ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" серпня 2015 р.Справа № 915/203/15
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий: Шевченко В.В.

судді: Ярош А.І., Діброва Г.І.

при секретарі судового засідання: Бендерук Є.О.

за участю представників сторін:

від позивача: не зявився

від відповідача: ОСОБА_1 за дорученням

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі

апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "АКЗ"

на рішення господарського суду Миколаївської області

від 05 травня 2015 року

у справі № 915/203/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Гринвуд-Проект"

до Приватного акціонерного товариства "АКЗ"

про стягнення 362079 грн. 96 коп.

Склад колегії суддів змінений згідно протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 19.08.2015 р.

ВСТАНОВИЛА:

16.02.2015 р. Товариство з обмеженою відповідальністю „Гринвуд-Проект (далі позивач, ТОВ) звернулось до господарського суду Миколаївської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "АКЗ" (далі відповідач, ПАТ) про стягнення 362079 грн. 96 коп.

Позов мотивований тим, що позивач на виконання умов укладеного між сторонами у справі договору поставки № 43 від 27.06.2014 р. на підставі виставлених відповідачем рахунків перерахував останньому в якості попередньої передоплати за товар: пісок, грошові кошти у загальній сумі 964.591 грн. 10 коп. Але, відповідач, свої зобовязання за договором виконав частково та поставив позивачеві товар на загальну суму 635.856 грн. 30 коп., а від поставки решти частини товару вартістю 328.734 грн. 80 коп. ухилився, у зв'язку з чим ТОВ на підставі ст. 693 ЦК України просить стягнути з ПАТ на свою користь вищезазначені грошові кошти, а також 33345 грн. 16 коп. штрафних санкцій у вигляді пені за неналежне виконання зобовязань та 7241 грн. 60 коп. понесених витрат на сплату судового збору за подання позову.

Відповідач відзив на позов не надав та справа була розглянута місцевим судом за його відсутністю за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 05.05.2015 р. (суддя Смородінова О.Г.) позов задоволений у повному обсязі.

Рішення суду мотивовано тим, що позивач на виконання умов укладеного між сторонами у справі договору поставки № 43 від 27.06.2014 р. на підставі виставлених відповідачем рахунків перерахував останньому в якості попередньої передоплати за товар: пісок, грошові кошти у загальній сумі 964.591 грн. 10 коп. Але, відповідач, свої зобовязання за договором виконав частково та поставив позивачеві товар на загальну суму 635.856 грн. 30 коп., а від поставки решти частини товару вартістю 328.734 грн. 80 коп. ухилився, у зв'язку з чим з ПАТ на підставі ст. 693 ЦК України на користь ТОВ підлягає стягненню не лише зазначена сума боргу, а ще й 33345 грн. 16 коп. штрафних санкцій у вигляді пені за неналежне виконання зобовязань та 7241 грн. 60 коп. понесених витрат на сплату судового збору за подання позову.

В апеляційній скарзі відповідач просить рішення місцевого суду скасувати, оскільки воно не відповідає фактичним обставинам і матеріалам справи, ухвалено з порушеннями норм матеріального і процесуального права та постановити нове рішення, яким позовні вимоги ТОВ залишити без задоволення.

Скарга мотивована тим, що, по-перше, відповідач був не належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, оскільки жодної ухвали суду не отримував, по-друге, відсутність поставки позивачу була зумовлена тим, що 01.10.2014 р. останній відступив право вимоги оплаченого товару іншій особі ТОВ «ОСОБА_2 Шипинг» на підставі договору відступлення права вимоги № 1410-01у від 01.10.2014 р., про що позивач листом від 01.10.2014 р. повідомив відповідача та надав копію цього договору, а тому відповідач за домовленістю з новим кредитором почав відвантажувати за його заявками товар та поставив останньому товар на загальну суму 90.783 грн., внаслідок чого з 01.10.2014 р. у позивача будь-які права як кредитора у відповідності до приписів ст. 514 ЦК України відсутні внаслідок заміни кредитора, а тому позовні вимоги задоволені бути не можуть.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Позивач був своєчасно та належним чином повідомлений про день, час і місце розгляду справи, але, жодного разу в судове засідання не зявився та не скористався своїм правом на участь в розгляді справи апеляційним судом.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

З листа Миколаївської дирекції Українського державного підприємства поштового звязку „Укрпошта № 06-19-465від 28.07.2015 р. вбачається, що з причин того, що за адресою відповідача в будинку 2-А по вул. Робочий в м. Миколаєві знаходиться багатоповерхова будівля до якої доступ обмежений повідомлення про надходження поштових відправлень у день їх надходження залишалися листоношею черговому по вахті, що підтверджує доводи скаржника про те, що судові ухвали про призначення справи до розгляду ним не отримувались, внаслідок чого відповідач був позбавлений можливості надати суду першої інстанції необхідні докази, зокрема, копії договору уступки права вимоги № 1410-01у від 01.10.2014 р., повідомлення про відступлення права вимоги від 01.10.2014 р., карти рахунку за період з 01.06.2014 р. по 31.10.2014 р., видаткові накладні від 19.10.2014 р. та від 27.10.2014 р., які колегія суддів вважає за необхідне залучити до матеріалів справи в порядку ч. 1 ст. 101 ГПК України.

Крім того, ухвалою апеляційного суду від 14.07.2015 р. позивач був зобовязаний надати суду копії договору уступки права вимоги № 1410-01у від 01.10.2014 р. та повідомлення про відступлення права вимоги від 01.10.2014 р. направлене ним на адресу відповідача.

Однак, позивач ці вимоги суду не виконав, але і не спростував доводи апелянта про те, що 01.10.2014 р. позивач відступив право вимоги оплаченого товару іншій особі - ТОВ «ОСОБА_2 Шипинг» на підставі договору відступлення права вимоги № 1410-01у від 01.10.2014 р., про що листом від 01.10.2014 р. повідомив відповідача, тому ці обставини справи колегія суддів вважає встановленими і доведеними належними та допустимими доказами.

Як вбачається з матеріалів справи і правильно встановлено судом першої інстанції 27.06.2014 р. між сторонами укладено договір поставки № 43 за умовами якого відповідач зобовязався поставити позивачеві товар пісок, а останній зобовязався прийняття товар та оплатити його вартість у відповідності до умов цього договору.

Згідно п. 8.1 договору останній вступає в силу з моменту його підписання та діє до 31.12.2014 р., але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобовязань.

Відповідно до п. п. 2.4, 2.5, 4.2 договору товар відвантажується партіями на підставі письмових заявок покупця. Відвантаження партії товару здійснюється протягом 5 календарних днів з дня отримання передоплати від покупця. Оплата за товар здійснюється в наступному порядку: передоплата в розмірі 100% від загальної вартості партії товару, яка підлягає поставці, повинна бути перерахована покупцем на розрахунковий рахунок постачальника, вказаний в рахунку на оплату, який виставляється постачальником, протягом двох банківських днів з дня отримання відповідного рахунку постачальника.

Як вбачається з матеріалів справи на виконання умов договору на підставі виставлених відповідачем рахунків позивач перерахував відповідачеві в якості попередньої передоплати за товар - пісок, грошові кошти у загальній сумі 964.591 грн. 10 коп., що підтверджується наявними в матеріалах справи банківськими виписками, зокрема:

- 27.06.2014 р. перераховано грошові кошти у сумі 157.734 грн. згідно рахунка № 112 від 26.06.2014 р.;

- 11.07.2014 р. перераховано грошові кошти в сумі 78.867 грн. згідно рахунка № 126 від 11.07.2014 р.;

- 17.07.2014 р. перераховано грошові кошти в сумі 157.734 грн. згідно рахунка № 112 від 26.06.2014 р.;

- 29.07.2014 р. перераховано грошові кошти в сумі 162.702 грн. згідно рахунка № 139 від 28.07.2014 р.;

- 14.08.2014 р. перераховано грошові кошти в сумі 122.026 грн. 50 коп. згідно рахунка № 154 від 07.08.2014 р.;

- 09.09.2014 р. перераховано грошові кошти в сумі 121.175 грн. згідно рахунка № 198 від 08.09.2014 р.;

- 12.09.14 р. перераховано грошові кошти в сумі 164.352 грн. 60 коп. згідно рахунка № 199 від 08.09.2014 р.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач поставив позивачеві товар на загальну суму 635.856 грн. 30 коп., що підтверджується підписаними без будь-яких зауважень щодо вартості, якості та кількості поставленого товару обома сторонами та скріпленими їх печатками видатковими накладними, зокрема:

- за видатковою накладною № СЗ-0000318 від 01.07.2014 р. поставив товар на суму 789.917 грн. 80 коп.;

- за видатковою накладною № СЗ-0000324 від 02.07.2014 р. поставив товар на суму 79146 грн. 40 коп.;

- за видатковою накладною № СЗ-0000354 від 15.07.2014 р. поставив товар на суму 78549 грн. 50 коп.;

- за видатковою накладною № СЗ-0000356 від 18.07.2014 р. поставив товар на суму 76715 грн. 10 коп.;

- за видатковою накладною № СЗ-0000366 від 19.07.2014 р. поставив товар на суму 76653 грн. 60 коп.;

- за видатковою накладною № СЗ-0000488 від 22.08.2014 р. поставив товар на суму 164221 грн. 60 коп.;

- за видатковою накладною № СЗ-0000538 від 07.09.2014 р. поставив товар на суму 81.652 грн. 30 коп., а всього на загальну суму 635.856 грн. 30 коп.

Задовольняючи позовні вимоги ТОВ місцевий суд виходив з того, що решта частина оплаченого позивачем товару вартістю 328.734 грн. 80 коп. залишилася не поставленою відповідачем, а тому останній на підставі ст. 693 ЦК України повинний повернути позивачеві вищезазначені грошові кошти.

Однак, з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитися не може з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). При цьому, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язані в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи 01.10.2014 р. між позивачем та ТОВ «ОСОБА_2 Шипинг» укладено договір про відступлення права вимоги № 1410-01у (далі договір відступлення), за умовами якого позивач відступив останньому право вимоги за договором поставки № 43 від 27.06.2014 р., укладеного між сторона у справі, в обємі та на умовах, встановлених договором між позивачем та відповідачем.

Відповідно до п. 5.1. договору відступлення останній набуває чинності з моменту його підписання та діє до 01.10.2015 р., але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами усіх зобовязань по цьому договору.

Згідно п. 2.1. договору відступлення кредиторська заборгованість за договором поставки № 43 від 27.06.2014 р. складає 328.734 грн. 80 коп., що складає вартість відступленого права вимоги.

Відповідно до п. 3.2. договору відступлення позивач зобовязався повідомити відповідача про перехід прав старого кредитора до нового кредитора та оформити належним чином усі повязані з цим документи.

На підставі ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобовязанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення

Як вбачається з матеріалів справи на виконання умов вищезазначеного договору відступлення позивач 01.10.2014 р. направив на адресу відповідача повідомлення про здійснення відступлення права вимоги разом з копією цього договору.

Як свідчать матеріали справи на виконання вищезазначеного договору відступлення відповідачем була проведена операція по відступлення права вимоги новому кредитору ТОВ «ОСОБА_2 Шипинг» по бухгалтерському обліку (картка рахунку 361), де новим кредитором на суму 328.734 грн. 80 коп. зазначено ТОВ «ОСОБА_2 Шипинг».

Відповідно до п. 3.3. договору відступлення позивач зобовязаний повідомити нового кредитора про усі заперечення відповідача проти вимог позивача.

Будь-яких доказів, які б свідчили про те, що відповідач заперечував проти вимог позивача матеріали справи не містять, а навпаки, 27.10.2014 р. за заявками ТОВ «ОСОБА_2 Шипинг» відповідач поставив останньому 10 вагонів піску на загальну суму 90.783 грн.

Таким чином, усі вищезазначені дії свідчать про те, що відповідачем було вчинено ряд дій, які у своїй сукупності свідчать про його визнання та схвалення договору відступлення права вимоги, внаслідок чого з 01.10.2014 р. саме ТОВ «ОСОБА_2 Шипинг» на підставі договору про відступлення права вимоги № 1410-01у від 01.10.2014 р. є належним кредитором відповідача щодо права вимоги поставки останнім товару на загальну суму 328.734 грн. 80 коп. відповідно до договору поставки № 43 від 27.06.2014 р., а тому позивач не має правових підстав для стягнення з відповідача ані отриманої попередньої оплати, ані поставки оплаченого товару, так як ці права відступлені позивачем ТОВ «ОСОБА_2 Шипинг» за договором № 1410-01у від 01.10.2014 р., у звязку з чим підстави для стягнення з відповідача на користь позивача 328.734 грн. 80 коп. боргу відсутні.

Так як, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача пені є похідними від основних вимог щодо стягнення боргу, які задоволенню не підлягають, то і підстави для стягнення з відповідача на користь позивача 33.345 грн. 16 коп. - пені також відсутні, у звязку з чим колегія суддів вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ в цілому.

Відповідно до вимог ст. ст. 44, 49 ГПК України при відмові у позові судові витрати по справі покладаються на позивача.

Оскільки, при ухваленні судового рішення місцевий суд неповно зясував обставини, що мають значення для справи та його висновки не повністю відповідають обставинам справи, то колегія суддів вважає за необхідне це рішення скасувати і прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог позивача.

Керуючись ст. 99, 101 105 ГПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "АКЗ" задовольнити.

Рішення господарського суду Миколаївської області від 05.05.2015 року у справі № 915/203/15 скасувати.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Гринвуд-Проект» до Приватного акціонерного товариства "АКЗ" про стягнення 328.734 грн. 80 коп. боргу, 33345 грн. 16 коп. пені та 7241 грн. 60 коп. понесених витрат на сплату судового збору за подання позову залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя: Шевченко В.В.

Судді: Діброва Г.І.

ОСОБА_3