, що судові витрати складаються, в тому числі, з оплати послуг адвоката.

Згідно з наявними в матеріалах справи копіями договору № 05-07/01 про надання послуг адвоката від 07.05.2015 року та додаток №1 до нього, яким передбачений розрахунок вартості послуг адвоката (а.с.33-34).

Крім того, в матеріалах справи є свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, виписка з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців, з якою вбачається, що засновником та керівником ПП Юридична фірма Консул є ОСОБА_3. Дані документи підтверджують його правовий статус, саме як адвоката (а.с.33,36-37).

Посилання скаржника відносно того, що в матеріалах справи відсутні докази отримання адвокатським обєднанням «Консул» коштів, згідно з платіжним дорученням № 3704 від 13.05.2015 року у сумі 8 038,00 грн., колегією суддів до уваги не приймається, оскільки оригіналом зазначеного вище платіжного доручення підтверджується докази перерахування коштів.

Відтак, судом правомірно визначено правову природу витрат у сумі 5 893,46 грн. як витрати на оплату послуг адвоката.

Судова колегія також вважає, що всі доводи, заперечення та вимоги Державного підприємства Геройське дослідно-промислове підприємство, викладені в апеляційній скарзі, є необґрунтованими, безпідставними та підлягають відхиленню з підстав, викладених в мотивувальній частині постанови.

Державного підприємства Геройське дослідно-промислове підприємство ніяких додаткових пояснень та відповідних доказів до суду апеляційної інстанції не надало, а тому зазначені вище факти скаржником під час розгляду апеляційної скарги в суді апеляційної інстанції нічим спростовані не були, а відповідно, в порушення статті 33 Господарського процесуального кодексу і не були доведені ті обставини, на які скаржник посилався як на підставу своїх вимог, доводів і заперечень.

Вищезазначене повністю спростовує доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, на підставі чого судова колегія дійшла до висновку про правомірність та обґрунтованість винесеного місцевим господарським судом рішення про часткове задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю Херсонська виробничо-будівельна компанія

За викладених обставин, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду Херсонської області від 14.07.2015 року по справі № 923/733/15 відповідає вимогам чинного законодавства та матеріалам справи, підстави для його скасування або зміни відсутні, а тому воно підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Державного підприємства Геройське дослідно-промислове підприємство без задоволення.

Керуючись статтями 99, 101-105 Господарського

процесуального кодексу України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

1.Апеляційну скаргу Державного підприємства Геройське дослідно-промислове підприємство залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Херсонської області від „14 липня 2015 року по справі № 923/733/15 залишити без змін.

Постанова в порядку статті 105 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постанови законної сили.

Повний текст постанови

складено „28 серпня 2015 року

Головуючий суддя С.І. Колоколов

Суддя Г.П. Разюк

Суддя М.С. Петров