ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.08.2015 року Справа № 904/2034/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Пархоменко Н.В. (доповідач)

суддів: Чередка А.Є., Широбокової Л.П.,

при секретарі судового засідання Сусла Я.Б.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, представник, довіреність №б/н від 06.02.2015 року;

від відповідача: ОСОБА_2, представник, довіреність №382 від 14.04.2015 року;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 27.05.2015 року у справі №904/2034/15:

за позовом: Приватного підприємства "Науково-виробнича фірма "Юнітек", м. Харків

до відповідача: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3, с. Драгівка Царичанського району Дніпропетровської області

про стягнення 643 115,95 грн.

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство "Науково-виробнича фірма "Юнітек" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із позовом та з урахуванням уточнення позовних вимог (заява про зменшення позовних вимог від 27.05.2015 року) просило стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 основний борг в сумі 208 096,78 грн., курсову різницю в сумі 283 890,09 грн., штраф у сумі 31 916,42 грн., 36% річних в сумі 119 212,66 грн. Витрати по сплаті судового збору позивач просив покласти на відповідача.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 27.05.2015 року у справі №904/2034/15 (суддя Панна С.П.) позов задоволений повністю: стягнуто з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 на користь Приватного підприємства "Науково-виробнича фірма "Юнітек" 208 096,78 грн. основного боргу, 283 890,09 грн. курсової різниці, 31 916,42 грн. штрафу, 119 212,66 грн. 36% річних, 12 682,32 грн. судового збору.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване наявністю заборгованості відповідача за договором постачання №30 від 30.04.2013 року у сумі 208 096,78 грн., яку сторонами підтверджено в додатковій угоді №1 від 02.04.2014 року. Місцевий господарський суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення курсової різниці у сумі 283 890,09 грн. згідно п. 3.2, п. 3.3 договору в зв'язку зі зміною курсу гривні до долару США.

Враховуючи наявність факту прострочення виконання зобовязання щодо своєчасної оплати поставленого товару місцевий господарський суд задовольнив позовні вимоги про стягнення з відповідача штрафу у сумі 31 916,42 грн. згідно п. 7.6 договору та 36% річних у сумі 119 212,66 грн. відповідно до п.7.5 договору.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, Фізична особа - підприємець ОСОБА_3 звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить:

- скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 27.05.2015 року по справі №904/2034/15 за позовом Приватного підприємства "Науково-виробнича фірма "Юнітек" до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 в частині стягнення 283 690,09 грн. курсової різниці та 119 212,66 грн. 36% річних;

- в частині стягнення 283 690,09 грн. курсової різниці прийняти нове рішення, яким відмовити Приватному підприємству "Науково-виробнича фірма "Юнітек" в повному обсязі, а в частині стягнення 119 212,66 грн. 36% річних зменшити суму стягнення до 42 246,56 грн.

Апеляційна скарга мотивована тим, що додатковою угодою №1 від 02.04.2014 року сторонами була визначена сума заборгованості за договором поставки у сумі 208 096,78 грн., інших змін щодо ціни та суми заборгованості за договором поставки сторонами не вносилось, будь-які узгодження в сторону збільшення заборгованості відсутні, тому у місцевого господарського суду відсутні підстави для стягнення курсової різниці у сумі 283 890,09 грн.

Апелянт вважає, що стягнута місцевим господарським судом сума 36% річних у розмірі 119 212,66 грн. є завищеною, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню у сумі 42 246,56 грн. відповідно до наступного розрахунку: 126 725,78 грн. х 36% х 338 днів (за період з 03.04.2014 року по 06.03.2015 року) / 365 днів = 42 246,56 грн.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 11.06.2015 року апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 27.05.2015 року у справі №904/2034/15 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя: Пархоменко Н.В., суддів: Коваль Л.А., Чередка А.Є., розгляд скарги призначений у судове засіданні на 09.07.2015 року.

Розпорядженням секретаря судової палати від 09.07.2015 року у зв'язку із перебуванням у відпустці судді Чередка А.Є., визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Пархоменко Н.В. (доповідач), суддів: Коваль Л.А., Кузнецова В.О.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 09.07.2015 року апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 27.05.2015 року у справі №904/2034/15 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі головуючого судді Пархоменко Н.В. (доповідач), суддів: Коваль Л.А., Кузнецова В.О.

Розгляд справи був відкладений з 09.07.2015 року на 06.08.2015 року.

Розпорядженням секретаря судової палати від 06.08.2015 року у зв'язку із з виходом з відпустки судді Чередка А.Є., визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Пархоменко Н.В. (доповідач), суддів: Коваль Л.А., Чередка А.Є.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 06.08.2015 року апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 27.05.2015 року у справі №904/2034/15 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі головуючого судді Пархоменко Н.В. (доповідач), суддів: Коваль Л.А., Чередка А.Є.

Розпорядженням голови суду від 26.08.2015 року у зв'язку із перебуванням у відпустці судді Коваль Л.А. члена постійно діючої колегії суддів, визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Пархоменко Н.В. (доповідач), суддів: Чередка А.Є., Широбокової Л.П.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 27.08.2015 року апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 27.05.2015 року у справі №904/2034/15 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі головуючого судді Пархоменко Н.В. (доповідач), суддів: Чередка А.Є., Широбокової Л.П.

У судовому засіданні, яке відбулося 27.08.2015 року, представник апелянта підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі.

Приватне підприємство "Науково-виробнича фірма "Юнітек" проти задоволення апеляційної скарги заперечувало та просило залишити рішення господарського суду Дніпропетровської області від 27.05.2015 року у справі №904/2034/15 без змін.

У судовому засіданні 27.08.2015 року оголошені вступна та резолютивна частини постанови.

Апеляційний суд, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши правильність висновків, повноту їх дослідження місцевим господарським судом вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено господарським судом та підтверджується матеріалами справи, 30.04.2013 року між Приватним підприємством "Науково-виробнича фірма "Юнітек" (постачальник) та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4 (покупець) був укладений договір постачання товарів №30, відповідно до пункту 1.1 якого постачальник зобов'язується передати у власність покупця продукцію виробничо-технічного призначення, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього грошову суму (вартість, ціну), визначену даним договором.

Договір набуває чинності з дня його підписання представниками обох сторін і діє до повних розрахунків (п. 12.2 договору).

Відповідно до п. 2.1 договору товар виробництва провідних компаній світу, асортимент, кількість, одиниця виміру, ціна якого, визначаються додатками та/або накладними та/або рахунками-фактури, що є невідємною частиною цього договору.

Ціна продукції, що поставляється за цим договором, вказується у додатках та накладних в національній валюті та визначається в залежності від товару. Для товару (ЗЗР, Мікродобрива, Насіння) сторони встановлюють ціну та його вартість у гривнях, а також визначають їх еквівалент у доларах США або Євро (п. 2.2 договору).

Загальна сума договору визначається сукупністю додатків та/або накладних та/або рахунків-фактур, що зазначені в п. 2.1 договору, та які є невідємною частиною цього договору. У випадку розбіжностей даних у додатках щодо кількості і ціни товару в порівнянні з даними у відповідній видатковій накладній, перевагу має видаткова накладна. Видаткова накладна є невідємною частиною договору та підписується з боку покупця особою, уповноваженою довіреністю на отримання товарно-матеріальних цінностей (товару) (п. 2.3 договору).

У разі зміни курсу гривні до іноземних валют (долара США або Євро), постачальник проводить перерахунок (дооцінку) вартості поставленого, але не оплаченого покупцем товару (пункт 2.4 договору). Вартість тари, упаковки в якій постачається товар, входить до ціни товару (пункт 2.5 договору).

Відповідно до пункту 4.1 договору строк поставки товару визначається у відповідних додатках до цього договору. Товар повинен бути поставлений покупцю у кількості і якості, що визначені даним договором. Датою поставки партії товару вважається дата, вказана в товарній накладній на відповідну партію товару. Перехід права власності здійснюється в момент передачі товару з одночасним прийманням по кількості і якості (пункт 6.2 договору).

Сторонами узгоджені та підписані додатки (Специфікації) до договору постачання товару №30 від 30.04.2013 року:

- №1 від 30.04.2013 року на поставку насіння на загальну сумі 253 383,50 грн. (курс МВР на день підписання цього додатку: 1 долар США = 8,12 грн.);

- №2 від 30.04.2013 року на поставку товару на загальну суму 55 219,20 грн. (курс МВУ на день підписання цього додатку: 1 долар США = 8,15 грн.);

- №2а від 21.05.2013 року на поставку товару на загальну суму 90 352,44 грн. (курс МВУ на день підписання цього додатку: 1 долар США = 8,20 грн.).

На виконання умов договору постачання товарів №30 від 30.04.2013 року та Додатків №1, 2, 2а Приватне підприємство "Науково-виробнича фірма "Юнітек" здійснило поставку Фізичній особі - підприємцю ОСОБА_3 товару на загальну суму 398 955,14 грн., що підтверджується видатковими накладними №521 від 30.04.2013 року на суму 253 383,50 грн., №522 від 30.04.2013 року на суму 55 219,20 грн. № 665 від 21.05.2013 року на суму 90 352,44 грн.

Також, Приватним підприємством "Науково-виробнича фірма "Юнітек" здійснено поставку Фізичній особі - підприємцю ОСОБА_3 товару згідно видаткової накладної №952 від 21.06.2013 року на суму 57 770,64 грн. без підписання додатку до договору (Специфікації).

Всього за договором постачання товарів №30 від 30.04.2013 року відбулася поставка за вищезазначеними видатковими накладними на суму 456 725,78 грн.

Згідно з пунктом 4 додатку №1 від 30.04.2013 року покупець сплачує постачальнику 253 383,50 грн. за наступним графіком:

- 40% оплати до 15.06.2013 року;

- 60 оплати до 15.09.2013 року (а.с. 17).

Згідно пункту 3 додатків № 2 від 30.04.2015 року та №2а від 21.05.2013 року покупець зобов'язаний оплатити продавцю загальну вартість ціни товару (55 219,20 грн. та 90 352,44 грн.) шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника до 15.09.2013 року (а. с. 18-19).

Відповідно до пункту 3.6 договору товар, що був переданий покупцю в межах цього договору тільки згідно накладних (без письмових угод додатків), має бути ним оплачений не пізніше 10 днів з моменту товару за відповідною накладною.

Датою оплати вважається дата зарахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника (п. 3.8 договору).

Згідно акту звірки розрахунків Фізична особа - підприємець ОСОБА_3 здійснив часткову оплату за договором постачання товарів №30 від 30.04.2013 року у сумі 330 000,00 грн.: 02.12.2013 року у сумі 200 000,00 грн., 15.02.2014 року у сумі 30 000,00 грн. та 02.04.2014 року у сумі 100 000,00 грн. Крім того, на початок періоду заборгованість складала суму 81 371,00 грн. (а.с. 57).

02.04.2014 року між Приватним підприємством "Науково-виробнича фірма "Юнітек" (постачальник) та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4 (покупець) укладена додаткова угода №1 до договору постачання товарів №30 від 30.04.2013 року, якою сторони погодили загальну вартість реалізованого товару згідно вказаного договору в сумі 538 096,78 грн., суму оплати покупця постачальнику за отриманий товар станом на 02.04.2014 року в сумі 330 000,00 грн. та погодили існування простроченої заборгованості покупця перед постачальником станом на 02.04.2014 року в сумі 208 096,78 грн. (а. с. 16).

Згідно пояснень Приватного підприємства "Науково-виробнича фірма "Юнітек", наданих до місцевого господарського суду (а.с. 93), загальна сума поставок за договором постачання товарів №30 від 30.04.2013 року складає 456 725,78 грн., оплата 330 000,00 грн., залишок оплати за поставлені товари складає 126 725,78 грн. Крім того, між сторонами укладений договір купівлі-продажу товарів на умовах комерційного кредиту №ТКз039 від 21.03.2011 року, за яким Фізична особа підприємець ОСОБА_3 має заборгованість у сумі 81 371,00 грн., яка була включена в акт звірки розрахунків як заборгованість на початок періоду.

Загальна сума заборгованості Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 складає 208 096,78 грн. (за договором купівлі-продажу товарів на умовах комерційного кредиту №ТКз039 від 21.03.2011 року у сумі 81 371,00 грн. та за договором постачання товарів №30 від 30.04.2013 року у сумі 126 725,78 грн.). Вказана сума 208 096,78 грн. за погодженням сторін була визначена як заборгованість за договором постачання товарів №30 від 30.04.2013 року в додатковій угоді №1 від 02.04.2014 року.

Відповідно до статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Субєкти господарювання повинні виконувати господарські зобовязання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (частина 1 статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Договір є обовязковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

З огляду на приписи пункту 3.6 договору, пункту 4 додатку №1 від 30.04.2013 року, пункту 3 додатків №2 від 30.04.2013 року та №2а від 21.05.2013 року, а також пункту 3 додаткової угоди №1 від 02.04.2014 року, строк оплати заборгованості у сумі 208 096,78 грн. є таким, що настав.

Доказів сплати заборгованості у сумі 208 096,78 грн. відповідач до суду не надав, доводи, наведені позивачем в обґрунтування позовних вимог не спростував, тому апеляційний господарський суд погоджується із висновком місцевого господарського суду про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у сумі 208 096,78 грн.

Відповідно до частини 2 статті 533 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Відповідно до пункту 3.1 договору порядок розрахунків за поставлений товар визначається в додатках до цього договору. Сторони погоджуються застосовувати при проведені розрахунків щодо оплати товарів, якими є засоби захисту рослин, мікродобрива, що поставлені за цим договором курс іноземних валют (Долар США/Євро) до гривні, що встановлений Української міжбанківської біржі для операцій з продажу відповідних іноземних валют, та застосовувати при розрахунках алгоритм (формулу), що наведена в п. 3.3 цього договору. У тому випадку, коли курс УМВБ щодо продажу дол. США чи Євро до гривні на день проведення розрахунків (перерахування коштів) є вищим за курс відповідної іноземної валюти на день укладення додатку, сторони для визначення суми належної до оплати використовують таку формулу

С = А1/А2 х В,

де С - сума належна до оплати;

В - вартість Товару на момент підписання Додатку;

А1 - (курс УМВБ, щодо продажу дол. США чи Євро до гривні) на день перерахування коштів;

А2 - (курс УМВБ, щодо продажу дол. США чи Євро до гривні) на день підписання відповідного додатку.

При проведенні розрахунків, сума в гривнях, яку покупець зобовязаний сплатити постачальнику як належну оплату повної вартості товару, визначається з врахуванням умов ч. 1 цього пункту шляхом множення грошового еквівалента вартості неоплаченого Товару в доларах США/Євро на курс УМВБ, щодо продажу дол. США чи Євро до гривні на день проведення оплати (п. 3.2, п. 3.3 договору).

Відтак, за кожним фактом платежу з відповідача може бути стягнуто суму збільшення заборгованості у гривнях, тобто різницю між сумою, яку відповідач мав сплатити за збільшеним курсом гривні до долара США на момент оплати, та сумою, яку відповідач фактично сплатив.

Позивачем заявлена до стягнення сума курсової різниці у розмірі 283 890,09 грн., яка розрахована відповідно до пунктів 3.2, 3.3 договору з урахуванням зміни ставки міжбанківського валютного курсу станом на дати здійснення часткової оплати поставленого товару та станом на 26.05.2015 року (дата уточнення позовних вимог) та застосуванням середньозваженого курсу на міжбанківському валютному ринку України за даними з офіційного сайту Національного банку України (http://www.bank.gov.ua).

Розрахунок суми курсової різниці здійснений з урахуванням часткової оплати заборгованості та виключно за поставлений товар згідно договору постачання товарів №30 від 30.04.2013 року.

За таких обставин апеляційний господарський суд погоджується із висновком місцевого господарського суду про правомірність позовних вимог про стягнення курсової різниці у сумі 283 890,09 грн.

Апеляційний господарський суд відхиляє доводи апелянта про те, що додатковою угодою №1 від 02.04.2014 року сторонами визначена сума заборгованості за договором поставки товару у розмірі 208 096,78 грн., будь-яких інших змін щодо ціни товару та суми заборгованості до договору, тому стягнення курсової різниці є безпідставною.

Так, за змістом умов договору оплата за поставлений товар (засоби захисту рослин, мікродобрива) здійснюється із урахуванням курсу іноземних валют (Долар США/Євро) до гривні, що встановлений Українською міжбанківською біржею для операцій з продажу відповідних іноземних валют, а також погодили застосовувати в розрахунках алгоритм (формулу). Також, сторони дійшли згоди, що сума оплати повної вартості товару визначається шляхом множення грошового еквівалента вартості неоплаченого товару в доларах США/Євро на курс УМВБ, щодо продажу дол. США чи Євро до гривні на день проведення оплати.

Таким чином, сторонами передбачено, що оплата за поставлений товар здійснюється з урахуванням зміни курсу іноземних валют, тобто оплаті підлягає як вартість товару, що зазначена у видаткових накладних так і курсова різниця.

Додатковою угодою №1 від 02.04.2014 року лише визначена сума заборгованості за договором постачання товарів №30 від 30.04.2013 року за поставлений товар станом на 02.04.2014 року. Однак, вказаною угодою не визнані недійсними умови договору щодо здійснення оплати з урахуванням курсової різниці, як і не визначена сума курсової різниці.

Доказів внесення змін до договору або визнання недійсним договору в частині зобовязання покупця сплатити вартість придбаного товару із урахуванням курсу іноземної валюти відповідачем до суду не надано.

Згідно з частиною 1 статті 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобовязань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобовязань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Порушенням зобовязання, відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (стаття 548 Цивільного кодексу України). Виконання зобовязань може забезпечуватись згідно договору неустойкою (штрафом, пенею). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми не своєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до пункту 7.6 договору додатково у випадку порушення покупцем строку оплати товару, зазначеного у відповідних додатках (специфікаціях) до договору, покупець сплачує постачальнику додатково разовий штраф у розмірі 8,0 % відсотків від загальної ціни товару.

Сторони домовились про те, що стягнення штрафних санкцій (пені, штрафу, процентів) за цим договором відповідно до пункту 6 статті 232 Господарського кодексу України, не обмежується строком нарахування та припиняється в день виконання стороною зобовязання, а строк позовної давності щодо стягнення штрафних санкцій, у відповідності до статті 259 Цивільного кодексу України, продовжується до 3 років (пункт 7.8 договору).

Позивачем заявлений до стягнення з відповідача штраф у сумі 31 916,42 грн., нарахований за несвоєчасну оплату поставленого товару за додатком (специфікацією) №1 у сумі 20 270,68 грн. (253 383,50 грн. х 8%), за додатком (специфікацією) №2 у сумі 4 417,54 грн. (55 219,20 грн. х 8%), за додатком (специфікацією) №2а у сумі 7 228,20 грн. (90 352,44 грн. х 8%).

Штраф нарахований відповідно до умов договору та чинного законодавства, тому апеляційний господарський суд погоджується із висновком місцевого господарського суду про правомірність стягнення штрафу у сумі 31 916,42 грн.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до пункту 7.5 договору у разі невиконання покупцем зобовязань щодо оплати отриманого товару та невиконання зобовязань передбачених розділом 3 цього договору покупець, відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, сплачує на користь постачальника крім суми заборгованості 36% річних, якщо інший розмір річних не встановлено відповідним додатком до договору. Річні нараховуються на загальну суму простроченої оплати.

Позивачем заявлено до стягнення 36% річних за загальний період з 17.06.2013 року по 27.02.2015 року у сумі 119 212,66 грн.

Розрахунок 36% річних здійснений з урахуванням строків оплати товару, встановлених в договорі та додатках (специфікаціях) до нього, часткової оплати за договором, та виключно за прострочення оплати за договором постачання товарів №30 від 30.04.2013 року (на суму 81 371,00 грн., яка значиться в акті звірки як сальдо на початок періоду, згідно наданих пояснень є заборгованістю за іншим договором та включена у загальну заборгованість в додатковій угоді №1 від 02.04.2014 року, нарахування 36% річних не здійснювалось).

Фізична особа - підприємець ОСОБА_3 в апеляційні скарзі вважає, що сума 36% річних є завищеною, а позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню частково за період з 03.04.2014 року по 06.03.2015 року у розмірі 42 246,56 грн., нараховані за прострочення оплати суми 126 725,78 грн. (126 725,78 грн. х 36% х 338 днів / 365 днів).

Апеляційний господарський суд не погоджується з такими доводами апелянта, оскільки наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних (або іншого розміру встановленого договором, у даному випадку 36% річних) є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (виплати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Нарахування 36% річних здійснено позивачем на підставі договору постачання товарів №30 від 30.04.2013 року та виключно за прострочення оплати за вказаним договором, який в цій частині не змінений та не скасований в установленому законом порядку. Визначення суми заборгованості в додатковій угоді №1 від 02.04.2014 року за договором постачання товарів №30 від 30.04.2013 року не змінює порядок та строки оплати поставленого товару, а лише фіксує суму заборгованості станом на 02.04.2014 року.

За викладеного висновок місцевого господарського суду про стягнення 36% річних у сумі 119 212,66 грн. за загальний період з 17.06.2013 року по 27.02.2015 року є правомірним, а доводи апелянта необґрунтованими.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за розгляд позовної заяви покладаються на відповідача у сумі 12 682,32 грн.

Відповідно до частини 2 статті 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Враховуючи встановлені вище обставини справи, зазначені положення законодавства, апеляційний господарський суд відхиляє решту доводів позивача наведені в обґрунтування апеляційної скарги.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 3 606,58 грн. покладається на відповідача (апелянта).

Керуючись статтями 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 27.05.2015 року у справі №904/2034/15 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 27.05.2015 року у справі №904/2034/15 залишити без змін.

Повна постанова складена 27.08.2015 року.

Головуючий суддя Н.В. Пархоменко

Суддя А.Є. Чередко

Суддя Л.П. Широбокова